КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа№ 910/9932/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Бурдейна Н.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився

від відповідача-1: Сторожук Н.Я. (представник за довіреністю)

від відповідача-2: Вєдєрнікова О.С. (представник за довіреністю)

розглянувши у відкритому

судовому засіданні

апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

на рішення господарського суду міста Києва

від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 (суддя Якименко М.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк"

до 1) Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра"

2) Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"

про стягнення заборгованості

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач-2 не виконав умови Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 року, щодо повернення позивачу кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, а відповідач-1 не виконав умови Гарантії повернення кредиту №І/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року.

З цих підстав позивач просив задовольнити позов: 1) стягнувши з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Артема,15, Код , Ліцензія НБУ №21 від 21.11.2011р.) з будь якого рахунку та за рахунок активів, виявлених в ході виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) суму 590020550,99 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 583149150,00 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 2664667,73 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 4203924,41 грн., пені за прострочення сплати процентів - 2808,85 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.; 2) стягнувши з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (93403, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Пивоварова, 5 Код ) з будь якого рахунку та за рахунок активів, виявлених в ході виконавчого провадження на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) заборгованість за кредитним договором про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. у розмірі 590020550,99 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 583149150,00 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 2664667,73, пені за прострочення сплати кредиту - 4203924,41 грн., пені за прострочення сплати процентів - 2808,85 грн.; 3) стягнувши з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Артема,15, Код , Ліцензія НБУ №21 від 21.11.2011р.) та з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (93403, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Пивоварова, 5 Код ) суму сплаченого судового збору у розмірі 73080,00 гривень.

В подальшому представник позивача подав заяву про зміну предмету позову, згідно якої просив суд стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (Україна, 04053, м. Київ, вул. Артема,15, Код , Ліцензія НБУ №21 від 21.11.2011р.) та з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (93403, Луганська область, м. Сєверодонецьк, вул. Пивоварова, 5 Код ) з будь якого рахунку та за рахунок активів, виявлених в ході виконавчого провадження, на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, пров. Шевченка, 12, ) суму 590020550,99 грн., яка складається з простроченої заборгованості за кредитом - 583149150,00 грн., прострочених процентів за користування кредитом - 2664667,73 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 4203924,41 грн., пені за прострочення сплати процентів - 2808,85 грн. в рахунок погашення заборгованості за кредитним договором про відкриття кредитної лінії № 20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 позов задоволено повністю. Стягнуто солідарно з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 583149150 (п'ятсот вісімдесят три мільйони сто сорок дев'ять тисяч сто п'ятдесят) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 2664667 (два мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 73 коп. - прострочених процентів за користування кредитом, 72558 (сімдесят дві тисячі п'ятсот п'ятдесят вісім) грн. 95 коп. - судового збору. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 4203924 (чотири мільйони двісті три тисячі дев'ятсот двадцять чотири) грн. 41 коп. - пені за прострочення сплати кредиту, 2808 (дві тисячі вісімсот вісім) грн. 85 коп. - пені за прострочення сплати процентів, 521 (п'ятсот двадцять одну) грн. 05 коп. - судового збору.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Приватне акціонерне товариство "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилається на наступне:

- в порушення ст. 79 ГПК України, судом першої інстанції відмовлено в клопотанні відповідача-2 щодо зупинення провадження у справі до вирішення пов'язаною з нею іншої справи №910/11585/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.

- судом першої інстанції не досліджено у повній мірі умов кредитного договору, що укладались в забезпечення зобов'язань за кредитним договором;

- розрахунок позивача, наданий до позовної заяви, який складається з довідок-розрахунків, підписаний невстановленою особою, що унеможливлює прийняття такого документу в якості обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають до стягнення;

- судом неправильно застосовано статтю 611 ЦК України, незаконно задоволено вимоги позивача щодо стягнення пені за прострочення сплати процентів в сумі 2808,85 грн.;

- у відповідності ст. 207 ГК України, договір про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. є недійсним, оскільки відповідач-2 не мав повноважень на укладення договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2014 р. прийнято до провадження апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.09.2014 р.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права. При цьому скаржник посилається на те, що суд першої інстанції у достатньому обсязі не визначившись з характером спірних правовідносин, дійшовши незаконного висновку щодо солідарного стягнення заборгованості з відповідача-1 та відповідача-2, вийшов за межі предмету та підстав позову і, замість надання правової оцінки заявленим вимогам та встановлення обставин про те, чи мав позивач право заявляти вимоги про подвійне стягнення заборгованості, зробив необґрунтований висновок про наявність солідарного обов'язку позичальника за кредитним договором та банку-гаранта; водночас, задовольняючи позовні вимоги, суд в якості правових підстав вказав ст. 543 ЦК України та 619 ЦК України, однак вказані норми не підлягають одночасному застосуванню у спірних правовідносинах, оскільки є взаємовиключними.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.09.2014 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" на рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 прийнято до провадження та спільного розгляду з апеляційною скаргою Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ"; розгляд апеляційної скарги призначено на 30.09.2014 р.

