ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

15 квітня 2015 р. Справа № 909/222/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я.

За участю:

представника відповідача - Андрусяк М.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКРО", поштова адреса: вул. Хорива, 33, оф. 33, м. Київ, 04070; юридична адреса: вул. Фрунзе, 126/2, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 25409463

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "АБО-МІКС", вул. Залізнична, будинок 5 А, смт. Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78260, ідентифікаційний код 32465333

про стягнення 101 379,98 грн. основного боргу, 2027, 60 грн. - судового збору.

встановив, що товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕКРО" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "АБО-МІКС" про стягнення 101 379,98 грн. основного боргу.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України, ГК України, умовам договору поставки № 28122012 від 28.12.2012р., не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті поставленого товару в повному обсязі. Факт поставки товару підтверджує видатковими накладними № ТК-0001566 від 02.09.2014р. на суму 172 050,00 грн. та № ТК-0001707 від 25.09.2014р. на суму 159 330,00 грн.

Відповідач в судовому засіданні щодо позову в частині неоплаченої заборгованості не заперечив, повідомив про часткове погашення заборгованості. Факт виконання зобов"язання в сумі 60000 грн. підтвердив платіжними дорученнями №156 від 10.03.2015. та №331 від 09.04.2015.

Позивач в судові засідання не з"являвся.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, вважає, що позов слід задоволити частково, в частині стягнення боргу в сумі 60000 грн. провадження у справі припинити, судові витрати стягнути з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

При цьому суд врахував наступне:

28.12.2012р. між товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕКРО" надалі - постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "АБО - МІКС" (надалі - Покупець) укладено договір поставки № 28122012, згідно умов якого Постачальник зобов'язується постачати (передавати) товар у власність Покупця, для використання його на розсуд останнього, а Покупець зобов'язується приймати вказаний товар та сплачувати за нього на умовах даного Договору (п. 1.1 Договору).

Відповідно до п. 2.1. Договору, предметом поставки за даним Договором є наступний товар: комбікорми, премікси кормових добавок, вітамінно-мінеральні суміші, білково-вітамінно-мінеральні добавки, про біотичні добавки та інші препарати, в тому числі ветеринарні, дезінфектанти, що використовуються у тваринництві та птахівництві.

Розділом три Договору встановлено умови постачання та прийняття товару. Товар поставляється Покупцю окремими партіями, протягом терміну дії даного Договору, на підставі отриманих від Покупця письмових Заявок. Заявки Покупця повинні містити бажаний асортимент, кількість товару, умови поставки, умови оплати, підпис повноважного представника Покупця та відтиск печатки Покупця, у випадку терміновості в постачанні Заявки можуть бути подані в усній формі, оскільки у будь-якому разі факт постачання товару підтверджується відповідними накладними. Заявки передаються Постачальнику через електронні засоби зв'язку, по факсу, поштою, або через представника Покупця. Заявки вважаються прийнятими до виконання, якщо Покупцю повертаються через електронні засоби зв'язку, по факсу, поштою, або через представника Постачальника копії Заявок підписаних повноважними представником Постачальника з відтиском печатки Постачальника, або якщо Постачальник фактично приступив до виконання Заявки.

Кожна партія товару вказується у відповідних видаткових накладних Постачальника в яких зазначається: найменування товару, асортимент, одиницю виміру кількості товару, загальна кількість товару, вартість за одиницю товару та загальна вартість товару. Сторони погодили, що всі видаткові накладні, оформленні між сторонами протягом чинності положень цього Договору, являються його невід'ємною частиною (п.3.2 Договору).

Розділом три Договору встановлено ціну та порядок розрахунків. Покупець оплачує поставлений Постачальником товар за ціною, зазначеною у відповідних видаткових накладних та рахунках-фактурах Постачальника на кожну партію товару.

Загальна сума договору складається з вартості всього товару, поставленого Постачальником за період дії цього Договору, що підтверджено належним чином оформленими накладними. Ціни на товар у відповідних видаткових накладних та рахунках -фактурах формуються відповідно до діючого на момент поставки товару прайсу Постачальника або встановлюється на розсуд Постачальника, з врахуванням ПДВ та включають витрати на поставку, тару та маркування, послуги сторонніх організацій, включаючи ФОП до 10% вартості товару. Це дає можливість виготовити (закупити) якісний продукт і ефективно його використати по індивідуальному замовленню Покупця. У будь-якому випадку, факт отримання товару Покупцем від Постачальника та підписання відповідних накладних, свідчить про досягнення згоди Сторін щодо найменування товару, асортименту, одиниці виміру кількості товару, загальної кількості товару, вартості за одиницю товару та загальної вартості товару.

Покупець здійснює оплату за товар у наступному порядку: 100% вартості кожної партії товару на умовах відстрочки платежу в строк не пізніше 14 (чотирнадцяти) календарних днів від дати поставки, але в будь-якому випадку до дати наступної поставки в безготівковому порядку шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Постачальника.

На виконання умов даного Договору, позивачем було передано відповідачу відповідно до накладних (наявних в матеріалах справи) товар, а саме: премікси для виробництва комбікормів, які було прийнято відповідачем, що підтверджується скріпленими у двохсторонньому порядку підписами на накладних.

З матеріалів справи, зокрема з видаткових накладних, вбачається, що позивач поставив відповідачу товар на суму 331 380,00 грн. В позові позивач зазначив про оплату товару в сумі 230 000,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач не повністю виконав зобов'язання по оплаті поставленого товару.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Частиною 1 статті 665 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ч. 1 п. 1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив своє зобов'язання по поверненню заборгованості, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Як встановлено судом та підтверджено зібраними у с праві доказами, відповідач визнав наявність заборгованості перед позивачем здійснивши його часткову сплату, що підтверджено виписками по особовому рахунку та платіжними дорученнями.

Враховуючи викладене та те, що відповідачем сплачено заборгованість в розмірі 60000,00 грн., вимога позивача є обґрунтованою в частині стягнення 41 379,98 грн.

В частині стягнення 60000 грн., враховуючи, що зобов'язання виконано після звернення позивача до суду, провадження у справі слід припинити в порядку п.1-1 ст.80 ГПК України, якою встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Факт сплати відповідачем заборгованості в сумі 60000 грн. підтверджується платіжними дорученнями № 156 від 10.03.2015р. та № 331 від 09.04.2015р.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У відповідності до ст. 49 ГПК України з відповідача на користь позивача слід стягнути судовий збір.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. 49, п.1-1 ст.80, ст. 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АБО-МІКС", вул. Залізнична, будинок 5 А, смт. Гвіздець, Коломийський район, Івано-Франківська область, 78260, ідентифікаційний код 32465333, р/р 7638 в ІФФ ВАТ "Фольксбанк" МФО: 325213, ІПН 72; св-в № 100093798 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКРО", вул. Фрунзе, 126/2, м. Київ, 04073, ідентифікаційний код 25409463, р/р 6975 в ПАТ "УКРСОЦБАНК" МФО: 300023 - 41 379,98 грн. заборгованості, 2027,60 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення заборгованості в сумі 60000,00 грн. провадження у справі припинити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.15

Суддя Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Микитин Р. Р. 20.04.15