ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 р. Справа№ 914/568/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування», м. Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства Акціонерної страхової компанії "Скарбниця", м. Львів,

про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6'187,22 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Львівської області Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "АХА Страхування" подано позов до Приватного акціонерного товариства Акціонерної страхової компанії "Скарбниця" про відшкодування матеріальної шкоди в порядку регресу в розмірі 6' 187,22 грн.

Ухвалою суду від 23.02.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 17.03.2015р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

10.04.2015 р. на адресу суду надійшло клопотання від позивача про витребування доказів. Суд звертає увагу позивача, що ухвалою суду від 30.03.2015 р. у задоволенні аналогічного клопотання про витребування доказів позивачу відмовлено. При цьому суд зазначив, що, по-перше, позивачем у порушення ст. 38 ГПК України не вказано обставин, які перешкоджають йому для отримання даних документів самостійно; по-друге, ухвалою від 23.02.2015 р. суд вимагав від відповідача надати поліс №АВ/9834071, проте у клопотанні позивача документ, який витребовується зазначено інший поліс, а саме АС/2640321. До того ж, у клопотанні йшлося не про той транспортний засіб та не про ту особу, яка притягалася до цивільно - правової відповідальності і про яку йде мова у позовній заяві. Подаючи клопотання вих. №707/2 від 10.04.2015 р., позивач усунув одну з підстав для відмови, вказавши правильний номер страхового поліса, проте не обґрунтував неможливості самостійного звернення до Моторного (транспортного) страхового бюро України зі запитом стосовно витребовуваного полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Враховуючи наведене, суд відмовляє у задоволенні клопотання про витребування доказів.

У судові засідання 17.03.2015 р., 30.03.2015 р. та 15.04.2015 представник позивача не з'явився, 10.04.2015 р. подав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача у зв'язку з неможливістю явки представника позивача у судове засідання.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що позивачем виплачено страхувальнику ТОВ "Агро ЛВ Лімітед" страхове відшкодування на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту. Оскільки відповідальність винного у ДТП Ващука І.З. застрахована відповідачем, просить стягнути з останнього суму страхового відшкодування 6' 187,22 грн. і судовий збір у розмірі 1' 827,00 грн.

Відповідач у судові засідання 17.03.2015 р., 30.03.2015 р. та 15.04.2015 р. не з'явився, хоч був належно повідомлений про час і місце проведення судового засідання, відзиву на позовну заяву не подав, проти позову не заперечив, вимоги ухвал суду не виконав. Зважаючи на наведене, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та його відзиву на позов, у порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

02.11.2012р. між Акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (страховик, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро ЛВ Лімітед» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №0924а/12ЛВ (далі - договір). Згідно Додатку №2 до цього договору «Перелік транспортних засобів, які приймаються на страхування», одним із застрахованих автомобілів є автомобіль «ТOYOTA Ніlux 3.0D 5AT Lux», реєстраційний номер АА 7867 КТ, номер кузова HTFZ29GX09063021. Страхова сума становить 318'004,24 грн. При настанні страхового випадку страхувальник має право отримати страхове відшкодування, згідно з умовами договору (п. 24.4.1 договору).

Згідно Полісу АВ №9834071 транспортний засіб ВАЗ 21213 ВС8839ВХ застахований ПрАТ Акціонерною страховою компанією «Скарбниця».

22.03.2013 р. на н/п Кам'янка-Бузька Львівської області відбулася дорожньо-транспортна пригода за участю транспортних засобів «ТOYOTA НіLux», д.н.з. АА 7867 КТ, яким керував Курій Андрій Васильович, та «ВАЗ», д.н.з. ВС 8839 ВХ, яким керував Ващук Ігор Зенонович.

Згідно відомостей №9174679 дорожньо-транспортна пригода сталася внаслідок порушення гр. Ващуком правил проїзду перехресть (п. 16.11 2.1 ПДР). У результаті наїзду автомобілю марки «ТOYOTA НіLux» спричинено технічні пошкодження.

Постановою Кам'янка-Бузького районного суду Львівської області від 26.03.2013р. у справі №446/644/13-п Ващука І.З. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст.124 КУпАП, притягнуто до адміністративної відповідальності та накладено адміністративне стягнення у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

17.05.2013р. гр. Курій А.В. повідомив позивача про страхову подію.

18.05.2013 р. ТзОВ «Сервісний центр «Діамант» виставлено рахунок-фактуру №Д-00006459 на ремонтні роботи автомобіля ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» на загальну суму 6' 187,22 грн.

04.06.2013р. позивачем складено страховий акт № 1.001.13.03279/VESKO19938, в якому визначено розмір страхового відшкодування у сумі 6' 187,22 грн., який підлягає виплаті страхувальнику ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед».

05.06.2013р. позивачем було сплачено ТОВ «Сервісний центр «Діамант» 6' 187,22 грн. на відшкодування ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» матеріальної шкоди, що підтверджено платіжним дорученням № 36324.

28.11.2013р. позивач направив на адресу відповідача вимогу вих. №495/2, в якій просив відшкодувати шкоду в порядку регресу на суму 6' 187,22 грн. Зазначена заява була отримана відповідачем 16.12.2013 р., що підтверджується копією повідомлення про вручення, долученим до матеріалів справи. Проте, така заява була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Доказів погашення заборгованості на день подання позову відповідачем не надано.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

У відповідності до ст.355 ГК України об'єкти страхування, види обов'язкового страхування, а також загальні умови здійснення страхування, вимоги до договорів страхування та порядок здійснення державного нагляду за страховою діяльністю визначаються ЦК України, цим кодексом, законом про страхування, іншими законодавчими актами.

Відповідно до ст.979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 ст.25 Закону України «Про страхування» здійснення страхувальником виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Відповідно до статті 27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з статтею 1192 ЦК України з урахуванням обставин справи суд за вибором потерпілого може зобов'язати особу, яка завдала шкоди майну, відшкодувати її в натурі (передати річ того ж роду і такої ж якості, полагодити пошкоджену річ тощо) або відшкодувати завдані збитки у повному обсязі. Статтею 22 ЦК України передбачено, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитками є, зокрема, втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Відповідно до ч.17 ст. 9 Закону України «Про страхування» страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Оскільки позивач виплатив ТзОВ «Агро ЛВ Лімітед» згідно договору страхове відшкодування у сумі 6' 187,22 грн., до нього відповідно до ст.27 Закону України «Про страхування» та статті 993 ЦК України перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до особи, відповідальної за заподіяний збиток, у даному випадку до Ващука І.З.

Відповідно до статті 1166 ЦК України шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку (ч.2 ст.1187 ЦК України).

Згідно пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Цивільно-правова відповідальність Ващука І.З. як власника автомобіля «ВАЗ» д.н.з. ВС 8839 ВК згідно полісу АВ №9834071 була застрахована у ПрАТ «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця», а тому останнє є належним відповідачем у справі.

Враховуючи викладене, заявлений до стягнення розмір шкоди у сумі 6' 187,22 грн. є обґрунтованим, а тому підлягає стягненню з відповідача.

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011р. №18 якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами.

Згідно ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ч.2 ст.34 ГПК України).

Виходячи зі змісту всього наведеного вище, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог у повному обсязі.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача .

На підставі викладеного та керуючись ст.ст.9, 25, 27 Закону України «Про страхування», ст.ст.354, 355 Господарського кодексу України, ст.ст.22, 979, 993, 1166, 1187, 1188, 1192 Цивільного кодексу України та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Скарбниця» (адреса: вул. Саксаганського, 5, м. Львів, 79005, ідентифікаційний ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (адреса: вул. Ілінська 8, м. Київ, 04070, ідентифікаційний ) 6' 187,22 грн. матеріальної шкоди та 1' 827,00 грн. судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя Яворський Б.І.