В судовому засіданні апеляційної інстанції 30.09.2014 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, оголошено перерву на 07.10.2014 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 р. зупинено апеляційне провадження у справі №910/9932/14 до прийняття та набрання законної сили рішення господарським судом міста Києва у справі №910/16628/14 за позовом Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсним кредитного договору №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. поновлено апеляційне провадження у справі №910/9932/14; розгляд апеляційної скарги призначено на 03.03.2015 року.

В судовому засіданні 03.03.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 17.03.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 р. задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" у справі №910/9932/14 на п'ятнадцять днів.

В судовому засіданні 17.03.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 25.03.2015 р.

В судовому засіданні 25.03.2015 р., відповідно до ст. 77 ГПК України, було оголошено перерву до 07.04.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 р. задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи. Продовжено строк розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та апеляційної скарги Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" у справі №910/9932/14 на п'ятнадцять днів.

В судових засіданнях апеляційної інстанції 03.03.2015 р., 17.03.2015 р., 07.04.2015 р. представник відповідача-1 підтримував доводи, викладені в апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ", просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В судових засіданнях апеляційної інстанції 03.03.2015 р., 17.03.2015 р., 07.04.2015 р. представник відповідача-2 підтримував доводи, викладені в апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" та апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", просив скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити повністю.

В судових засіданнях апеляційної інстанції 03.03.2015 р., 17.03.2015 р. представник позивача заперечував проти доводів, викладених в апеляційній скарзі Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" та апеляційній скарзі Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", просив рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, вважаючи оскаржуване рішення законним та обґрунтованим.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

23.07.2013 року між Публічним акціонерним товариством "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (далі по тексту - Банк, позивач) та Приватним акціонерним товариством "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (далі по тексту - Позичальник, відповідач-2) укладено Кредитний договір про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 (далі по тексту - Договір).

Відповідно до п. 2.1. Договору, Банк зобов'язується надати Позичальнику кредит шляхом відкриття невідновлюваної кредитної лінії у сумі, яка не може перевищувати 50 000 000,00 (п'ятдесят мільйонів) дол. США (ліміт кредитної лінії), на умовах, встановлених цим Договором, далі кредит або кредитна лінія, а Позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти, встановлені цим Договором.

Згідно з п. 2.2. Договору, кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше " 20" січня 2014 року. Позичальник здійснює повернення кредиту, отриманого в межах ліміту кредитної лінії шляхом перерахування коштів на рахунок №5329/840, відкритий у ПАТ "Промінвестбанк", код Банку 300012.

Відповідно до п. 3.1. Договору, Банк надає Позичальнику Кредит в межах Ліміту кредитної лінії шляхом перерахування коштів з кредитного на поточний рахунок Позичальника №9071/840, відкритий в ПАТ "Промінвестбанк", код банку 300012. Перерахування Кредиту здійснюється на підставі заяви Позичальника протягом 3-х банківських днів, починаючи з наступного банківського дня, за датою отримання.

Згідно з п. 3.2. Договору проценти за користування кредитом нараховуються Банком на суму фактичного щоденного залишку заборгованості за отриманими коштами та сплачуються Позичальником, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 11,0 (одинадцять) процентів річних. При розрахунку процентів по заборгованості в іноземній валюті використовується метод "факт/360", виходячи із розрахунку фактичної кількості днів у місяці та 360 днів у році.

Як вбачається з матеріалів справи, 24.07.2013 року на виконання умов Договору позивачем перераховано відповідачу - 50000000,00 (п'ятдесят мільйонів) доларів США (що на день перерахування коштів є еквівалентом 399650 000,00 грн.), на підтвердження чого позивач надав суду меморіальний ордер №160755 від 24.07.2013 року на суму 50000000,00 (п'ятдесят мільйонів) доларів США (що на день перерахування коштів є еквівалентом 399650000,00 грн.).

10.01.2014 року між позивачем та відповідачем-2 укладено Договір про внесення змін та доповнень №20-0020/2-1 до Кредитного договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 року, яким зокрема було внесено змінено кінцевий термін повернення кредиту - не пізніше 30 квітня 2014 року, та встановлено, що починаючи з 20.01.2014 року проценти за користування кредитом нараховуються Банком, виходячи із встановленої Банком процентної ставки у розмірі 11,75% річних.

