КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа№ 911/806/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Власова Ю.Л.

суддів: Станіка С.Р.

Корсакової Г.В.

при секретарі судового засідання Вага В.В.

за участю представників:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: Данилевський О.М.,

розглянувши апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.03.2015р. у справі №911/806/15 (суддя Подоляк Ю.В.)

за позовом Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства"

до Головного державного виконавця Артемчук Тараса Володимировича Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України,

третя особа Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

про визнання незаконними та протиправними дії державного виконавця та скасування постанови

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015р. у справі №911/806/15 відмовлено в прийнятті позовної заяви.

Ухвала мотивована тим, що Позивач фактично оскаржує дії виконавчої служби при виконанні рішення господарського суду Київської області у справі №911/3914/14, а тому Позивач мав звернутись до господарського суду Київської області зі скаргою на дії державної виконавчої служби по виконанню наказу у справі №911/3914/14 в межах цієї справи. Проте, враховуючи що Позивач звернувся з позовною заявою, суд відмовляє у прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, як такої що не підлягає розгляду в господарських судах України.

Не погоджуючись з зазначеною ухвалою місцевого суду Скаржник звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Київської області від 02.03.2015р. у справі №911/806/15 скасувати та направити матеріали справи до господарського суду Київської області для розгляду скарги на дії органу державної виконавчої служби.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд в порушення положень ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України не врахував, що Скаржник помилково зазначив на титульному аркуші заяви «позовна заява», крім того, Скаржник направив на адресу суду додаткові пояснення, в яких просив вважати опискою слова «позовна заява» та вважати вірним «скарга».

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015р. апеляційну скаргу Позивача прийнято до провадження, розгляд скарги призначено на 14.04.2015р.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення Третьої особи, суд встановив:

25.11.2014р. рішенням господарського суду Київської області у справі №911/3914/14 за позовом Прокурора в інтересах держави в особі Міністерства енергетики та вугільної промисловості України та Третьої особи до Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" позовні вимоги задоволено частково, стягнуто з відповідача 12385550,83 грн. боргу, 1142190,81 грн. пені, 1700671,64 грн. інфляційних, 454257,22 грн. 3% річних, стягнуто з відповідача в доход Державного бюджету 73080,00 грн. судового збору. В частині стягнення 266024,00 грн. основного боргу провадження у справі припинено, в решті позову відмовлено.

05.01.2015р. на виконання рішення господарського суду Київської області від 25.11.2014р. у справі №911/3914/14 видано наказ, який пред'явлено позивачем до відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

14.02.2015р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про відкриття виконавчого провадження з примусового виконання наказу №911/3914/14 від 05.01.2015р.

14.02.2015р. відділом примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження.

Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" звернулось до господарського суд Київської області з позовною заявою у справі №911/3914/14, в якій на підставі ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України просило визнати незаконними та протиправними дії головного державного виконавця щодо винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46525252 від 14.02.2015р. та скасувати постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП № 46525252 від 14.02.2015р. відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015р. у справі №911/806/15 відмовлено в прийнятті позовної заяви.

Ухвала мотивована тим, що Позивач фактично оскаржує дії виконавчої служби при виконанні рішення господарського суду Київської області у справі №911/3914/14, а тому суд відмовив у прийнятті позовної заяви на підставі п.1 ч.1 ст.62 Господарського процесуального кодексу України, як такої що не підлягає розгляду в господарських судах України.

02.03.2015р. Скаржник направив на адресу господарського суду Київської області додаткові пояснення, в яких просив слово «позивач» замінити словом «скаржник», слово «відповідач» замінити словом «орган, що виніс постанови», слово «третя особа» замінити словом «стягувач» та слова «позовна заява про визнання протиправними дій державного виконавця та скасування постанови про арешт майна боржника» замінити словом «скарга на протиправні дії державного виконавця та скасування незаконних постанов».

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга Скаржника підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

Згідно з п.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відповідно до ст.116 Господарського процесуального кодексу України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до п.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за змістом цієї статті ГПК скарги на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів розглядає виключно місцевий господарський суд, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції, тобто той господарський суд, що видав виконавчий документ (наказ чи ухвалу), і в тому ж складі суду (якщо цьому не перешкоджають об'єктивні обставини, як-от звільнення судді, його захворювання, перебування у відпустці тощо). Оскільки прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, то відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів.

Згідно з п.9.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» виконання рішення, ухвали, постанови господарського суду є невід'ємною частиною судового процесу, тому господарські суди не повинні порушувати нове провадження за скаргою на дії чи бездіяльність органів державної виконавчої служби. У зв'язку з цим відповідна скарга не підлягає оплаті судовим збором.

Відповідно до п.9.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» скарга має відповідати загальним вимогам щодо змісту та форми позовної заяви, передбаченим статтею 54 ГПК, з доданням до неї документів, зазначених у пунктах 2, 4 частини першої цієї статті і за необхідності - зазначених у частинах другій і третій статті 57 названого Кодексу, а також містити відомості, перелічені в пунктах 3 - 5 частини сьомої статті 82 Закону України "Про виконавче провадження". У вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

Як встановлено судом Комунальне підприємство "Управління житлово-комунального господарства" звернулось до господарського суд Київської області з позовною заявою у справі №911/3914/14, в якій на підставі ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України просило визнати незаконними та протиправними дії головного державного виконавця з прийняття постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження ВП №46525252 від 14.02.2015р. та скасувати зазначені постанови.

За своїми суттю та змістом дана заява є скаргою на дії державного виконавця, оскільки містить посилання на номер судової справи №911/3914/14, рішення та наказ суду у даній справі, викладення порушень виконавця під час виконання вказаного наказу, прохання до суду визнати такі дії виконавця протиправними та скасувати постанову на підставі ст.121-2 Господарського процесуального кодексу України.

Назва поданої скарги позовною заявою було зроблено Скаржником помилково, проте місцевий суд повинен був виходити зі змісту та суті даного звернення, а не з його формальної назви, відповідно повинен був реєструвати, приймати та розглядати дане звернення саме як скаргу на дії державного виконавця, а не позовну заяву.

За вказаних обставин апеляційний суд вважає, що місцевий суд дійшов помилкового висновку про відмову в прийнятті зазначеної скарги, як позовної заяви, а повинен був передати дану скаргу для розгляду у тому ж складі суду, яким відповідну справу розглянуто у першій інстанції та виданий наказ.

На підставі вищевикладеного, апеляційний суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого суду скасуванню.

Керуючись ст.ст.32-34, 36, 43, 49, 99, 101-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на ухвалу господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі №911/806/15 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 02.03.2015 у справі №911/806/15 скасувати.

3. Повернути скаргу Комунального підприємства "Управління житлово-комунального господарства" на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України з матеріалами справи №911/806/15 до господарського суду Київської області для вирішення питання про прийняття її до розгляду.

Повний текст постанови складено 14.04.2015р.

Головуючий суддя Ю.Л. Власов

Судді С.Р. Станік

Г.В. Корсакова