номер провадження справи 10/23/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 Справа № 908/622/15-г

за позовом: Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", м Енергодар

до відповідача: Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар

про стягнення 2 055 043, 50 грн.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Табацький А.В., на підставі довіреності № 644 від 24.03.2014 р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", м Енергодар до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар про стягнення заборгованості в розмірі 2 055 043, 50 грн. за Договором № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р., яка складається з заборгованості за Договором в розмірі 1 500 000,00 грн.; пені в розмірі 153 292, 49 грн.; індексу інфляції в розмірі 356 809, 87 грн.; 3% річних в розмірі 44 941, 14 грн.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010р., довідкою автоматичного розподілу справи між суддями від 02.02.2015 р., справу 908/622/15-г передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 03.02.2015 р. порушено провадження у справі № 908/622/15-г. Справі присвоєно номер провадження 10/23/15, її розгляд призначено на 02.03.2015 р.

Представники позивача у судовому засіданні 02.03.2015 р. підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві.

Відповідач у судовове засідання 02.03.2015 р. не з'явився, відзив не направив, направив клопотання про відкладення розгляду справи.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, ненаданням відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 01.04.2015 р. о 10 год. 30 хв.

Представник відповідача у судове засідання 01.04.2015 р. вдруге не з'явився, ніяких заяв та клопотань на адресу суду не направив. Відзив на адресу суду не надіслав.

Представник позивача у судовому засіданні 01.04.2015 р. підтримав вимоги викладені в позовній заяві та наддав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Суд заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог прийняв та задовольнив.

Статтею 64 ГПК України передбачено, що ухвала про порушення провадження у справі надсилається учасникам спору за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином. Таким чином, відповідач є повідомленим належним чином, про час і місце розгляду справи судом.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 01.04.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами та без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

23.04.2013р. між ДП «НАЕК «Енергоатом» в особі ВП ЗАЕС та КП «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (далі - КП «ПКВ») було укладено Договір № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії (п. 1.2 Договору).

Відповідно до п. 1.1 Договору, Теплопостачальна організація зобов'язується надати послуги Споживачу, зазначені у п. 1.2 Договору в необхідних йому обсягах відповідно до умов цього Договору та вимог чинного законодавства, а Споживач зобов'язується сплачувати за отримані послуги за встановленими тарифами у строки, які передбачені цим Договором.

Згідно з п. 4.3 Договору, по закінченні звітного місяця, в якому надавалися послуги, Споживачем та Теплопостачальною організацією підписується двосторонній акт про надання послуг з виробництва теплової енергії, двосторонній акт про надання послуг з транспортування, двосторонній акт про надання послуг з постачання теплової енергії за фактичний обсяг теплової енергії.

Відповідно до п. 4.4 Договору, розрахунки за відпущену теплову енергію, враховуючи транспортування та постачання теплової енергії, здійснюється Споживачем за фактичний обсяг, щомісяця до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Теплопостачальної організації.

Між ВП ЗАЕС та КП «ПКВ» були підписані наступні двосторонні акти:

- № 27/12 від 31.12.2013 р. про надання послуг з виробництва теплової енергії на суму 2 577 500, 28 грн.;

- № 28/12 від 31.12.2013 р. про надання послуг з транспортування та постачання теплової енергії на суму 831 127, 01 грн.;

Зобов'язання по сплаті наданих послуг з виробництва теплової енергії за актом № 27/12 від 31.12.2013 р. було припинено наступним чином:

- проведенням заліку зустрічних однорідних вимог 14.02.2014 р. на підставі заяви № 169а в сумі 300 000, 00 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1010 від 05.03.2014 р. на суму 246 976, 27 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1171 від 12.03.2014 р. на суму 95 892, 91 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1196 від 13.03.2014 р. на суму 90 000, 00 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1197 від 13.03.2014 р. на суму 22 261, 60 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1229 від 14.03.2014 р. на суму 60 000, 00 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1230 від 14.03.2014 р. на суму 40 058, 01 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1540 від 07.04.2014 р. на суму 179 962, 45 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1653 від 10.04.2014 р. на суму 42 349, 04 грн.

Залишок заборгованості за актом складає 1 500 000, 00 грн., який станом на 31.12.2014 р. відповідачем не оплачений.

Зобов'язання по сплаті наданих послуг з виробництва теплової енергії за актом № 28/12 від 31.12.2013 р. було припинено оплатою наступним чином:

- оплатою платіжним дорученням № 291 від 23.01.2014 р. на суму 345 042, 16 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 318 від 24.01.2014 р. на суму 359 019, 69 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 988 від 04.03.2014 р. на суму 81 998, 72 грн.;

- оплатою платіжним дорученням № 1011 від 05.03.2014 р. на суму 45 066, 44 грн.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно з п. 4.5 Договору, у випадку прострочення сплати наданих послуг в строк, зазначений у п. 4.4 цього Договору, Споживач зобов'язаний сплатити Теплопостачальній організації пеню за весь час прострочення в розмірі однієї облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення оплати.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 258 ЦК України встановлено, що для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю.

Позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Водночас ч. 6 ст. 232 ГК України визначено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, відповідачу, в зв'язку з простроченням виконання грошового зобов'язання в частині оплати наданих послуг, нарахована пеня в розмірі 153 292, 49 грн.

Відповідно до ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три процента річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За порушення Відповідачем грошового зобов'язання позивачем йому були нараховані:

- індекс інфляції в розмірі 356 809, 87 грн.;

- 3% річних в розмірі 44 941, 14 грн.

На виконання п. 10.3 Договору № 12Т-13 від 23.04.2013 р. та ст. 222 ГК України, Відповідачу була направлена претензія № 28-23/7031 від 28.03.2014 р. про оплату заборгованості за Договором, пені, 3% річних та індексу інфляції за прострочення виконання зобов'язань по договору, яка отримана контрагентом 31.03.2014 р.

Вищевказана претензія була залишена без відповіді.

За змістом частини 1 та 3 статті 626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділено обидві сторони договору.

Зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованого на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства (ч. 1 ст. 180 ГК України).

Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода, (ч. 2 ст. 180 ГК України).

При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору (ч. 3 ст. 180 ГК України).

Загальними умовами виконання господарських зобов'язань, викладених у статті 193 ГК України передбачено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

На підставі статей 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Антологічними є приписи ст. 193 ГК України, відповідно до яких, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У порушення зазначених норм закону та умов Договору відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не сплатив необхідні кошти для погашення заборгованості.

01.04.2015 р. позивач надав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог. Свою заяву про збільшення розміру позовних вимог позивач обґрунтовує тим, що відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Керуючись вищевказаною нормою, ВП ЗАЕС просить суд збільшити позовні вимоги в частині стягнення з КП «ПКВ» основного боргу, пені, індексу інфляції та 3% річних.

Стосовно суми основного боргу, позивач звернув увагу суду на той факт, що в позовній заяві № 28-23/1885 від 27.01.2015 р. була допущена технічна описка щодо часткового припинення зобов'язання за актом № 27/12 від 31.12.2013р. шляхом проведення заліку зустрічних однорідних вимог 14.02.2014 р. на підставі заяви № 169а в сумі 300 000, 00 грн. Вказаний взаємозалік між ВП ЗАЕС та КП «ПКВ» не проводився.

Таким чином, загальна сума залишу заборгованості за актом № 27/12 від 31.12.2013р. складає 1 800 000,00 грн., який на момент розгляду справи по суті так і не був оплачений.

У зв'язку з вищевказаним, перерахунку підлягають пеня, 3% річних й індекс інфляції відповідно.

Таким чином, з Відповідача підлягає стягненню:

- заборгованість за актом №27/12 від 31.12.2013р. в сумі 1 800 000, 00 грн;

- пеня за прострочення оплати наданих послуг за Договором № 12Т-13 від 23.04.2013р. в розмірі 187 871, 42 грн.;

- індекс інфляції за прострочення оплати наданих послуг за Договором № 12Т-13 від 23.04.2013 р. в розмірі 800 621, 05 грн.;

- 3 % річних за прострочення оплати наданих послуг за Договором № 12Т-13 від 23.04.2013 р. в розмірі 104 808, 17 грн.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини відносяться до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 216 Господарського кодексу України за невиконання або неналежне виконання господарських зобов'язань чи порушення правил здійснення господарської діяльності учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України в разі порушення зобов'язання однією зі сторін договору настають правові наслідки, встановлені договором або законом. Відповідно до частини 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Частиною 1 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Згідно з ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону та договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Комунальне підприємство "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар в односторонньому порядку протиправно відмовилось від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами укладеного договору № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р. і не бажає добровільно сплачувати борг.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем з урахуванням заяви позивача про збільшення розміру позовних вимог за договором № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р становить 289 3300 грн. 64 коп., яка складається з заборгованості в сумі 1 800 000, 00 грн; пені за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 187 871, 42 грн.; індексу інфляції за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 800 621, 05 грн.; 3 % річних за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 104 808, 17 грн.

Факт порушення відповідачем умов договору № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р., а також факт заборгованості за договором, підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання двічі не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від відповідача відзив не надходив. Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши надані докази та враховуючи заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог, суд задовольняє позов Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", м Енергодар до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар про стягнення заборгованості в розмірі 289 3300 грн. 64 коп., яка складається з заборгованості в сумі 1 800 000, 00 грн.; пені за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 187 871, 42 грн.; індексу інфляції за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 800 621, 05 грн.; 3 % річних за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 104 808, 17 грн. за договором № 12Т-13 про надання послуг з виробництва, транспортування та постачання теплової енергії від 23.04.2013 р.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись. ч. 4 ст. 44, ст. 49, 75, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька АЕС", м Енергодар до Комунального підприємства "Підприємство комунальної власності" Енергодарської міської ради, м. Енергодар задовольнити.

Стягнути з Комунального підприємства «Підприємство комунальної власності» Енергодарської міської ради (71503, Запорізька область, м. Енергодар, пр. Будівельників, 17 офіс 5-1, п/р № 8255 в Енергодарському відділенні ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ) на користь Державного підприємства «Національна атомна енергогенеруюча компанія «Енергоатом» в особі: Відокремленого підрозділу «Запорізька АЕС» (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, п/р № 8393 в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012, ) - основну заборгованість в розмірі 1 800 000 (один мільйон вісімсот тисяч) грн. 00 коп.; пеню за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 187 871 (сто вісімдесят сім тисяч вісімсот сімдесят одна) грн. 42 коп.; індекс інфляції за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 800 621 (вісімсот тисяч шістсот двадцять одна) грн. 05 коп.; 3 % річних за прострочення оплати наданих послуг в розмірі 104 808 (сто чотири тисячі вісімсот вісім) грн. 17 коп. та витрати по сплаті судового збору в розмірі 57 866 (п'ятдесят сім тисяч вісімсот шістдесят шість) грн. 01 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова