РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015№910/4572/15-г

Господарський суд міста Києва у складі судді Марченко О.В., при секретарі судового засідання Грабовській А.С.,

розглянув у відкритому судовому засіданні

справу № 910/4572/15-г

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Вусо", м. Київ,

до приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон", м. Київ,

про стягнення 14 183,64 грн. страхового відшкодування в порядку регресу,

за участю представників сторін:

позивача - Кобець Р.Ю. (довіреність від 02.01.2015 №ГН-14-Ю);

відповідача - не з'явився.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Вусо» (далі - ПрАТ «СК «Вусо») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Еталон" (далі - ПрАТ «СК «Еталон»): 12 671,46 грн. шкоди в порядку регресу; 1 369,50 грн. втрат від інфляції та 142,68 грн. 3% річних, а всього 14 183,64 грн.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що: ПрАТ «СК «Вусо» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту від 27.05.2008 №-01 (далі - Договір) Беродзе Іріне Гівевні виплатило страхове відшкодування автомобіля марки «Toyota RAV 4», державний реєстраційний номер АХ 2823 ВК (далі - «Toyota»), а тому позивачем відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду; відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки «Renault Laguna», державний реєстраційний номер АХ 0311 ВХ (далі - «Renault»), була застрахована ПрАТ «СК «Еталон» за полісом №АВ/0141510, за якими ліміт по майну становив 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.; у зв'язку з наведеним позивач просить стягнути з відповідача 12 671,46 грн. страхового відшкодування, 1 369,50 грн. втрат від інфляції та 142,68 грн. 3% річних, а всього 14 183,64 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 06.04.2015, у порядку підготовки справи до судового розгляду витребувано у Моторного (транспортного) страхового бюро України (далі - МТСБУ) письмову інформацію щодо умов поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/0141510.

17.03.2015 відділом діловодства суду отримано від МТСБУ відповідь на судовий запит, з якої вбачається, що за полісом №АВ/0141510 (за яким ліміт по майну становить 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.) було застраховано цивільно-правову відповідальність Воронова Олександра Юрійовича як страхувальника транспортного засобу марки «Renault».

У судовому засіданні 06.04.2015 представник позивача надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав в повному обсязі; представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав.

Ухвалу господарського суду міста Києва від 02.03.2015 було надіслано відповідачу на адресу, зазначену у позовній заяві та у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, що також підтверджується відміткою канцелярії на звороті такої ухвали та рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення.

У підпункті 3.9.2 пункту 3.9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зазначено, що, розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи клопотання відповідача та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 06.04.2015 без участі представника відповідача (стаття 75 Господарського процесуального кодексу України, далі - ГПК України).

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази, які мають значення для розгляду справи по суті, заслухавши пояснення представника позивача, проаналізувавши встановлені фактичні обставини справи в їх сукупності, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

27.05.2008 ПрАТ «СК «Вусо» (страховик) та Беродзе І.Г. (страхувальник) укладено Договір, предметом якого є: майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням транспортними засобами, а саме автомобілем «Toyota»; Договір набирає чинності з моменту внесення першого страхового платежу (в повному обсязі) на поточний рахунок або в касу страховика та діє до 26.05.2015; дата першого платежу повинна бути здійснена до 29.05.2008.

24.12.2012 о 12 год. 15 хв. в місті Харкові на перехресті провулку Куйбишева та проспекту Московському сталася ДТП за участю автомобіля «Renault» під керуванням Воронова О.Ю. та автомобіля «Toyota» під керуванням Вусатого Ігоря Борисовича, в результаті чого обидва автомобілі отримали механічні пошкодження.

У результаті ДТП було пошкоджено застрахований ПрАТ «СК «Вусо» автомобіль «Toyota».

25.12.2012 Беродзе І.Г. звернулася до позивача із заявою про виплату страхового відшкодування.

Товариством з обмеженою відповідальністю «АвтоАрт» (далі - ТОВ «АвтоАрт») виставлено Беродзе І.Г. рахунок-фактуру від 10.01.2013 №1-00000097, з якого вбачається, що вартість ремонту автомобіля «Toyota» становить 30 826,98 грн.

Постановою Московського районного суду м. Харкова від 28.10.2013 у справі №643/420/13-п закрито провадження у справі про притягнення до адміністративної відповідальності Воронова О.Ю. у зв'язку зі спливом строків накладення адміністративного стягнення.

Відповідно до звіту від 18.01.2013 №13/1/29/581629, складеного фізичною особою-підприємцем Давидовичем Олександром Олександровичем, вартість відновлювального ремонту автомобіля «Toyota» становить 21 777,14 грн. з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу.

ПрАТ «СК «Вусо» складено звіт від 21.01.2013 №4425-20, відповідно до якого сума страхового відшкодування автомобіля «Toyota» складає 13 181,46 грн.

12.02.2013 ТОВ «АвтоАрт» складено акт виконаних робіт №131205 на загальну суму 30 586 грн.

17.04.2013 ПрАТ «СК «Вусо» складено страховий акт №1487-02, з якого вбачається, що сума страхового відшкодування становить 13 181,46 грн., а отримувач вказаної суми - Беродзе І.Г.

На підставі вказаного страхового акта позивачем було перераховано Беродзе І.Г. страхове відшкодування у сумі 13 181,46 грн., що підтверджується платіжним дорученням від 17.04.2013 №4304.

24.06.2014 позивачем було надіслано на адресу відповідача регресну вимогу від 18.06.2014 №606/14 про перерахування страхового відшкодування в порядку регресу у сумі 12 671,46 грн.

Вказану вимогу було отримано уповноваженою особою ПрАТ «СК «Еталон» 27.06.2014, про що свідчить відмітка на рекомендованому повідомленні про вручення поштового відправлення, копія якого наявна в матеріалах справи.

За приписами статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Пунктом 1 частини першої статті 1188 ЦК України встановлено, що шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Відповідно до частини другої статті 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Пунктом 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Таким чином, до позивача перейшло право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Разом з тим, згідно зі статтею 21 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на території України забороняється експлуатація транспортного засобу без поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, чинного на території України.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Renault» на момент ДТП була застрахована ПрАТ «СК «Еталон» полісом № АВ/0141510, за яким ліміт по майну становив по 50 000 грн., а франшиза - 510 грн.

Таким чином, ПрАТ «СК «Еталон»зобов'язане виплатити ПрАТ «СК «Вусо» кошти у сумі 12 671,46 грн. (13 181,46 грн. - 510 грн.).

З урахуванням наведеного господарський суд міста Києва дійшов висновку, що позовні вимоги позивача в частині стягнення з відповідача 12 671,46 грн. (фактичні витрати з вирахуванням суми франшизи) страхового відшкодування обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Разом з тим, позивачем також заявлено стягнення 1 369,50 грн. втрат від інфляції та 142,68 грн. 3 % річних.

Відповідно до статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Частиною другою статті 530 ЦК України встановлено, що якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний, зокрема, у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Вимога була пред'явлена ПрАТ «СК «Еталон» 18.06.2014 та отримана відповідачем 27.06.2014, таким чином останнім днем виплати страхового відшкодування є 25.09.2014.

Отже, початком періоду нарахування 3 % річних та втрат від інфляції є саме з 26.09.2014.

Позивачем встановлено період нарахування 3 % річних та втрат від інфляції з 26.09.2014 по 09.02.2015.

Так, перевіривши здійснені позивачем розрахунки суми 3 % річних та втрат від інфляції, господарський суд міста Києва дійшов висновку про те, що такі розрахунки правильний, а тому стягненню з відповідача підлягає 1 369,50 грн. втрат від інфляції та 142,68 грн. 3 % річних.

За приписами статті 49 ГПК України судові витрати зі справи слід покласти на відповідача.

Керуючись статтями 43, 49, 82 - 85 ГПК України, господарський суд міста Києва

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Еталон» (03057, м. Київ, вул. Дегтярівська, 33-б, 2 під'їзд; ідентифікаційний код 20080515) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання даного рішення суду, на користь приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Вусо» (030680, м. Київ, вул. Казимира Малевича, 31; ідентифікаційний код 31650052): 12 671 (дванадцять тисяч шістсот сімдесят одну) грн. 46 коп. страхового відшкодування в порядку регресу; 1 369 (одну тисячу триста шістдесят дев'ять) грн. 50 коп. втрат від інфляції; 142 (сто сорок дві) грн. 68 коп. 3% річних та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати відповідний наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.04.2015.

Суддя О. Марченко