РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

10.03.2015Справа №910/29099/14
За позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал"

до Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача 1) Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" КМДА (КП "ГІОЦ"), 2) Публічне акціонерне товариство "Київенерго"

про стягнення 945 971,73 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Залєрцов М.О., Драчова М.С. за дов.

Від відповідача: Цукрова А.Ю. за дов.

Від третьої особи 1: Науменко С.В. за дов.

Від третьої особи 2: Герасько М.Г. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

У судовому засіданні 24.02.2015р. оголошувалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України до 10.03.2015р.

Пред'явлені вимоги про стягнення 773 898,88 грн. заборгованості за надані у період з 01.10.2013р. по 30.06.2014р. послуги з постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі, 87 559,85 грн. інфляційних втрат, 8 360,50 грн. річних, 37 457,55 грн. пені, 38 694,94 грн. штрафу по договору № 08209-А/2-09 від 01.04.2008р.

12.01.2015р. через канцелярію суду позивач подав документи для долучення до матеріалів справи.

05.02.2015р. відповідач подав заперечення на позов, в якому вказує про відсутність підстав у позивача для виставлення рахунків на постачання питної води, що використовується для виготовлення гарячої води, зазначаючи, що позивач не є виробником комунальної послуги з централізованого постачання гарячої води, що було б підставою для оплати за питну воду, що поставляється на підігрів, умовами укладеного між сторонами постачання гарячої води, або води, що йде на підігрів не передбачено. Зауважує, що з розрахунку позивача вбачається, що кожного місяця ПАТ «АК «Київводоканал» нараховуються суми за воду, яка надходить до бойлерів, теплових пунктів для підігріву, що знаходяться на балансі та обслуговуванні ПАТ «Київенерго», до яких КП «Індустріальне» не має жодного відношення, погоджується щодо задоволення позовних вимог в частині стягнення 43 841,53 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 10.02.2015р. судом за власною ініціативою залучено до участі у справі Комунальне підприємство "Головний інформаційно-обчислювальний центр" (02192, м.Київ, вул. Космічна, будинок 12-А, ) та Публічне акціонерне товариство "Київенерго" (01001, м.Київ, пл.Франка, 5, ) в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на премет спору, на стороні відповідача, розгляд справи відкладено на 24.02.2015р.

У судовому засіданні 24.02.2015р. представник третьої особи 1 подав письмові пояснення по справі.

Позивачем подано заперечення на відзив, в якому він зазначає, що укладений між сторонами договір № 08209-А/2-09 від 01.04.2008р. регулює відносини сторін щодо постачання питної води без її розподілу на категорії, в залежності від того, для яких потреб ця послуга буде використана відповідачем в своїй господарській діяльності, та позивач приймає від відповідача усі стічні води, які утворились від його діяльності (в тому числі гарячого водопостачання, натомість відповідач неправомірно не враховує обсяги стічних вод, що утворились внаслідок споживання питної води, відмовляється від оплати наданих послуг.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

01.04.2008 року між ВАТ «АК «Київводоканал» (постачальник за договором), правонаступником якого є позивач, та КП «Індустріальне» Солом'янської районної у м.Києві ради (абонент), правонаступником якого є відповідач, було укладено договір на постачання питної води та приймання стічних вод через приєднані мережі № 08209-А/2-09, за умовами якого постачальник зобов'язався надавати абоненту послуги з постачання питної води та прийняти від абонента стічні води у систему каналізацій м.Києва, а абонент - здійснювати своєчасну оплату наданих йому постачальником послуг на умовах цього договору.

Відповідно до п.п.2.1.1-2.1.2 договору, облік поставленої води та кількість прийнятих стоків здійснюється за показниками лічильника, зареєстрованого у постачальника, окрім випадків, передбачених Правилами користування. У випадку наявності у абонента декількох об'єктів водопостачання, облік спожитої ним води здійснюється з урахуванням показань всіх лічильників, зареєстрованих за абонентом. Обсяг наданої води для поливу визначається за показаннями лічильника. Зняття показань з лічильника (-ків) здійснюється, як правило, щомісячно представником постачальника у присутності представника абонента у строки згідно з графіком обслуговування постачальника.

Згідно п.2.1.4 договору, кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 Правил користування та місцевих правил приймання.

Умовами п.2.2.1 договору визначено, що постачальник щомісячно направляє до банківської установи абонента розрахункові документи ( в електронному вигляді - дебетові повідомлення або у паперовому вигляді вимоги-доручення тощо) для оплати за поставлену воду та прийняті стічні води відповідно до встановлених тарифів.

