ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 908/6036/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Полякова Б.М.,
суддів:Коваленка В.М., Короткевича О.Є. (доповідач у справі),
розглянувши матеріали касаційних скарг Арбітражного керуючого Кириченка Є.О. та Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест"
на постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року
у справі№ 908/6036/14
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест"
доПриватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників"
пробанкрутство,

В судовому засіданні взяли участь представники:

арбітражний керуючий Кириченко Є.О.,

від ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі-Інвест" - Волохов О.С.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 06 січня 2015 року у справі № 908/6036/14 (суддя Кричмаржевський В.А.) винесеної за результатами підготовчого засідання, порушено провадження у справі про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників", м. Запоріжжя; визнано безспірні грошові вимоги ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі.Інвест" до боржника в розмірі 714 000,00 грн., введено мораторій на задоволення вимог кредиторів; введено процедуру розпорядження майном боржника; розпорядником майна призначено арбітражного керуючого Кириченка Євгена Олександровича; встановлено розмір грошової винагороди розпоряднику майна у розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць виконання ним повноважень за рахунок ініціюючого кредитора - ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі.Інвест" тощо.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року (судді: Гетьман Р.А. - головуючий, Бородіна Л.І., Лакіза В.В.) ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.01.2015 скасовано в частині призначення розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Кириченка Євгена Олександровича та прийнято в цій частині нове рішення, яким призначено розпорядником майна боржника арбітражного керуючого Сокола Олексія Юрійовича; в іншій частині ухвалу залишено без змін. При цьому судом апеляційної інстанції надавалась оцінка правомірності порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників".

Не погоджуючись з прийнятою у справі постановою суду апеляційної інстанції, скаржники арбітражний керуючий Кириченко Є.О. та товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" звернулися до Вищого господарського суду України з касаційними скаргами.

Арбітражний керуючий Кириченко Є.О. просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року та залишити без змін ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.01.2015 року повністю. Разом з тим, касаційну скаргу обґрунтовує порушенням судом апеляційної інстанції норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 98, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ініціюючий кредитор товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року в частині призначення розпорядником майна Сокола Олексія Юрійовича та залишити без змін ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06.01.2015 року у справі № 908/6036/14. Доводи касаційної скарги арбітражного керуючого Комлика І.С. зводяться до порушення судом норм процесуального та матеріального права, зокрема, ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, ст.ст. 98, 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, арбітражний керуючий Сокол Олексій Юрійович та боржник Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" проти вимог касаційних скарг заперечують з підстав, викладених у відзивах на касаційні скарги та просять постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Разом з тим, арбітражний керуючий Сокол Олексій Юрійович та боржник Приватне акціонерне товариство "Завод напівпровідників" подали клопотання з проханням відкласти розгляд справи.

Вищий господарський суд відхиляє зазначені клопотання про відкладення розгляду касаційної скарги з наступних підстав.

Обставиною, яка зумовлює відкладення розгляду справи є неможливість вирішення справи в даному судовому засіданні з врахуванням підстав, наведених в ст. 77 ГПК України. Зазначені підстави оцінюються судом з метою реалізації передбаченого процесуальним законом права на відкладення справи. З врахуванням приписів ст. 77 ГПК України та вимог ст.ст. 111-5, 111-7 ГПК України щодо повноважень касаційної інстанції та меж перегляду справи в касаційній інстанції, суд не вбачає у наведених заявником обставин об'єктивної перешкоди для касаційного перегляду судового рішення у справі.

Заслухавши пояснення учасників судового засідання, обговоривши доводи касаційних скарг, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" підлягає задоволенню, а касаційна скарга арбітражного керуючого Кириченка Є.О. - частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, у грудні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі.Інвест" звернулося до Господарського суду Запорізької області з заявою про порушення справи про банкрутство Приватного акціонерного товариства "Завод напівпровідників" у порядку ст.ст. 10, 11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", обґрунтовуючи її тим, що боржник неспроможний виконати свої грошові зобов`язання перед кредитором протягом більш ніж трьох місяців після відкриття виконавчого провадження та безспірний розмір вимог кредитора становить більш ніж триста мінімальних розмірів заробітної плати, що підтверджується судовим рішенням, що набрало законної сили та постановою про відкриття виконавчого провадження.

Приписами ст. 16 Закону про банкрутство визначено, що за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про порушення провадження у справі про банкрутство або про відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно ч. 3 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволенні боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено законом.

Факт заборгованості боржника перед кредитором має бути підтверджений відповідними доказами. Відповідно до положень Закону у справі про банкрутство, судом встановлюється грошові вимоги кредиторів та лише дійсні вимоги, що відповідають чинному законодавству.

Безспірні вимоги кредиторів - грошові вимоги кредиторів, підтверджені судовим рішенням, що набрало законної сили, і постановою про відкриття виконавчого провадження, згідно з яким відповідно до законодавства здійснюється списання коштів з рахунків боржника. До складу цих вимог, у тому числі щодо сплати податків, зборів (обов'язкових платежів), не включаються неустойка (штраф, пеня) та інші фінансові санкції (ч. 3 ст. 10 Закону України про банкрутство).

Отже, саме з моменту відкриття виконавчого провадження грошові вимоги переходять в категорію безспірних.

Списання коштів з рахунків боржника в безспірному порядку здійснюється державною виконавчою службою, отже, порушення справи про банкрутство можливе лише після відкриття останньою виконавчого провадження.

Згідно приписів ст. 11 Закону України про банкрутство заява про порушення справи про банкрутство, яка подана кредитором або боржником, повинна містити разом з іншим виклад обставин, які підтверджують неплатоспроможність боржника, тобто обставин, що є підставою для звернення до суду, а також документи та докази в обґрунтування заяви.

Як встановлено судом першої інстанції та перевірено апеляційним господарським судом, рішенням Господарського суду Запорізької області від 09.04.2014 року, залишеним без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 16.06.2014 року у справі № 908/807/14 з боржника - ПрАТ "Завод напівпровідників" на користь ініціюючого кредитора - ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі.Інвест" стягнуто 700 000,00 грн. боргу у зв'язку з невиконанням договірних зобов'язань та витрати по сплаті судового збору в розмірі - 14 000,00 грн.

На виконання рішення суду по справі № 908/807/14 Господарським судом Запорізької області 02.07.2014 року видано відповідний наказ про стягнення з ПрАТ "Завод напівпровідників" - 700 000,00 грн. заборгованості та витрат по сплаті судового збору в розмірі - 14 000,00 грн.

В подальшому, 28.07.2014 року стягувач - ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі.Інвест" звернувся до державної виконавчої служби з заявою про примусове виконання рішення суду по справі № 908/807/14.

01.08.2014 року Відділом державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вищевказаним наказом (ВП № 44189359) і постановлено боржнику добровільно виконати наказ - сплатити борг до 08.08.2014 року.

Крім того, судами встановлено, що виконавчі провадження про стягнення коштів з ПрАТ "Завод напівпровідників" були передані до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області та об'єднані у зведене виконавче провадження за № 45744187.

В зв'язку з цим, колегія суддів вважає, що суди дійшли обґрунтованого та правомірного висновку щодо порушення провадження у справі про банкрутство, оскільки матеріалами справи підтверджується наявність безспірних вимог кредитора - ТОВ СУПП "Ай.Ті.Джі.Інвест", розмір яких є більше трьохста розмірів мінімальних заробітних плат та які не виконанні більше ніж три місяці, що узгоджується з приписами ст. 10 Закону про банкрутство.

Стосовно призначення розпорядника майна колегія суддів зазначає таке.

Скасовуючи ухвалу місцевого суду в частині призначення арбітражного керуючого Кириченка Євгена Олександровича, апеляційний господарський суд виходив з того, що оскаржувана ухвала суду першої інстанції не містить інформації, обставин дослідження та надання оцінки щодо інших запропонованих у справі кандидатур арбітражних керуючих, а також не містить доводів, з яких кандидатури арбітражних керуючих були відхилені.

Колегія суддів касаційного суду не погоджується з висновками суду апеляційної інстанції, виходячи з наступного.

Згідно ч. 9 ст. 16 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в ухвалі про порушення провадження у справі про банкрутство зазначається про призначення розпорядника майна, встановлення розміру оплати його послуг та джерела її сплати.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 114 Закону про банкрутство, кандидатура арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора) для виконання повноважень розпорядника майна визначається судом самостійно із застосуванням автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що на запит суду автоматизованою системою було визначено кандидатуру арбітражного керуючого Борисову Марину Анатоліївну (свідоцтво Міністерства юстиції України НОМЕР_1 від 26.03.2013 року) в якості розпорядника майна боржника, що підтверджується довідкою від 23.12.2014 року.

Ухвалою про прийняття заяви про порушення справи про банкрутство господарський суд зобов'язує визначеного автоматизованою системою арбітражного керуючого подати заяву про участь у відповідній справі у встановлений цією ухвалою строк.

Ухвала Господарського суду Запорізької області від 24.12.2014 року про прийняття заяви про порушення провадження у справі про банкрутство була направлена на адресу арбітражного керуючого Борисової М.А., яку суд зобов'язував протягом трьох днів з дня отримання даної ухвали надати заяву на участь у справі відповідно до вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а також надати копію договору страхування ризиків діяльності та копію свідоцтва.

Проте, ані у визначений Законом строк, ані станом на момент проведення 06.01.2015 року підготовчого засідання, арбітражним керуючим Борисовою М.А. не було виконано вимог ухвали суду від 24.12.2014 року і не надано відповідної заяви про надання згоди на призначення її розпорядником майна у справі про банкрутство ПрАТ "Завод напівпровідників", що в силу діючого Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" виключає можливість її призначення на посаду розпорядника майна по даній справі, про що було вірно зазначено судами.

Відповідно до абз. 4 ч. 1 ст. 114 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", у разі якщо від арбітражного керуючого (розпорядника майна, керуючого санацією, ліквідатора), визначеного автоматизованою системою, не надійшла заява про згоду стати розпорядником майна у справі, то розпорядника майна призначає суд без застосування автоматизованої системи з числа осіб, внесених до Єдиного реєстру арбітражних керуючих (розпорядників майна, керуючих санацією, ліквідаторів) України.

Статтею 97 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" регламентовано, що арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) може бути громадянин України, який має повну вищу юридичну або економічну освіту, стаж роботи за фахом не менше трьох років або одного року на керівних посадах після отримання повної вищої освіти, пройшов навчання та стажування протягом шести місяців у порядку, встановленому державним органом з питань банкрутства, володіє державною мовою та склав кваліфікаційний іспит.

Стаття 114 Закону про банкрутство визначає, що розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором не можуть бути призначені арбітражні керуючі: які є заінтересованими у цій справі; які здійснювали раніше управління цим боржником - юридичною особою, крім випадків, коли з дня усунення від управління зазначеним боржником минуло не менше трьох років; яким відмовлено в допуску до державної таємниці, якщо такий допуск є необхідним для виконання обов'язків, покладених цим Законом.

До призначення арбітражним керуючим (розпорядником майна, керуючим санацією, ліквідатором) особа повинна подати до господарського суду заяву, в якій зазначається, що вона не належить до жодної категорії вищезазначених осіб.

Суди встановили, що до Господарського суду Запорізької області звернулися арбітражний керуючий Кириченко Є.О., арбітражний керуючий Черненченко Д.А., арбітражний керуючий Сокол О.Ю. та арбітражний керуючий Гладій О.В., які надали заяви на участь у справі про банкрутство на посаді розпорядника майна.

Разом з тим, представник ініціюючого кредитора надав клопотання, в якому просив суд призначити розпорядником майна арбітражного керуючого Кириченка Є.О.

Крім того, суд першої інстанції зазначив, що кандидатуру арбітражного керуючого Сокола О.Ю. на посаду розпорядника майна було запропоновано боржником.

Місцевий та апеляційний господарські суди дослідили, що кандидатури Кириченка Є.О., Черненченка Д.А., Сокола О.Ю. та Гладія О.В. відповідають вимогам Закону України про банкрутство, а саме: мають статус суб'єкта підприємницької діяльності, мають вищу юридичну або економічну освіту, володіють спеціальними знаннями, що підтверджується досвідом роботи, не є зацікавленими особами щодо боржника і кредиторів. Всі кандидати не здійснювали раніше управління боржником, їм не заборонено здійснювати підприємницьку діяльність в якості арбітражного керуючого або займати керівні посади, не мають судимість за вчинення корисливих злочинів.

Водночас, суд першої інстанції, призначаючи розпорядником майна боржника Кириченка Євгена Олександровича, встановив, що кандидатура арбітражного керуючого відповідає вимогам ст.1, 97 Закону, він не є заінтересованою особою стосовно боржника і кредиторів, не здійснював раніше управління банкрутом, не має судимостей, має достатній досвід та можливості для належного виконання повноважень розпорядника майна у справі. Також зазначив,що кандидатури арбітражних керуючих є однаковими за рівнем фахової підготовки, завантаженістю в роботі, однак визнав за доцільне погодитись із кандидатурою арбітражного керуючого, запропонованою кредитором.

Щодо кандидатур інших арбітражних керуючих, які звернулися до суду з заявами про участь у справі, судом першої інстанції зазначено мотиви, з яких відхилено кандидатури арбітражних керуючих.

Отже, враховуючи зазначене, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що місцевий суд обґрунтовано здійснив призначення розпорядником майна Кириченка Євгена Олександровича.

До того ж боржник не наділений правом пропонувати кандидатуру розпорядника майна.

Відповідно до частини 2 статті 1115 ГПК України касаційна інстанція використовує процесуальні права суду першої інстанції виключно для перевірки юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

За приписами ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до стаття 11110 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого чи апеляційного господарського суду або постанови апеляційного господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи зазначене, а також норми чинного законодавства, колегія суддів касаційної інстанції вважає передчасним висновок суду апеляційної інстанції в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сокола О.Ю.

У зв'язку з цим, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року підлягає скасуванню в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сокола О.Ю., ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06 січня 2015 року в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Кириченка Є.О. слід залишити в силі, в іншій частині постанова Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року залишається без змін.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю спільне українсько-польське підприємство "Ай.Ті.Джі-Інвест" задовольнити.

2. Касаційну скаргу Арбітражного керуючого Кириченка Є.О. задовольнити частково.

3. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року у справі № 908/6036/14 в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Сокола О.Ю. скасувати, ухвалу Господарського суду Запорізької області від 06 січня 2015 року в частині призначення розпорядником майна арбітражного керуючого Кириченка Є.О. залишити в силі.

4. В іншій частині постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24 лютого 2015 року залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич