ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
У Х В А Л А

08 квітня 2015 року Справа № 912/25/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Балика В.М. розглянув у відкритому судовому засіданні скаргу № 13-279/07 від 04.02.2015 Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" на дії державної виконавчої служби у справі №912/25/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до відповідача Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії"

про стягнення 4 352 079,51 грн

за участю представників:

від позивача (стягувача) - Данилевський О.М., довіреність № 14-89 від 18.04.2014;

від відповідача (скаржника) - Бершадський С.М., довіреність № 3 від 05.01.2015;

від органу ДВС - старший державний виконавець Красна А.О. , довіреність від 02.03.2015.

Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" (далі - ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА") 3451440,97 грн боргу за природний газ, поставлений протягом жовтня-грудня 2012 по договору № 14/2346/11 від 30.09.2011, 51302,64 грн "втрат від інфляційних процесів", 257039,90 грн річних у розмірі 3 процентів, 592295,99 грн пені, 68820 грн судового збору.

Рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.02.2014 позовні вимоги ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, стягнуто з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" на користь позивача 3488994,88 грн боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 158968,15 грн річних, 294829,27 грн пені, 68820 грн судового збору; у задоволенні позову іншій частині відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 рішення господарського суду від 24.02.2014 змінено, стягнуто з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 3488994,88 грн боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 125 861 грн 32 коп. річних, 294 829 грн 27 коп. пені, 61 827 грн 88 коп. судового збору за розгляд позовної заяви та 4077 грн 84 коп. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

На примусове виконання вищевказаної постанови 16.07.2014 місцевим господарським судом виданий відповідний наказ.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.08.2014 постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 залишено без змін.

Ухвалою від 10.03.2015, в результаті автоматичного розподілу, суддя Балик В.М. прийняв справу № 912/25/14 до свого провадження.

04.02.2015 від ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" надійшла скарга № 13-279/07 від 04.02.2015 на дії органу державної виконавчої служби, у якій боржник просить визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. щодо винесення у виконавчому провадженні по примусовому виконанні наказу господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2014 у справі № 912/25/14 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 52415,02 грн - незаконними; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 52415,02 грн, яка винесена у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2014 у справі № 912/25/14.

Ухвалою від 06.02.2015 відкладено вирішення питання про прийняття зазначеної скарги до повернення матеріалів такої справи з Вищого господарського суду України до господарського суду Кіровоградської області.

06.02.2015 до господарського суду надійшло уточнення до скарги на дії державної виконавчої служби, з урахуванням якої, скаржник просить господарський суд визнати дії старшого державного виконавця відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області Красної А.О. щодо винесення у виконавчому провадженні по примусовому виконанні наказу господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2015 у справі № 912/25/14 постанови про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 52415,02 грн - незаконними; скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в розмірі 52415,02 грн, яка винесена у виконавчому провадженні по примусовому виконанню наказу господарського суду Кіровоградської області від 19.01.2015 у справі № 912/25/14.

Ухвалою від 10.03.2015 господарський суд призначив до розгляду скаргу № 13-279/07 від 04.02.2015 (з урахуванням уточнення № 13-325/07 від 06.02.2015) у судовому засіданні.

Боржник свою скаргу обґрунтовує тим, що 22.08.2014 державним виконавцем винесено постанову про зупинення виконавчого провадження по примусовому виконанню наказу у даній справі від 16.07.2014, проте державним виконавцем, незважаючи на зупинення виконавчого провадження, а також на часткове самостійне погашення боржником заборгованості, 19.01.2015 винесено постанову про стягнення виконавчого збору у сумі 524515,02 грн. Скаржник вважає такі дії державного виконавця незаконними, а постанову від 19.01.2015 про стягнення виконавчого збору недійсною, посилаючись на пункт 15 частини 1 статті 37, частину 4 статті 39, пункт 2 Прикінцевих положень Закону України "Про виконавче провадження". Також скаржник наголошує, що пункт 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Відділ примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області подав господарському суду відзив на скаргу, у якому просить суд відмовити у задоволенні скарги щодо скасування постанови про стягнення з боржника виконавчого збору від 19.01.2015. Свою позицію відділ ДВС обґрунтовує тим, що, оскільки боржник не виконав у строк, встановлений для добровільного виконання, рішення суду у даній справі, то постанова про накладення виконавчого збору у розмірі 10 % від суми, що підлягає стягненню є законною. Крім того у відзиві на скаргу міститься посилання на правову позицію Вищого адміністративного суду України, яка викладена у постанові пленуму Вищого адміністративного суду України № 3 від 13.12.2010 "Про практику застосування адміністративними судами законодавства у справах із приводу оскарження рішень, дій чи бездіяльності державної виконавчої служби", відповідно до якої виконавчий збір - це санкція відповідальності майнового характеру, що накладається на боржника за невиконання рішення у строк, встановлений для його самостійного виконання.

Дослідивши подані учасниками судового процесу докази та заслухавши у судовому засіданні їх доводи, господарський суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Господарським судом Кіровоградської області для примусового виконання рішення такого суду від 24.02.2014 та постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.07.2014 у справі № 912/25/14 16.07.2014 виданий наказ про стягнення з ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 3488994,88 грн боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, 125861,32 грн річних, 294829,27 грн пені, 61827,88 грн судового збору за розгляд позовної заяви, 4077,84 грн судового збору за розгляд апеляційної скарги, всього на суму 3975591,19 грн.

Примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених Законом України "Про виконавче провадження". Відповідно до пункту 3 частини 2 названого Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, зокрема, судові накази.

ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області заяву від 31.07.2014 № 14/2-4308 про відкриття виконавчого провадження, в якій просило прийняти наказ господарського суду Кіровоградської області від 16.07.2014 у справі № 912/25/14 до виконання.

Постановою від 08.08.2014 старшим державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області відкрито виконавче провадження ВП № 44325689 з виконання наказу № 912/25/14, виданого 16.07.2014. Копія такої постанови була направлена боржнику рекомендованою кореспонденцією з повідомленням, яка боржником отримана 11.08.2014. У постанові від 08.08.2014 постановлено боржнику самостійно виконати наказ в семиденний строк з моменту винесення постанови.

У зв'язку із несплатою боржником в зазначений строк боргу у добровільному порядку, державний виконавець 14.08.2014 виніс постанову про стягнення виконавчого збору в розмірі 397559,11 грн.

20.08.2014 до відділу примусового виконання рішень управління ДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області надійшов лист № 13-2127/07 від 19.08.2014 від боржника, до якого останній додав копію Виписки з Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, що беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" станом на 11.08.2014 №39/59.

Постановою державного виконавця від 22.08.2014 виконавче провадження зупинено на підставі пункту 15 частини 1 статті 37, статті 39 Закону України "Про виконавче провадження" до закінчення терміну дії процедури погашення заборгованості підприємства паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу", оскільки встановлено, що ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНА" внесено до реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до зазначеного Закону.

Стягувачем подано скаргу в порядку статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України, у якій, зокрема, просить скасувати постанову від 22.08.2014 про зупинення виконавчого провадження.

У зв'язку із касаційним оскарженням постанови апеляційної інстанції та ухвали місцевого господарського суду, що винесені за результатами розгляду вказаної скарги справа № 912/25/14 перебувала у Вищому господарському суді України, коли боржником подана скарга, що розглядається.

Дослідивши наявні матеріали справи господарським судом встановлено, що частина боргу в сумі 3451440,97 грн була сплачена до відкриття виконавчого провадження, а саме 20.03.2014, що підтверджується наступним. 14.02.2014 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Кіровоградській області, Департаментом фінансів Кіровоградської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням Кіровоградської міської ради, Головним управлінням житлово-комунального господарства Кіровоградської міської ради, ДП "Кіровоградтепло" ТОВ "ЦНТІ УНГА" та "ПАТ "НАК "Нафтогаз України" укладено договір № 176/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України "Про Державний бюджет України на 2014 рік). На виконання умов такого договору, платіжним дорученням № 5 від 20.03.2014 стягувачу - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" в рахунок погашення заборгованості за спожитий природний газ по договору № 14/2346/11 від 30.09.2011, яку стягнуто рішенням у даній справі, перераховано 3451440,97 грн.

У зв'язку із частковою сплатою боргу до відкриття виконавчого провадження постановою від 19.01.2014 начальником відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Проценко А.Л. скасовано постанову про стягнення виконавчого збору від 14.08.2014, що видав державний виконавець Красна А.О. при примусовому виконанні наказу № 912/25/13 від 16.07.2014 та зобов'язано державного виконавця провести виконавчі дії відповідно до чинного законодавства.

В той же день 19.01.2015 старшим державним виконавцем Красною А.О. винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 52415,02 грн, що складає 10% від суми, яка була не сплачена боржником станом на день винесення постанови від 14.08.2014.

Боржник, оскаржуючи вказану постанову, зазначає, що ним, в період зупинення виконавчого провадження, платіжним дорученням № 22 від 05.12.2014 в рахунок погашення заборгованості за спожитий природний газ по договору № 14/2346/11 від 30.09.2011, яку стягнуто за рішенням у справі № 912/25/14, перераховано ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 458244,50 грн. Залишок нестягнутої суми становить 61827,88 грн, з якої, за твердженням боржника, державний виконавець має право стягнути 10% виконавчого збору.

Господарський суд не погоджується із твердженнями скаржника, враховуючи наступне.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова. (частина 2 статті 25 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до приписів частини 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження" у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У зазначених розмірах виконавчий збір стягується з боржника також у разі повернення виконавчого документа без виконання за письмовою заявою стягувача та у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, зокрема шляхом перерахування коштів безпосередньо на рахунок стягувача. Постанова про стягнення виконавчого збору може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Відповідно до пункту 3.7.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 № 512/5 (далі - Інструкція) постанова про стягнення виконавчого збору виноситься при першому надходженні виконавчого документа державному виконавцю на наступний день після завершення строку, наданого боржнику для самостійного виконання рішення. У постанові про стягнення виконавчого збору визначається розмір виконавчого збору, що підлягає стягненню, зазначений у частині першій статті 28 Закону. Примусове стягнення виконавчого збору здійснюється відповідно до вимог Закону. А пункт 3.7.2. Інструкції визначає, що у разі, якщо рішення про стягнення коштів було виконано боржником частково до початку його примусового виконання, виконавчий збір стягується з суми, яка не була сплачена боржником самостійно.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що державний виконавець на підставі вищезазначеної норми був зобов'язаний стягнути виконавчий збір у розмірі 10% від суми, яка залишилась несплаченою станом на день закінчення строку, визначеного у постанові про відкриття виконавчого провадження для самостійного погашення боржником боргу, такою сумою є 524150,22 грн, навіть у разі самостійного виконання боржником рішення після початку його примусового виконання, як зазначено у частині 1 статті 28 Закону України "Про виконавче провадження".

Те, що державним виконавцем розпочато примусове виконання наказу у даній справі свідчить Інформація про виконавче провадження, яка отримана судом з Єдиного державного реєстру виконавчих проваджень.

Відповідно до пункту 1.12. Інструкції основною інформаційною базою про здійснені виконавчі дії є Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень (далі - Єдиний реєстр). Пунктом 1.12.1. Інструкції визначено, що відомості вносяться до Єдиного реєстру державним виконавцем одночасно з виготовленням документа, на підставі якого вчиняється виконавча дія. У разі здійснення виконавчої дії за межами органу ДВС відомості про таку дію вносяться до Єдиного реєстру протягом двох робочих днів після її проведення або надходження повідомлення про її проведення. (пункт 1.12.2. Інструкції).

Згідно пункту 1.12.4. Інструкції ведення Єдиного реєстру, умови доступу до нього та отримання інформації здійснюються відповідно до Положення про Єдиний державний реєстр виконавчих проваджень, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 20.05.2003 №43/5, зареєстрованого у Міністерстві юстиції України 21.05.2003 за № 388/7709.

Як свідчить Інформація про виконавче провадження, 29.09.2014 старшим державним виконавцем Красною А.О. винесено постанову, відповідно до якої накладено арешт на все майно, що належить боржнику, заборонено здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику. Вказана постанова не оскаржена у встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки, а тому є чинною станом на день розгляду даної скарги.

Отже судом встановлено, всупереч доводам боржника у його скарзі, що державним виконавцем здійснювались дії щодо примусового виконання наказу у даній справі.

Підставою для скасування постанови від 19.01.2015 про стягнення виконавчого збору у сумі 52415,02 грн боржник також зазначає те, що в момент винесення оскаржуваної постанови виконавче провадження було зупинено відповідно до постанови від 22.08.2014.

У той же час, як свідчать матеріали справи, ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 13.11.2014 постанову про зупинення виконавчого провадження від 22.08.2014 скасовано, а постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 ухвалу від 13.11.2014 залишено без змін.

Відповідно до частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

І лише 25.02.2015 Вищий господарський суд України своєю постановою скасував ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 13.11.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16.12.2014.

Господарський суд вважає здійснення державним виконавцем виконавчих дій у період, коли постанова про зупинення виконавчого провадження була скасована правомірним, враховуючи наступні положення законодавства.

Статтею 30 Закону України "Про виконавче провадження" визначено строк здійснення виконавчого провадження, так частиною 2 вказаної статті зазначено, що державний виконавець зобов'язаний провести виконавчі дії з виконання рішення протягом шести місяців з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, а з виконання рішення немайнового характеру - у двомісячний строк. Строк здійснення виконавчого провадження не включає час, зокрема, зупинення виконавчого провадження.

Отже, з метою здійснення виконавчих дій у визначені строки Законом України "Про виконавче провадження" державний виконавець обґрунтовано здійснював виконавчі дії після скасування постанови про зупинення виконавчого провадження. В разі їх нездійснення державний виконавець порушив би шестимісячний строк, в який необхідно виконати рішення суду з майнового спору, враховуючи, що постанова про відкриття виконавчого провадження датована 08.08.2014, то строк збіг би 08.02.2015, в разі залишення у силі судових рішень господарських судів про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження.

Господарський суд враховує позицію Вищого господарського суду України, яка викладена, зокрема у постановах від 01.10.2014 у справі № 14/83 та від 20.08.2014 у справі №5023/3741/12, відповідно до якої сплив строку, який наданий для добровільного виконання рішення суду сам по собі не є тією достатньою підставою, з якою законодавець пов'язує стягнення виконавчого збору з боржника, необхідно ще в такому випадку вчинення державним виконавцем дій спрямованих на примусове виконання.

Так, як досліджено вище, державний виконавець 29.09.2014 виніс постанову про накладення арешту на все майно боржника та заборонив останньому здійснювати відчуження будь-якого майна, яке належить боржнику.

Крім цього відповідно до Інформації про виконавче провадження державним виконавцем стягувались грошові кошти з рахунку боржника: 17.10.2014 - 3179,94 грн в погашення боргу та 317,99 грн виконавчого збору, 26.11.2014 - 13,83 грн виконавчого збору, 23.01.2015 - 138,39 грн в погашення боргу, 24.02.2015 - 23544,48 грн в погашення боргу та 2354,45 грн виконавчого збору.

Також зазначено, що 10.02.2015 боржник добровільно сплатив 458244,50 грн боргу.

Отже державний виконавець здійснював дії по примусовому виконанню наказу у даній справі до ухвалення Вищим господарським судом України постанови від 25.02.2015, якою скасовані рішення місцевого суду та постанова апеляційної інстанції про скасування постанови про зупинення виконавчого провадження.

У той же час господарський суд звернув увагу, що в Інформації про виконавче провадження міститься запис про те, що 10.02.2015 боржником добровільно сплачено 3451440,97 грн, а постановою від 19.01.2015 про скасування процесуального документу встановлено, що 3451440,97 грн сплачено боржником до пред'явлення виконавчого документа до виконання, що підтверджується платіжним дорученням № 5 від 20.03.2014, залишок боргу на момент відкриття виконавчого провадження становив 524150,22 грн.

Але боржник оскаржує постанову від 19.01.2015 про стягнення виконавчого збору, сума якого становить 10% саме від 524150,22 грн боргу, а тому господарський суд в межах розгляду даної скарги не розглядає питання щодо зазначення в Інформації про виконавче провадження невірної дати щодо сплати боржником боргу в сумі 3451440,97 грн.

Господарський суд вважає за необхідне дослідити ще одну підставу, зазначену боржником у своїй скарзі для скасування постанови від 19.01.2015, а саме посилання боржника на правову позицію Верховного Суду України, яка викладена у пункті 20 постанови пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003 № 14 "Про практику розгляду скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження", що відповідно до статей 45, 46 Закону №606-ХIV витрати виконавчого провадження та виконавчий збір стягуються за постановою державного виконавця з боржника, якщо останній не виконав рішення добровільно в установлений для цього строк і воно було виконане примусово.

Щодо вказаної правової позиції, господарський суд вважає за необхідне зазначити, що постанова пленуму Верховного Суду України винесена 26.12.2003, коли діяла інша редакція Закону України "Про виконавче провадження" № 606-ХIV і зміни до такої постанови не вносились. Так в статті 46 Закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на 26.12.2003), на яку міститься посилання у даній постанові, було зазначено наступне: "У разі невиконання рішення у строк, установлений для добровільного його виконання, з боржника постановою державного виконавця, яка затверджується начальником відповідного відділу державної виконавчої служби, стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми або вартості майна боржника, яке передане стягувачу за виконавчим документом, а в разі невиконання рішення немайнового характеру в строк, встановлений для добровільного його виконання, з боржника після повного виконання рішення в тому ж порядку стягується виконавчий збір у розмірі двадцяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - громадянина і в розмірі п'ятдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян - з боржника - юридичної особи.".

Отже, у вказаній редакції Закону України "Про виконавче провадження" визначальним є, що виконавчий збір стягувався у розмірі 10 відсотків від фактично стягненої суми, тобто така сума стягнута примусово, на що і послався Верховний Суд України у своїй постанові пленуму № 14 від 26.12.2003.

На теперішній час питання стягнення виконавчого збору врегульовано у статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", відповідно до норм якої виконавчий збір стягується у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню.

Отже господарський суд вважає, що дана правова позиція застаріла і не може застосовуватись на сьогоднішній день при розгляді скарги.

Підсумовуючи все вищевикладене, господарський суд не знаходить підстав для задоволення скарги боржника, оскільки встановлено, що постанова від 19.01.2015 про стягнення виконавчого збору в сумі 52415,02 грн винесена правомірно із дотриманням норм Закону України "Про виконавче провадження" та Інструкції з організації примусового виконання рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України від 02.04.2012 №512/5.

Керуючись статтями 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відхилити скаргу № 13-279/07 від 04.02.2015 Дочірнього підприємства "Кіровоградтепло" Товариства з обмеженою відповідальністю "Центр науково-технічних інновацій Української нафтогазової академії" на дії державної виконавчої служби у справі №912/25/14.

Ухвалу може бути оскаржено протягом п'яти днів з дня її винесення до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Кіровоградської області.

Суддя В.М. Балик