Згідно зі ст.ст. 14, 526 Цивільного кодексу України між сторонами у справі виникли цивільні права і обов'язки (зобов'язання), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

У відповідності до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Строк виконання зобов'язань щодо повернення грошових коштів закінчився 30.04.2014р., однак умови договору щодо повернення кредиту позичальником не виконані, заборгованість Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" залишилась непогашеною в сумі 50000000 доларів США, згідно приведеного банком розрахунку заборгованості ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" допущено прострочення сплати процентів за користування коштами.

Заборгованість станом на 15.05.2014р., визначена по розрахунку позивача в сумі 50000000 доларів США (гривневий еквівалент на 15.05.2014 р. - 583149150,00 грн.) боргу по кредиту, 228472,23 доларів США (гривневий еквівалент на 15.05.2014 р. - 2664667,73 грн.) - сума заборгованості по відсотках, розрахунок боргу за кредитом, процентів та виписки, що підтверджують неотримання коштів долучені до матеріалів справи.

Про стан виконання кредитного договору свідчать надані до справи виписки, що підтверджують рух коштів, погашення кредиту за рахунок отриманих оплат, зарахування по винесенню простроченої заборгованості та інше.

Твердження відповідача-2 про те, що розрахунок позивача, наданий до позовної заяви, який складається з довідок-розрахунків, підписаний невстановленою особою - Заваріхіним О.В., що унеможливлює прийняття такого документу в якості обґрунтованого розрахунку сум, що підлягають до стягнення, є безпідставними та спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а саме: довіреністю на представництво ПАТ "Промінвестбанк" на ім'я Заваріхіна О.В. (директора операційного департаменту).

Оскільки договір є обов'язковим для виконання відповідно до ст. 629 ЦК України, враховуючи відсутність доказів сплати основного боргу по кредиту та відсотках за користування коштами, колегія суддів вважає, що вимоги про стягнення вказаних сум з ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в частині їх стягнення з позичальника.

Згідно ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені законом або договором.

Положеннями п. 5.3 кредитного договору передбачено, що за несвоєчасну сплату сум кредиту та/або процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом позичальник сплачує пеню, яка обчислюється щоденно за методом "факт/факт" від суми простроченого платежу, у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє у період прострочення. За несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом, та/або плати за кредит, та/або процентів за неправомірне користування кредитом, що нараховані після настання кінцевої дати повернення кредиту, що вказана у п. 2.2 договору пеня не нараховується.

Виходячи з наведених положень договору, перевіривши здійснений позивачем розрахунок сум пені за прострочення сплати кредиту та пені за прострочення сплати відсотків, судом відхиляються доводи ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ", викладені в апеляційній скарзі, про неправомірне задоволення позову в частині стягнення пені за прострочення сплати процентів в сумі 2808,85 грн., оскільки нарахування пені здійснено позивачем у відношенні суми заборгованості по процентам в розмірі 473263,89 доларів США, тобто на суму процентів нарахованих станом на 30.04.2014 р., а на проценти, які нараховувались після дати повернення кредиту (30.04.2014р.) пеня не нараховувалась, як те і передбачено п. 5.3 договору, до стягнення в межах заявленого позову не заявлялась.

Належного виконання зобов'язання по сплаті кредитних коштів та відсотків за користування кредитом відповідно до умов договору №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. позичальником (ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ") суду не надано, у зв'язку з чим колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заявленої позивачем до стягнення з ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" заборгованості по кредиту в розмірі 583149150,00 грн., боргу по простроченим процентам за користування кредитом нарахованим на 15.05.2014р. в сумі 2664667,73 грн., пені за прострочення сплати кредиту - 4203924,41 грн., пені за прострочення сплати процентів - 2808,85 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Натомість, судом першої інстанції вирішено стягнути солідарно з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" 583149150 (п'ятсот вісімдесят три мільйони сто сорок дев'ять тисяч сто п'ятдесят) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 2664667 (два мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 73 коп. - прострочених процентів за користування кредитом. При цьому, суд виходив з того, що позивач, звертаючись з даними вимогами, не конкретизував розмір відповідальності кожного з відповідачів, відтак, з врахуванням вищевикладеного та керуючись приписами ст. 8 ЦК України та приписами вищевикладених статей, суд дійшов до висновку, що в даному спорі гарант (відповідач-1) не несе субсидіарної відповідальності, а отже, він повинен нести солідарну відповідальність разом з боржником (відповідачем-2).

Суд апеляційної інстанції вважає вказані висновки помилковими з огляду на наступне.

Згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Виходячи зі змісту ст. 560 Цивільного кодексу України, за гарантією банк, інша фінансова установа, страхова організація (гарант) гарантує перед кредитором (бенефіціаром) виконання боржником (принципалом) свого обов'язку.

Таким чином, законодавством безпосередньо не визначено договірного характеру вказаного виду забезпечення, зобов'язання гаранта перед кредитором визначені гарантією, гарантом може бути банк, фінансова установа, страхова організація.

В якості забезпечення виконання відповідачем-2 (за гарантією - Принципал) зобов'язань за Договором №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" (далі по тексту - відповідач-1, Банк-гарант) надало позивачу Гарантію повернення кредиту №I/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року (далі по тексту - гарантія).

Відповідно до умов гарантії (в редакції від 10.01.2014 року з врахуванням змін до Гарантії повернення кредиту №I/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року), Принципал зобов'язаний забезпечити надання на користь позивача банківської гарантії на суму 52.420.000,00 доларів США (п'ятдесят два мільйони чотириста двадцять тисяч доларів США 00 центів) (надалі за текстом - Гарантія), для забезпечення платіжного зобов'язання Принципала за Договором по поверненню кредиту та відсотків.

Також в Гарантії (в редакції від 10.01.2014 року з врахуванням змін до Гарантії повернення кредиту №I/130723/GTY/417 від 23.07.2013 року) зазначено: «На прохання Принципала ми, ПУБЛІЧНЕ АКЦІОНЕРНЕ ТОВАРИСТВО "КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК "НАДРА", який знаходиться за адресою: вул. Артема 15, м. Київ 04053 Україна (далі - Банк-гарант), зобов'язуємося сплатити Вам протягом 5-ти банківських робочих днів на Вашу першу вимогу суму, або суми які не перевищують 52.420.000.00 доларів США (п'ятдесят два мільйони чотириста двадцять тисяч доларів США 00 центів) (надалі за текстом - сума Гарантії) після отримання оригіналу Вашої належним чином підписаної вимоги платежу, в якій зазначені, що Принципал не виконав зобов'язання перед Вами у відповідності з умовами Договору з повернення тіла кредиту та/або сплати відсотків, внаслідок чого Ви, як Бенефіціар за Гарантією, маєте право на звернення до Банку-гаранта з вимогою про сплату тіла кредиту та/або відсотків відповідно до Договору.

Наше зобов'язання набуває чинності 23.07.2013р. та діє до 18:00 за київським часом 14.05.2014р. включно (дата закінчення терміну дії гарантії) та втрачає силу повністю та автоматично, якщо Ваша письмова вимога платежу разом із вищезазначеним(и) документом(ами) не надійде у наш офіс до часу та дати закінчення терміну дії гарантії незалежно від того. чи є ця дата банківським днем чи ні.».

Згідно з ч. 1, 2 ст. 563 ЦК України, у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого гарантією, гарант зобов'язаний сплатити кредиторові грошову суму відповідно до умов гарантії; вимога кредитора до гаранта про сплату грошової суми відповідно до виданої ним гарантії пред'являється у письмовій формі; до вимоги додаються документи, вказані в гарантії.

13.05.2014 року позивач надіслав ПАТ "Комерційний банк "Надра" (Гаранту, відповідачу-1) вимогу платежу №29-02/123 з вимогою про сплату тіла кредиту в сумі 50000000,00 доларів США та відсотків в сумі 195833,34 дол. США., у зв'язку з невиконанням принципалом (відповідачем-2, ПАТ "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ") зобов'язання щодо повернення кредитних коштів та процентів за користування кредитними коштами, відповідно до умов Договору.

Під час розгляду справи суду не було надано доказів виконання гарантом вимоги платежу за вих. №29-02/123 від 13.05.2014р., пред'явленої позивачем до закінчення терміну дії гарантії №I/130723/GTY/417 від 23.07.2013 р. при підтвердженні порушення основним боржником свого зобов'язання за кредитним договором №20-2199/2-1 від 23.07.2013р. (неповернення у строк визначений договором суми кредиту та несплата відсотків за користування кредитними коштами).

Гарантія, за правовою природою має схожі риси із порукою, однак основною відмінністю гарантії від поруки є те, що при поруці, за загальним правилом, настає солідарна відповідальність поручителя і боржника, а при гарантії - субсидіарна (додаткова), що застосовується лише у разі непогашення заборгованості за рахунок коштів самого боржника. Якщо при поруці кредитору (банку) належить право вибору, до кого звернути вимогу про погашення боргу (до позичальника чи до поручителя) незалежно від наявності коштів у боржника, то при гарантії можливості такої альтернативи не існує.

Суд апеляційної інстанції вказує про наявність підстав для звернення позивача з вимогами про погашення боргу до гаранта при невиконанні останнім вимоги платежу за вих. №29-02/123 від 13.05.2014р., однак, оскільки позивач свої вимоги заявив і до основного боржника, то відповідальність гаранта настає лише у разі непогашення боргу основним боржником, чого не враховано судом першої інстанції при вирішенні спору у даній справі.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Київського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 р. у справі №910/9679/14, яка переглядалась у касаційному порядку.

З огляду на викладене, колегія суддів вважає, що позовні вимоги щодо стягнення заявленої позивачем до стягнення з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" заборгованості по кредиту в розмірі 583149150,00 грн.; боргу по простроченим процентам за користування кредитом нарахованим на 15.05.2014р. в сумі 2664667,73 грн.; пені за прострочення сплати кредиту - 4203924,41 грн., пені за прострочення сплати процентів - 2808,85 грн. є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Судом апеляційної інстанції відхиляються доводи відповідача-2 щодо порушення судом норм процесуального права, зокрема ст. 79 ГПК України та твердження щодо недійсності договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р., як безпідставні та необґрунтовані.

При цьому суд звертає увагу на те, що в матеріалах справи міститься рішення господарського суду міста Києва від 01.07.2014 р. у справі №910/11585/14, яким відмовлено в позові Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. (в обґрунтування позовних вимог позивач вказував на те, що сторонами кредитного договору не визначено строк дії договору, положення п.3.10 спірного договору суперечать ст. 18 Закону України «Про захист прав споживачів», а обсяг зобов'язань позивача є більшим ніж обсяг обов'язків банку).

Також в матеріалах справи міститься рішення господарського суду міста Києва від 21.10.2014 р. у справі №910/16628/14, яким відмовлено в позові Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" до Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" про визнання недійсним договору про відкриття кредитної лінії №20-2199/2-1 від 23.07.2013 р. (позовні вимоги мотивовані тим, що пунктами 3.10.3, 3.10.2 договору порушено умови ч.3 ст.55 ЗУ «Про банки та банківську діяльність, оскільки позивачеві нав'язано отримання від відповідача валютно-обмінних послуг, послуг банківського рахунку, як обов'язкову умову надання банківських послуг; крім того позивач вказував на відсутність повноважень позивача на укладання спірного договору).

Доводи відповідача-2 про те, що судом першої інстанції не досліджено у повній мірі умов кредитного договору, що укладались в забезпечення зобов'язань за кредитним договором, вказуючи зокрема на наявність договору застави майнових прав, не приймаються судом до уваги, оскільки право вибору способу захисту порушеного права належить позивачу і звернення стягнення на заставне майно є правом, а не обов'язком кредитора. Передбачене в п.4.3.7 Договору здійснення договірного списання сум грошових зобов'язань при настанні строку їх виконання також є правом Банку.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ч. 2 ст. 34 ГПК України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтвердженні певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи в частині задоволених вимог до відповідача-1 (гаранта), а тому апеляційні скарги підлягають частковому задоволенню, а рішення суду - скасуванню в частині задоволених вимог до відповідача-1 (гаранта), в іншій частині рішення необхідно залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" та апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" задовольнити частково.

Рішення господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. у справі №910/9932/14 скасувати частково, виклавши його резолютивну частину в наступній редакції:

"Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Сєвєродонецьке об'єднання АЗОТ" (93403, Луганська обл., місто Сєвєродонецьк, вул. Пивоварова, будинок 5, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" (01001, м. Київ, провулок Шевченка, будинок 12, код ЄДРПОУ 0003950 (п'ятсот вісімдесят три мільйони сто сорок дев'ять тисяч сто п'ятдесят) грн. 00 коп. - простроченої заборгованості за кредитом, 2664667 (два мільйони шістсот шістдесят чотири тисячі шістсот шістдесят сім) грн. 73 коп. - прострочених процентів за користування кредитом, 4203924 (чотири мільйони двісті три тисячі дев'ятсот двадцять чотири) грн. 41 коп. - пені за прострочення сплати кредиту, 2808 (дві тисячі вісімсот вісім) грн. 85 коп. - пені за прострочення сплати процентів, 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. судового збору.

В частині позовних вимог до Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" відмовити."

Доручити господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/9932/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко