ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р.Справа № 922/824/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком", м. Харків
про стягнення 102203,66 грн.
за участю представників сторін:

позивача - не з'явився;

відповідача - Бочарової Н.В. довіреність б/н від 03.03.15 р.;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Укртелеком" в особі Харківської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою в якій позивач просить стягнути з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Велтон.Телеком", 100749,01 грн. заборгованості за отримані послуги, 256,70 грн. 3% річних, 1197,95 грн. пені, посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про надання в користування лінійних споруд №136-10, який укладений між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 2044,88 грн.

Представник позивача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив.

Представник відповідача у судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому пояснив, що сума боргу у розмірі 100749,01 грн. та пеня у розмірі 1197,95 грн. ним погашена, тому просив провадження у цій частині просив припинити, та задовольнити позов частково у розмірі 256,70 грн. - 3% річних. В підтвердження погашення заборгованості відповідач надав платіжні доручення про сплату боргу перед позивачем, які долучені судом до матеріалів справи.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що позивач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника відповідача господарським судом встановлено наступне.

23.06.2008 року між ПАТ "Укртелеком" (позивач) та ТОВ "ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ" (відповідач) укладений договір про надання в користування лінійних споруд № 136-10 (далі - договір), відповідно до розділу 1 якого предметом договору є зобов'язання позивача надавати відповідачу послуги з користування: пар магістрального кабелю для організації абонентської лінії; розподільною шафою для розміщення боксу.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

30.12.2009 р. між сторонами укладено додаткову угоду №2 до договору. У п.2 якої сторони домовились викласти п.8.1. договору в наступній редакції: "термін дії договору продовжується на кожний наступний строк на тих самих умовах, якщо жодна зі сторін не заявить письмово іншій стороні про своє небажання продовжити дію Договору не менше як за 30 днів до закінчення строку його дії".

Пунктом 3.1. договору передбачено, що плата за послуги, надання яких є предметом договору, визначається довідкою-розрахунком та вноситься оператором щомісячно, не пізніше 20 числа місяця, наступного за поточним, на підставі рахунку Укртелекому відповідно до діючих тарифів, виставленого до 10 числа наступного місяця.

На виконання вимог цього пункту, позивач вчасно, кожного місяця направляв на адресу відповідача рахунки (копії рахунків та докази доставки рахунків додаються).

Пунктом 2.2.1 Договору на Відповідача покладено обов'язок своєчасно проводити оплату згідно з умовами договору.

Згідно п.6.1. Правил надання в користування кабельної каналізації зв'язку, які затверджені Рішенням НКРЗІ №428 від 23.08.2012 р. відповідач зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі оплачувати отримані послуги.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач неналежним чином виконував відповідач договірні зобов'язання, у зв'язку із чим виникла заборгованість за отримані послуги за договором 136-10 за листопад 2014 року у сумі 100749,01 грн.

У зв'язку із наявністю заборгованості перед позивачем нараховані 256,70 грн. 3% річних, 1197,95 грн. пені.

Як вбачається з матеріалів справи, після подання позову відповідачем добровільно повністю оплачено заявлену заборгованість за листопад 2014р. за договором в сумі 100 749,01грн., що підтверджується платіжним дорученням №12467 від 19.03.2015р. на суму 103 353,58грн., з якої 2 604,57грн. - пеня.

Отже, на сьогоднішній день заборгованість за договором за листопад 2014р. в сумі 100 749,01грн. відсутня.

Після подання позову відповідачем добровільно оплачено пеню за договором на загальну суму 14 192,03 грн. за період з грудня 2014р. по лютий 2015р., що підтверджується платіжними дорученнями №842 від 19.03.2015р., №1716 від 20.03.2015р., №2807 від 30.03.2015р.

Отже, на сьогоднішній день заборгованість із сплати пені за період з грудня 2014р. по січень 2015р. у розмірі 1 197,95грн. відсутня.

Згідно із п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

Такої ж позиції притримується і Вищий господарський суд України, а саме у Постанові Пленуму від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено: п.4.4. абз. господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (пункт 1-1 частини першої статті 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Враховуючи вищенаведене, та те, що між сторонами відсутній предмет спору, провадження по справі В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 100749,01 грн. та пені в сумі 1197,95 грн. підлягає припиненню згідно п. 1.1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином відповідачем залишились несплаченими 3% річних у розмірі 256,70 грн.

В силу вимог ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому, передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши нарахування 3% річних суд приходить до висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства, інтересам сторін та підлягає задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, п.1.1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог щодо стягнення заборгованості в сумі 100749,01 грн. та пені в сумі 1197,95 грн. провадження у справі припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВЕЛТОН.ТЕЛЕКОМ" (61002, м. Харків, вул. Сумська, б. 50, п/р 4403 в АТ "ОТП Банк" м Київ, МФО 300528, , ІПН 10) на користь Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Харківської філії ПАТ "Укртелеком" (61002, м. Харків, вул. Іванова, 7/9, п/р 4, АТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Київ, МФО 380805, ) 256,70 грн. три проценти річних та судовий збір у розмірі 2044,88 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний