КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа№ 4/190

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Рудченка С.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Яковенко П.А. довіреність №45/10 від 19.09.14р.;

від відповідача: не з'явились;

розглянувши апеляційну скаргу Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 09 лютого 2015 року

за заявою державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві

про видачу дублікату наказу

у справі №4/190 (Суддя: Борисенко І.І.)

за позовом Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Софіт ЛТД"

про стягнення 2 642 683,08 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.05.2005року позовні вимоги у справі №4/190 задоволено частково. Вирішено стягнути з ТОВ "Софіт ЛТД" на користь Дочірньої компанії "Газ України" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" 2 218 490,92 грн. основного боргу, 119 694,24 грн. пені, 128 828,94 грн. індексу інфляції, 20 374,62 грн. 3% річних, 1 600 грн. державного мита, 111 грн. інформаційних втрат.

6 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державного виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві до господарського суду міста Києва подана заява про видачу дубліката наказу у справі №4/190, у зв'язку із тим, що в ході проведення виконавчих дій наказ було втрачено.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09 лютого 2015 року по справі № 4/190 у задоволенні заяви державного виконавця відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про видачу дублікату наказу - відмовлено.

25 лютого 2015 року ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» звернулася до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати в повному обсязі ухвалу суду у справі № 4/190 та задовольнити заяву про видачу дублікату наказу.

Апеляційна скарга ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» мотивована тим, що строк для пред'явлення наказу до виконання було перервано, оскільки наказ у справі було пред'явлено 18 лютого 2010 року, а 6 лютого 2015 року ДВС Печерського РУЮ подана заява про видачу дублікату наказу так як наказ у справі №4/190 було втрачено при його виконанні, а тому строк для пред'явлення наказу переривався у зв'язку із його виконанням.

Згідно довідки про автоматичний розподіл справи між суддями від 25 березня 2015 року, справу № 4/190 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 26 березня 2015 року у зв'язку з перебуванням судді Агрикової О.В. у відпустці склад суду змінено на: головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Рудченко С.Г., Мальченко А.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26 березня 2015 року, апеляційну скаргу ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 31 березня 2015 року.

Київським апеляційним господарським судом ухвалою від 31 березня 2015 року продовжено строк розгляду справи та відкладено її розгляд на 14 квітня 2015 року.

На виконання вимог ухвали суду від 31 березня представником ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надано довідку про виконання наказу господарського суду міста Києва від 08.09.09р. у справі №4/190.

В судовому засіданні 14 квітня 2015 року представник ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» надав суду свої пояснення в яких підтримав доводи наведені в апеляційній скарзі, просив ухвалу господарського суду міста Києва від 9 лютого 2015 року по справі №4/190 скасувати задовольнити заяву про видачу дублікату наказу.

Представники ТОВ "Софіт ЛТД", ДВС Печерського РУЮ в судове засідання 14 квітня 2015 року не з'явилися, про причини неявки колегію суддів апеляційної інстанції не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлялись належним чином.

З метою забезпечення прав учасників судового процесу щодо швидкого і ефективного вирішення спорів, законодавцем скорочено, Законом України від 07.07.2010 р. №2453-VI, строк розгляду апеляційних скарг на ухвалу до 15 днів. З врахуванням відсутності можливості відкладення розгляду апеляційної скарги у межах строків визначених законом, у зв'язку з належним повідомленням учасників судового процесу про час та місце судового засідання, з урахуванням вимог статей 102 ГПК України і тієї обставини, що неявка представників ТОВ "Софіт ЛТД", ДВС Печерського РУЮ не перешкоджає повному, всебічному та об'єктивному розгляду справи, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку про можливість розгляду справи за наявними матеріалами та за відсутності представників ТОВ "Софіт ЛТД", ДВС Печерського РУЮ.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

Ухвалою Господарського суду міста Києва 8 вересня 2009 року у справі №4/190 заяву Дочірньої компанії „Газ Україна" Національної акціонерної компанії „Нафтогаз Україна" про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дубліката наказу задоволено.

На виконання ухвали Господарського суду міста Києва 8 вересня 2009 року у справі у справі №4/190, яка набрала законної сили, 8 вересня 2009 року видано наказ дійсний до пред'явлення до виконання до 08.09.2012.

6 лютого 2015 року державним виконавцем відділу державного виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві до господарського суду міста Києва подана заява про видачу дубліката виконавчого документа. Дана заява обґрунтована тим, що в ході проведення виконавчих дій виконавчий документ було втрачено.

Оскаржуваною ухвалою Господарського суду міста Києва заяву ВДВС Печерського РУЮ відмовлено у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу, оскільки заява подана після строку встановленого для пред'явлення наказу до виконання.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційну скаргу ДК «Газ України» не погоджується з висновком господарського суду міста Києва про відмову у задоволенні заяви про видачу дублікату наказу з наступних підстав.

Господарський суд міста Києва в оскаржуваній ухвалі вказав наступне: «Натомість, в порушення вимог ч. 1 ст. 120 ГПК України державний виконавець звернувся до суду з заявою про видачу дубліката наказу вже після закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання (після 08.09.2012р.). Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про відмову у задоволенні заяви про видачу дубліката наказу від 08.09.2009р. по справі №4/190».

Проте даний висновок місцевого господарського суду не відповідає вимогам чинного законодавства виходячи з наступного.

Відповідно до статті 120 ГПК України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу.

За змістом положень ст. 120 Господарського процесуального кодексу України видача дублікату наказу можлива лише у випадку його втрати та за умови, якщо не закінчився строк, встановлений для пред'явлення наказу до виконання. При цьому факт втрати наказу повинен підтверджуватись документами, вказаними у частині 3 цієї статті.

Як доказ втрати наказу у справі №4/190, ВДВС Печерського РУЮ надано довідку №18380064/2 від 5 лютого 2015 року про втрату наказу Господарського суду міста Києва від 08.09.2009 по справі №4/190 ( а.с. 8).

Щодо висновку місцевого господарського суду про те, що заява про видачу дубліката наказу подана після закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до Конституції України держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки; усі суб'єкти права власності рівні перед законом; захист суверенітету і територіальної цілісності України, забезпечення її економічної безпеки є найважливішими функціями держави, справою всього Українського народу; права і свободи людини і громадянина захищаються судом; судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій її території; обов'язковість рішень суду є однією з основних засад судочинства (частина четверта статті 13, частина перша статті 17, частина перша статті 55, частина п'ята статті 124, пункт 9 частини третьої статті 129).

Виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, визначений у законі комплекс дій, спрямованих на захист і поновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави.

«Згідно зі статтею 115 Кодексу рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» N 606. Зі змісту статей 1, 2, 17, 18, 19, 25, 27, 37, 38 цього Закону вбачається, що примусове виконання рішень судів України відбувається на підставі виконавчих документів, які є основою для відкриття державним виконавцем виконавчого провадження і проведення виконавчих дій.» (Рішення Конституційного Суду України, від 13.12.2012, № 18-рп/2012).

Конституційний Суд України неодноразово зазначав, що виконання судового рішення є невід'ємною складовою права кожного на судовий захист і охоплює, зокрема, законодавчо визначений комплекс дій, спрямованих на захист і відновлення порушених прав, свобод, законних інтересів фізичних та юридичних осіб, суспільства, держави (пункт 2 мотивувальної частини Рішення від 13 грудня 2012 року N 18-рп/2012); невиконання судового рішення загрожує сутності права на справедливий розгляд судом (пункт 3 мотивувальної частини Рішення від 25 квітня 2012 року N 11-рп/2012), а також Рішення від 26.червня 2013 року, № 5-рп/2013.

Колегія суддів, розглядаючи цю справу, бере до уваги практику Європейського суду з прав людини, який, зокрема, в рішенні у справі "Шмалько проти України" від 20 липня 2004 року вказав, що право на виконання судового рішення є складовою права на судовий захист, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, для цілей якої виконання рішення, ухваленого будь-яким судом, має розцінюватися як складова частина судового розгляду (пункт 43).

Таким чином, право на судовий захист є конституційною гарантією прав і свобод людини і громадянина, а обов'язкове виконання судових рішень - складовою права на справедливий судовий захист.

Статтею 23 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються: 1) пред'явленням виконавчого документа до виконання; 2) частковим виконанням рішення боржником; 3) наданням судом, який видав виконавчий документ, відстрочки або розстрочки виконання рішення. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Отже, строк для пред'явлення наказу до виконання переривається в разі пред'явлення наказу до виконання.

Наказ від 8 вересня 2009 року у справі №4/190 пред'явлений до виконання в межах строку, визначеного самим наказом та Законом України «Про виконавче провадження».

Факт пред'явлення наказу від 8 вересня 2009 року у справі №4/190 до виконання підтверджується копією постанови відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про відкриття виконавчого провадження від 12 березня 2010 року за ВП №18380064, відповідно до якої відкрито виконавче провадження з виконання наказу від 8 вересня 2009 року у справі №4/190.

Тому строк для пред'явлення наказу до виконання було перервано, з дня пред'явлення наказу до виконання, тобто 10 березня 2010 року.

Таким чином, заява ВДВС Печерського РУЮ про видачу дубліката наказу подана в межах строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання, а тому відсутні підстави для відмови у видачі дубліката наказу у справі №4/190.

З огляду на зазначене, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» підлягає задоволенню, ухвала господарського суду міста Києва від 9 лютого 2015 року підлягає скасуванню.

Щодо розподілу судових витрат за розгляд апеляційної скарги ДК «Газ України» НАК «Нафтогаз України» колегія суддів Київського апеляційного господарського суду зазначає наступне.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

ТОВ «Софіт ЛТД» (боржник) станом на 9 лютого 2015 року (дата винесення оскаржуваної ухвали) не виконано рішення Господарського суду міста Києва у справі №4/190 судовий збір за розгляд справи в Київському апеляційному господарському суді покладається на винну сторону, тобто на ТОВ «Софіт ЛТД».

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101-102, п. 2 ст. 103, п. 3 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» на ухвалу господарського суду міста Києва від 9 лютого 2015 року по справі №4/190 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 9 лютого 2015 року по справі №4/190 скасувати.

3. Викласти ухвалу Господарського суду міста Києва від 9 лютого 2015 року у справі №4/190 у наступній редакції:

«І. Заяву державного виконавця відділу державного виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у місті Києві про видачу дубліката наказу від 08.09.2009р. №4/190 - задовольнити.

ІІ. Видати дублікат наказу господарського суду міста Києва від 8 вересня 2009 року у справі №4/190.».

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Софіт ЛТД» (01014, м. Київ-4, вул. Струтинського, 28, ) на користь Дочірньої компанії «Газ України» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» (04116, м. Київ, вул. Шолуденка, 1, ) судовий збір у розмірі 609,00 грн. за розгляд справи в Київському апеляційному господарському суді.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Справу №4/190 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді С.Г. Рудченко

А.О. Мальченко