ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 915/740/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Петрова М.С.,

суддів: Разюк Г.П., Колоколова С.І.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С

за участю представників сторін:

від позивача: Ященко Р.Ю. довіреність № 14-135 від 13.05.14

від відповідача: Дяченко В.С. довіреність № 09-01/13 від 25.02.15

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 про розстрочення виконання постанови суду

по справі № 915/740/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Публічного акціонерного товариства "Миколаївська теплоелектроцентраль"

про стягнення пені в сумі 360507,81 грн., 3% річних у сумі 79210,11 грн., збитків від інфляції у сумі 52558,10 грн. та 7% штрафу у сумі 203776,95 грн.

В С Т А Н О В И В:

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014 (суддя Мавродієва М.В.) з Публічного акціонерного товариства «Миколаївська теплоелектроцентраль» (далі по тексту ПАТ «Миколаївська ТЕЦ») на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі по тексту ПАТ «НАК «Нафтогаз України») стягнуто 172985,75 грн. пені, 76120,14 грн. - 3% річних, 101888,48 грн. штрафу та 12517,37 грн. судового збору.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 25.12.2014 р. рішення суду першої інстанції у даній справі було змінено та стягнуто з відповідача 343777,92 грн. пені, 203776,95 грн. штрафу, 75507,36 грн. - 3% річних, 12461,24 грн. часткового відшкодування понесених судових витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та 2726,80 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

12.11.2014 на виконання постанови Одеського апеляційного господарського суду від 23.10.2014 видано відповідний наказ.

12.02.2015 до місцевого господарського суду надійшла заява ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» про розстрочення виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 07.08.2014 по справі №915/740/14 на три роки, відповідно до запропонованого заявником графіка.

В обґрунтування своєї заяви ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» посилається на те, що знаходиться в скрутному фінансовому становищі, що зумовлене несвоєчасним погашенням споживачами теплової енергії всіх категорій боргу за поставлену теплову енергію, що призвело до утворення боргу перед ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» у сумі 41 141 542,41 грн.

Крім того, причиною неспроможності ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» сьогочасно виконати рішення суду є заборгованість ДП «Енергоринок» за поставлену електроенергію у розмірі 30 358 586,03 грн.

ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» визнає наявність даної заборгованості, і зазначає те, що не відмовляється та не ухиляється від її сплати, але самостійне виконання вищезазначеного рішення в такий короткий строк є неможливим, оскільки за результатами фінансових показників за 9 місяців 2014 року товариство зазнало збитків у сумі 14 174 000,0 грн. За таких обставин, примусове виконання рішення призведе до реальної загрози банкрутства підприємства, що за умови його соціальної значимості підприємства може призвести до негативних наслідків для споживачів теплової енергії - населення м. Миколаєва, лікувальних закладів, шкіл, інших об'єктів соціальної сфери міста, бюджетних установ та державних закладів.

ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» у своїй заяві також зазначило, що відповідно до п.13 Постанови Кабінету Міністрів України №217 від 18.06.2014 "Про затвердження порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу", всі надходження на спеціальний рахунок, відкритий боржником в уповноваженому банку, розподіляються і першочергово перераховуються в частині вартості природного газу на спеціальний рахунок ПАТ «НАК «Нафтогаз України». Тобто більша частина коштів, які надходять від споживачів як плата за спожиту теплову енергію відразу перераховується банком до ПАТ «НАК «Нафтогаз України» як плата за природний газ, а боржнику перераховуються лише залишок від зазначених коштів, з яких від може погашати заборгованість. Незважаючи на вказане, ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», як боржник вживає усі залежні від нього заходи для стягнення заборгованості зі споживачів теплової енергії.

Оскільки одним із видів примусового виконання рішення є накладення арешту на рахунки підприємства, то у разі його застосування, наслідком буде неможливість перерахування підприємством жодної суми, в тому числі обов'язкових податків, зборів, заробітної плати тощо.

З огляду на вищенаведені обставини, ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» вважає їх такими, що ускладнюють виконання рішення та підтверджують факт неможливості негайного його виконання, що є підставою для розстрочення виконання даного рішення.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 (суддя Мавродієва М.В.), заяву ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» про розстрочку виконання рішення суду від 07.08.2014 задоволено частково та розстрочено виконання рішення суду від 07.08.2014 замість 3 років, які просив заявник, на строк - 12 місяців з наступним графіком виконання рішення господарського суду від 07.08.2014 року:

- березень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- квітень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- травень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- червень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- липень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- серпень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- вересень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- жовтень 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- листопад 2015 року - в сумі 53187,52 грн.

- грудень 2015року - в сумі 53187,52 грн.

- січень 2016 року - в сумі 53187,52 грн.

- лютий 2016 року - в сумі 53187,55 грн.

До вказаного висновку місцевий господарський суд дійшов з огляду на ступень вини заявника у несвоєчасній сплаті заборгованості, наявність несплаченої заборгованості пов'язана з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені органами державної влади та місцевого самоврядування, відсутністю сучасних дотаційних напрямів у покритті збитків підприємства (ст. 20 Закону України «Про теплопостачання»); боржник має важкий фінансовий стан, у тому числі внаслідок несплати боргів населенням, бюджетними установами та ДП «Енергоринок»; діяльність боржника спрямована на забезпечення теплом шкіл, дошкільних закладів, установ і організацій, що фінансуються з державного бюджету, житлових будинків, інших об'єктів, а тому є соціально значимою та винятковою, особливо у зимовий період; існує нагальна необхідність спрямовування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за природний газ та забезпечення безперервного виробничого циклу з метою забезпечення безаварійного виробничого процесу. До того ж ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» не уникає від виконання рішення, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем.

При цьому, суд 1 інстанції враховуючи вищезазначені обставини, задовольнив заяву ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» лише частково, чим врахував також і інтереси позивача, хоча останній не надав жодного доказу на підтвердження тяжкого фінансового стану його підприємства або обставин, які б виключали можливість надання ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» розстрочки виконання судового рішення.

Не погоджуючись із ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.02.15 р., ПАТ «НАК «Нафтогаз України» через господарський суд Миколаївської області звернулося з апеляційною скаргою до Одеського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу господарського суду про розстрочку виконання рішення суду та відмовити у задоволенні заяви ПАТ "Миколаївгаз" про розстрочку виконання рішення господарського суду Миколаївської області від 13.02.08 р. у повному обсязі.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що суд 1 інстанції прийняв оскаржену ухвалу за відсутності доказів, підтверджуючих винятковість обставин або реальну неможливість виконання судового рішення. При цьому суд 1 інстанції надавши розстрочку виконання судового рішення не врахував не менш скрутне фінансове становище та матеріальні інтереси ПАТ «НАК «Нафтогаз України», тобто не дотримався балансу інтересів сторін. При прийнятті оскаржуваної ухвали суд 1 інстанції дослідив лише докази та обставини, наведені ПАТ «Миколаївська ТЕЦ».

На підтвердження скрутного фінансового становища ПАТ «НАК «Нафтогаз України» скаржник надав до апеляційної скарги звіт про фінансові результати позивача за 9 місяців 2014 та баланс (звіт про фінансовий стан) ПАТ «НАК «Нафтогаз України» за 9 місяців 2014.

Відповідач в судовому засіданні просив залишити апеляційну скаргу без задоволення, ухвалу місцевого господарського суду без змін, вважаючи її обґрунтованою та такою, що відповідає вимогам чинного законодавства.

Дослідивши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки судом 1 інстанції встановлених фактичних обставин справи і застосування норм процесуального права, судова колегія приходить до наступного.

В силу ст. 115 ГПК України, рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України „Про виконавче провадження".

Відповідно до ч.1 ст.121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Пунктом 7.2 Постанови Пленуму ВГСУ №9 від 17.10.2012 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» встановлено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Як вбачається із статуту ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль», останнє є підприємством, 100% акцій якого належить державі.

Згідно із звітом про фінансові результати ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» та балансом підприємства за 9 місяців 2014 року, збитки цього підприємства склали 14 174 000,0 грн., а розмір поточних зобов'язань - 77838000,0 грн., що свідчить про складний фінансовий стан боржника та реальну загрозу його банкрутства.

Наявні матеріали справи свідчать про те, що несвоєчасне погашення заборгованості перед стягувачем сталося не з вини боржника, оскільки єдиним джерелом для оплати спожитого газу є кошти, отримані в якості оплати за спожиту теплову енергію з боку населення, бюджетних установ та госпрозрахункових підприємств та субвенцій на погашення різниці у тарифах на теплову енергію, які починаючи з 2001 року не відповідають фактичній собівартості теплової енергії.

Заборгованість населення перед відповідачем станом на 01.02.2015 становила 30731201,80 грн., бюджетних організацій - 5972908,52 грн., інших юридичних осіб - 10410430,61 грн., що підтверджується відповідною довідкою ПАТ «Державний ощадний банк України».

Вказана заборгованість споживачів, за умови невідповідності фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені (погоджені) органами державної влади чи органами місцевого самоврядування, є об'єктивними обставинами, що і викликають недостатність у боржника коштів для погашення заборгованості одночасно і в повному обсязі.

Крім того, несприятливий фінансовий стан боржника викликаний значним розміром заборгованості перед ним з боку ДП «Енергоринок». Згідно акту звірки розрахунків станом на 01.01.2015 заборгованість ДП «Енергоринок» перед ПАТ «Миколаївська теплоелектроцентраль» становила 30358586,03 грн.

Враховуючи вищенаведене, а також те, що боржник не уникає від виконання рішення, а навпаки шукає способи погашення заборгованості перед позивачем, а також враховуючи інтереси сторін, суд 1 інстанції дійшов правильного висновку щодо часткового задоволення, оскільки вина боржника у простроченні виконання грошового зобов'язання перед стягувачем пов'язана з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджені органами державної влади та місцевого самоврядування, відсутністю сучасних дотаційних напрямів у покритті збитків підприємства (ст. 20 Закону України «Про теплопостачання»); боржник має важкий фінансовий стан, у тому числі внаслідок несплати боргів населенням, бюджетними установами та ДП «Енергоринок»; діяльність боржника спрямована на забезпечення теплом шкіл, дошкільних закладів, установ і організацій, що фінансуються з державного бюджету, житлових будинків, інших об'єктів, а тому є соціально значимою та винятковою, особливо у зимовий період; існує нагальна необхідність спрямовування наявних коштів на здійснення поточних розрахунків за природний газ та забезпечення безперервного виробничого циклу з метою забезпечення безаварійного виробничого процесу.

При цьому слід зазначити, що незважаючи на те, що позивач був належним чином повідомлений про час і місце судового розгляду заяви боржника про розстрочення виконання судового рішення, ненадання останнім жодного доказу на підтвердження скрутного фінансового становища та інших обставин, які б виключали неможливість надання заявнику розстрочки виконання судового рішення, суд 1 інстанції врахував інтереси позивача і задовольнив заяву ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» лише частково, розстрочивши виконання судового рішення замість 3-х років, як просив заявник, всього на один рік.

Надані скаржником фінансовий звіт та баланс його підприємства, судовою колегією не прийняті до уваги, оскільки ПАТ «НАК «Нафтогаз України», будучи належним чином повідомленим про час і місце розгляду заяви про розстрочення виконання судового рішення в суді 1 інстанції, всупереч вимогам ст.101 ГПК України не обґрунтував та не надав відповідних доказів на підтвердження поважності причин ненадання вказаних доказів до суду 1 інстанції.

Враховуючи наведене, судова колегія вважає, що доводи скаржника щодо його скрутного фінансового становища, наявності значних збитків, інших обставин, які впливають на стан його підприємства і виключають можливість надання ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» розстрочки виконання судового рішення є голослівними і нічим не підтверджені.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про правомірність часткового задоволення судом 1 інстанції заяви ПАТ «Миколаївська ТЕЦ» і розстрочення виконання судового рішення на 12 місяців, а тому апеляційна скарга ПАТ «НАК «Нафтогаз України» підлягає залишенню без задоволення, ухвала господарського суду Миколаївської області від 25.02.15 р. - без змін.

Згідно із ст.49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подачу апеляційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись статтями 99, 101-106, 121 ГПК України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Миколаївської області від 25.02.2015 - без змін.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 15.04.2015р.

Головуючий суддя М.С. Петров

Суддя Г.П. Разюк

Суддя С.І. Колоколов