У разі неотримання від постачальника поточного щомісячного розрахункового документу, абонент здійснює оплату вартості наданих йому послуг, не пізніше 5-го числа наступного місяця, платіжним дорученням, виходячи з діючого тарифу та фактичної кількості спожитої води (п.2.2.3 договору).

Сторони у п.2.2.4 договору погодили, що у разі незгоди щодо кількості або вартості отриманих послуг, зазначених у розрахунковому документі, абонент зобов'язаний у десятиденний термін з дня представлення постачальником розрахункового документа до банківської установи, письмово повідомити про це постачальника та у цей же термін направити представника з обгрунтовуючими документами для проведення звіряння та підписання акту. В іншому випадку відмова абонента оплатити розрахунковий документ постачальника вважатиметься безпідставною.

Згідно пункту 7.1, договір укладається строком на один рік і набуває чинності з моменту його підписання сторонами. Договір вважається пролонгованим на новий строк, якщо за 20 днів до припинення його дії жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про його припинення.

Доказів припинення договору в установленому порядку суду надано не було.

Як вбачається з матеріалів справи, вказаний договір є змішаний та має ознаки договору купівлі-продажу та договору надання послуг.

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу продавець зобов'язується передати майно у власність покупцеві, а покупець зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Таким чином, укладення між позивачем та відповідачем договору було спрямоване на отримання останнім послуг та обов'язку здійснювати плату за отримані послуги з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ч.2 ст.22 Закону України "Про питну воду та питне водопостачання" споживачі питної води зобов'язані, зокрема, своєчасно вносити плату за використану питну воду відповідно до встановлених тарифів на послуги централізованого водопостачання і водовідведення.

Пунктом 3.7 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, затверджених наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України від 27.06.2008 року №190, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 07.10.2008 р. за №936/15627, розрахунки за спожиту питну воду та скид стічних вод здійснюються усіма споживачами щомісячно відповідно до умов договору.

З розгорнутого розрахунку позивача вбачається, що за період з 01.10.2013р. по 30.06.2014р. по договору № 08209-А/2-09 від 01.04.2008 року відповідачу було виставлено рахунки за послуги з водопостачання та водовідведення на загальну суму 6 024 087,93 грн., а отримано плату за вказані послуги по договору на суму 5 250 189,05 грн., у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість в розмірі 773 898,88 грн.

Судом встановлено, що складовою частиною заявленого до стягнення основного боргу у сумі 773 898,88 грн. є вимога про оплату послуг з холодного водопостачання (питна вода та стоки) за кодами 9-1570, 9-1653, 9-1654 в сумі 43 841,53 грн. та гарячого водопостачання (питна вода та стоки) за кодом 9-51570 в сумі 730 057,35грн., з яких стоки становлять 303 446,15 грн., а гаряча вода 426 611,20 грн.

Відповідно до п. 3.13 Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України, суб'єкти господарювання, у яких теплові пункти (котельні) перебувають на балансі або яким вони передані в управління, повне господарське відання, користування, концесію, здійснюють розрахунки з виробником на основі укладених договорів за весь обсяг питної води, яка відпущена з систем водопостачання і використана на потреби гарячого водопостачання та інші потреби, а також розраховуються за власний обсяг водовідведення.

Обсяг питної води, поданої до теплових пунктів (котелень), фіксується засобами обліку, які встановлені на межі балансової належності.

Обсяг гарячого водопостачання, переданий споживачам виконавцем послуг з постачання гарячої води, ураховується в загальному обсязі стічних вод споживачів і оплачується ним за договором з виробником на підставі показів засобів обліку або в порядку, обумовленому договором. Отже, вартість спожитої води, яка йде на підігрів, має оплачуватися балансоутримувачем відповідного теплового пункту.

З матеріалів справи слідує, що на балансі відповідача теплові пункти, з яких йому здійснюється постачання гарячої води, не перебувають.

Докази того, що позивач є особою, яка надає послуги з гарячого водопостачання, як самостійного різновиду енергії (продукції) і у нього наявні підстави нарахування відповідачу заборгованості за послуги з надання води, що була поставлена для підігріву на теплові пункти ПАТ АК «Київенерго», у матеріалах справи відсутні.

Стосовно боргу за послуги з приймання стоків гарячої води, суд відзначає наступне.

Відповідно до п. 1.2 Правил приймання стічних вод підприємств у комунальні та відомчі системи каналізації населених пунктів України, затверджених наказом Держбуду України 19.02.2002 № 37 (далі - Правила № 37), ці Правила поширюються на комунальні підприємства водопровідно- каналізаційного господарства міст і селищ України та інші підприємства, що мають на балансі системи місцевого водопроводу та каналізації (водоканали), та на всі підприємства, установи, організації незалежно від форм власності й відомчої належності, які скидають свої стічні води в системи каналізації населених пунктів.

Правилами № 37 визначено поняття стічних вод - це усі види стічних вод, що утворилися внаслідок їхньої діяльності після використання води в усіх системах водопостачання (господарсько-питного, технічного, гарячого водопостачання тощо), а також поверхневі та дощові води з території підприємств (з урахуванням субабонентів).

Пунктом 2.2 Правил №37 передбачено обов'язок Водоканалу забезпечити приймання, відведення і очистку стічних вод у межах розрахункових проектних показників очисних споруд даного населеного пункту.

Згідно з п. 2.4 Правил № 37, підприємства (зазначені в п. 1.2) зобов'язані виконувати в повному обсязі вимоги цих Правил, місцевих Правил приймання та договору на послуги водовідведення, своєчасно оплачувати рахунки Водоканалу за надані послуги.

Так за умовами укладеного між сторонами договору кількість води, що подається постачальником та використовується абонентом, визначається за показниками водолічильників, зареєстрованих постачальником (п. 2.1.1 договору), а кількість стічних вод, які надходять у міську каналізаційну мережу, визначається за показаннями лічильників стічних вод, або за кількістю води, що надходить із комунального водопроводу та інших джерел водопостачання згідно з показаннями лічильників води та/або іншими способами визначення об'ємів стоків у відповідності до розділу 21 Правил користування та місцевих правил приймання (п. 2.1.4 договору).

З урахуванням викладеного, суд задовольняє вимоги позивача в частині стягнення основного боргу -заборгованості за надані послуги з водопостачання та водовідведення за період з жовтня 2013р. по червень 2014р. за надані послуги холодного водопостачання та водовідведення по договору за кодами 9-1570, 9-1653, 9-1654 в сумі 43 841,53 грн. та за кодом 9-51570 у сумі 303 446,15 грн. за водовідведення (стоки), всього у сумі 347 287,68 грн.

Доказів здійснення оплати відповідачем суми 347 287,68 грн., в тому числі в установлені строки, суду не надано.

За змістом ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки (пені, штрафу).

Пунктом 4.6 договору визначено, що за безпідставну відмову від оплати наданих послуг абонент сплачує штраф у розмірі 5 % від несплаченої суми.

Відповідно до п. 4.2 договору, у разі порушення строків виконання зобов'язання по оплаті за надані послуги абонент сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення платежу.

Згідно із частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Нараховані позивачем 87 559,85 грн. інфляційних втрат, 8 360,50 грн. річних, 37 457,55 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання щодо оплати наданих послуг по договору, після здійснення перерахунку, шляхом нарахування на суму 43 841,53 грн. боргу за кодами 9-1570, 9-1653, 9-1654 в сумі 43 841,53 грн. та за кодом 9-51570 у сумі 303 446,15 грн. задовольняються судом:

- за кодами 9-1570, 9-1653, 9-1654 на суми 14 386,92 грн. інфляційних втрат, 1 216,68 грн. 3% річних, 5 441,92 грн. пені;

- за кодом 9-51570 у сумі 30 592,23 грн. інфляційних втрат, 2996,00 грн. 3% річних, 13 419,00 грн. пені.

Всього: 44 979,15 грн. інфляційних втрат, 4212,68 грн. 3% річних, 18 860,92 грн. пені.

Вимоги позивача щодо стягнення штрафу у сумі 38 694,94 грн. (773 898,88 грн.*5%) на підставі п.4.6 договору, задовольняються судом в частині стягнення 17 364,38 грн. (347 287,68 * 5%).

За таких обставин, суд приходить до висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення 347 287,68 грн. основного боргу, 44 979,15 грн. інфляційних втрат, 4212,68 грн. 3% річних, 18 860,92 грн. пені, 17 364,38 грн. штрафу. В решті позову належить відмовити.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Комунального підприємства "Індустріальне" Солом'янської районної у м. Києві державної адміністрації (03067, м.Київ, вул.Виборзька, 42, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерна компанія "Київводоканал" (01015, м. Київ, вул. Лейпцизька, 1-А, ) 347 287 (триста сорок сім тисяч двісті вісімдесят сім) грн. 68 коп. основного боргу, 44 979 (сорок чотири тисячі дев'ятсот сімдесят дев'ять) грн. 15 коп. інфляційних втрат, 4212 (чотири тисячі двісті дванадцять) грн. 68 коп. 3% річних, 18 860 (вісімнадцять тисяч вісімсот шістдесят) грн. 92 коп. пені, 17 364 (сімнадцять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 38 коп. штрафу, 8654 (вісім тисяч шістсот п'ятдесят чотири) грн. 10 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. В решті позову відмовити.

Суддя О.М. Ярмак

Повне рішення складено 23.03.2015р.