РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/6355/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 21 184,93 грн.

Суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: не з'явились

В судовому засіданні 08.04.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 21 184,93 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ "СК «Уніка» на підставі договору добровільного комплексного страхування на транспорті № 011059/4002/0002171 від 24.03.2014р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Ford Focus» державний номер АА 5475 ЕР, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ПрАТ «Українська транспортна страхова компанія», позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 21 184,93 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6355/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 08.04.2015.

31.03.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу Ford Focus» державний номер АА 5475 ЕР.

У судове засідання 08.04.2015 представники сторін не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомлення про вручення поштового відправлення.

Зважаючи на те, що неявка представників сторін не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

24 березня 2014 року за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 011059/4002/0002171 ПрАТ "СК «Уніка» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, страхувальником та вигодонабувачем є Іздебський Сергій Едуардович, строк дії договору з 26.03.2014 по 25.03.2015 р.

З Довідки № 9476414 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 16.12.2014р. на вул.. Сагайдачного, 11 у м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, що належить Іздебському Сергію Едуардовичу під його керуванням та автомобіля «Ford Focus» державний номер АА 5475 ЕР, що належить Кузьменко Світлані Володимирівні, під керуванням Ніколайчука Сергія Анатолійовича.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Ніколайчуком С.А. вимог п. 13.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2014р. справа № 758/15082/14-п.

12.12.14 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та про виплату страхового відшкодування.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до звіту про оцінку вартості матеріальної шкоди завданої власнику КТЗ № 80С/12/14 від 29.12.2014 р. 23 655,00 складає 76791,03 грн.

Фактичні витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку на оплату № 9237 від 27.12.14 склали 55 624,88 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 16.12.2014р. за участю застрахованого автомобіля "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, згідно складеного страхового акту № 00158853 від 26.01.2015 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 21 694,93 грн., виплата якого підтверджується платіжним дорученням № 002897 від 27.01.2015 р. на суму 21 694,93 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Ніколайчука С.А. який керував автомобілем «Ford Focus» державний номер АА 5475 ЕР, підтверджується постановою Подільського районного суду м. Києва від 25.12.2014р. у справі № 758/15082/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Ніколайчуком С.А. як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 26.05.2014 по 25.05.2015 року (Поліс АІ/2652241), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Ford Focus» державний номер АА 5475 ЕР, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного комплексного страхування на транспорті № 011059/4002/0002171 від 24.03.2014р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України "Про страхування", або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів".

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль "Opel Zafira", державний номер АА 3386 СК.

В розумінні положень Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/2652241) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 510,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності, що і відповідає розміру заявлених позовних вимог.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 1152 від 16.02.2015 про відшкодування шкоди в порядку регресу. Доказів виплати страхового відшкодування позивачу відповідачем не надано.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 21184,93 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, вул. Саксаганського, буд.77, ідентифікаційний код 22945712) на користь Приватного акціонерного товариства Страхова компанія «Уніка» (01031 м. Київ, вул. Саксаганського, буд.70 а, ідентифікаційний код 20033533) страхове відшкодування в сумі 21 184 (двадцять одну тисячу сто вісімдесят чотири) грн. 93 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.04.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин