ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.15р. Справа № 904/1870/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго", (м. Дніпропетровськ)

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства Оборони України, (м. Дніпропетровськ)

про стягнення 2 230,67 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Козак Т.В. - пров. юрисконсульт (дов. № 153/1001 від 12.05.14р.)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" (далі-позивач) звернулось до господарського суду із позовом до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Дніпропетровська Міністерства Оборони України (далі-відповідач) про стягнення 2 230,67 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 1 672,97 грн. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 82,15 грн. - пеня, 47,35 грн. - 3% річних, 428,20 грн. - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані порушенням відповідачем зобов'язань за договором про постачання електричної енергії за державні кошти № 213-т/14 від 28.02.14р., в частині повного та своєчасного розрахунку за спожиту активну електричну енергію.

Представник позивача у судове засідання з'явився, але витребувані судом документи не надав.

Відповідач двічі у судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, причину неявки суду не повідомив, але був належним чином повідомлений про час і місце судового засідання, що також підтверджується поштовими повідомленнями, які повернулись до господарського суду та знаходяться в матеріалах справи.

За таких обставин господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

При цьому, суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представника позивача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

28 лютого 2014 року між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК Дніпрообленерго", як постачальник, та Квартирно-експлуатаційним відділом міста Дніпропетровська Міністерства Оборони України, як споживач, було укладено договір про постачання електричної енергії за державні кошти № 213-т/14.

Цей договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2014 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань по договору (п. 10.1 договору).

Згідно п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується у 2014 році постачати споживачу електричну енергію у точку (точки) продажу електричної енергії для забезпечення потреб електроустановок споживача з приєднаною потужністю 21,8 кВт, величини якої по об'єктах споживача визначені додатком "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач оплатити постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Точка (точки) продажу електричної енергії - межа балансової належності, на якій відбувається перехід права власності на електричну енергію визначена додатками "Акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін" між постачальником та споживачем, та "Загальна схема електропостачання", які є невід'ємною частиною даного договору або інша межа обумовлена окремим додатком до договору.

Відповідно до п. 3.1. договору, ціна цього договору становить 5 946,62 грн., в тому числі ПДВ 991,10 грн. з урахуванням вартості активної, реактивної електричної енергії та інших видів нарахувань, визначених умовами договору. Тариф на електричну енергію визначається нормативними документами в сфері електроенергетики відповідно до чинного законодавства.

Пунктом 4.1. договору встановлено, що розрахунки за придбану електричну енергію проводяться споживачем на підставі рахунка на оплату спожитої у розрахунковому періоді електричної енергії. Порядок проведення розрахунків наведених у додатку до договору "Порядок розрахунків".

Споживач зобов'язаний: своєчасно оплачувати постачальнику вартість придбаної електричної енергії та інші платежі згідно з умовами додатку "Порядок розрахунків"; виконувати умови цього договору; дотримуватися режиму споживання електричної енергії згідно з умовами розділу 5 цього договору та режиму роботи електроустановок споживача, зазначеного у додатку "Перелік об'єктів споживача"; оплачувати постачальнику вартість електричної енергії з умовами додатку "порядок розрахунків" та "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії"; здійснювати оплату за перетікання реактивної електричної енергії між електромережою постачальника та електроустановками споживача згідно з додатком "Порядок розрахунків за перетікання реактивної електроенергії" (п.п. 6.1. - 6.1.7. договору).

Постачальник зобов'язаний: забезпечити постачання електричної енергії споживачу, як різновид товару, у строки, встановлені цим договором; забезпечити постачання електричної енергії, якість якої відповідає умовам, встановленим розділом 2 цього договору (п.п. 6.3. - 6.3.3. договору).

З матеріалів справи вбачається, що позивач належним чином виконував свої зобов'язання за договором, що підтверджується актами про використану електроенергію відповідача за період з лютого по травень 2014 рік.

Відповідно до додатку № 3 до договору "Порядок розрахунків", споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період один раз за фактичними показами засобів обліку електроенергії згідно з виписаним та самостійно отриманим у постачальника рахунком.

Зазначеним додатком встановлено порядок розрахунків, відповідно до якого, споживач здійснює повну оплату вартості обсягу спожитої електричної енергії за розрахунковий період на підставі рахунків, самостійно отриманих у постачальника протягом десяти операційних днів з дня їх отримання.

Публічне акціонерне товариство "ДТЕК Дніпрообленерго" надавало Квартирно-експлуатаційному відділу міста Дніпропетровська Міністерства Оборони України рахунки за спірний період на оплату за поставлену активну електроенергію, що підтверджується підписами уповноваженого представника відповідача на корінцях виданих рахунків.

Проте, позивач зазначає, що відповідач виставлені рахунки за спожиту активну електроенергію не оплатив, внаслідок чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість на поставлену в період з лютого по травень 2014 рік активну електроенергію у сумі 1 672,97 грн., що підтверджується рахунками та даними розрахунку суми заборгованості, які додаються до позовної заяви.

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 1 672,97 грн.

Доказів виконання по оплаті, відповідно до умов спірного договору про постачання електричної енергії за державні кошти № 213-т/14 від 28.02.2014р., за спожиту активну електричну енергію у сумі 1 672,97 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення заборгованість за спожиту активну електричну енергію у сумі 1 672,97 грн.

Відповідно до п.п. 1) п. 7.2.2. договору, за внесення платежів, передбачених пунктами 6.1.6. - 6.1.7. цього договору, з порушенням термінів, визначених додатком "Порядок розрахунків", споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в той період, та 3% річних з простроченої суми. При цьому сума грошового зобов'язання за цим договором повинна бути оплачена споживачем з урахуванням встановленого індексу інфляції. Сума пені, 3% річних з простроченої суми, сума боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції зазначаються у розрахунковому документі окремим рядком.

На підставі п.п. 1) п. 7.2.2. договору та ст. 625 Цивільного кодексу України позивач розрахував та заявив до стягнення з відповідача пеню у сумі 82,15 грн., 3% річних у сумі 47,35 грн. та інфляційні втрати у сумі 428,20 грн., згідно розрахунку, який знаходиться матеріалах справи (а.с. 26 - 28).

За ст.ст. 611, 549, 551 Цивільного кодексу України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені, інфляційних втрат та 3% річних відповідають вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимоги позивача щодо стягнення пені у сумі 82,15 грн., інфляційних втрат у сумі 428,20 грн. та 3% річних у сумі 47,35 грн. слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі. Судові витрати по справі слід покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 549, 551, 599, 610, 611, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218 Господарського кодексу України, ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Квартирно-експлуатаційного відділу міста Дніпропетровська (49005, м. Дніпропетровськ, вул. Феодосіївська, 13; ) на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" (49107, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе, 22; ) - 1 672 (одна тисяча шістсот сімдесят дві) грн. 97 коп. заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 82 (вісімдесят дві) грн. 15 коп. пені, 47 (сорок сім) грн. 35 коп. 3% річних, 428 (чотириста двадцять вісім) грн. 20 коп. інфляційних втрат, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.04.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін