ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Справа № 916/4525/14

Вищий господарський суд у складі колегії суддів:
головуючого суддіЄвсікова О.О.,
суддівКролевець О.А.,
Попікової О.В.,
розглянувши касаційну скаргу Одеської міської ради
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. (головуючий суддя Туренко В.Б., судді Поліщук Л.В., Таран С.В.)
та на рішенняГосподарського суду Одеської області від 17.12.2014 р. (суддя Оборотова О.Ю.)
у справі№ 916/4525/14 Господарського суду Одеської області
за позовомОдеської міської ради
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА", 2) Товариства з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ"
за участюГенеральної прокуратури України
провизнання частково недійсними пунктів статуту та договору,
за участю представників:
позивачаСтаростін О.С.,
відповідача-1Леонова О.В.,
відповідача-2Данілов А.І.,
прокуратуриГудименко Ю.В..

В С Т А Н О В И В:

Одеська міська рада звернулась до суду з позовом до ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" та ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" про визнання недійсними пп. 6.2.1, 6.2.2, 6.3.1 ст. 6 Статуту ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА", затвердженого 21.10.2011 р. та зареєстрованого 08.11.2011 р., а також про визнання недійсним п. 2.1 договору про корпоративні принципи управління товариством, укладеного 21.10.2011 р. між Одеською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ", з організації заходів та діяльності сторін для забезпечення закінчення циклу послуг аеропортового та аеродромного комплексу.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р., у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погодившись з вказаними судовими рішеннями, позивач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення місцевого суду та постанову апеляційної інстанції скасувати, а справу передати на новий розгляду до місцевого суду.

Вимоги та доводи касаційної скарги мотивовані тим, що судами попередніх інстанцій було неповно з'ясовано обставини, які мають значення для справи, а також порушено норми процесуального та матеріального права, зокрема, ст.ст. 133, 145 ГК України, ст.ст. 4-3, 43, 77, 101, ГПК України.

Усіх учасників судового процесу відповідно до статті 111-4 ГПК України належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Колегія суддів, обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Одеської міської ради від 29.04.2011 р. № 731-VІ "Про заходи щодо реконструкції та розвитку Міжнародного аеропорту "Одеса", зокрема, вирішено: 1. Виступити співзасновником Товариства з обмеженою відповідальністю "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" спільно із Товариством з обмеженою відповідальністю "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ"; 2. Надати згоду КП "Міжнародний аеропорт Одеса" на укладання договору про спільну діяльність з ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА".

Згідно зі звітом про оцінку ринкової вартості основних засобів КП "Міжнародний аеропорт Одеса", складеного 18.06.2011 р. ПП "Бюро Маркуса", загальна вартість основних засобів КП "Міжнародний аеропорт Одеса" склала - 161.421.433,00 грн.

Рішенням Одеської міської ради від 08.07.2011 р. № 835-VІ "Про визначення частки Одеської міської ради у статутному капіталі ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" та внеску КП "Міжнародний аеропорт "Одеса" у спільну діяльність", зокрема:

1. Надано згоду заступнику міського голови Ільченку М.С. на підписання протоколу про створення ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" та його Статуту;

2. Затверджено договір про корпоративні принципи управління ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" (додаток І) та надано згоду заступнику міського голови Ільченку М.С. на підписання від імені Одеської міської ради зазначеного договору;

3. Погоджено, що для забезпечення діяльності ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" за рахунок внесків його засновників (Одеської міської ради та ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ") створюється статутний капітал товариства у розмірі 473.402.196,00 грн.;

4. Погоджено, що частка Одеської міської ради у статутному капіталі Товариства у грошовому еквіваленті становить 118.350.549,00 грн., що складає 25 % статутного капіталу товариства;

5. Затверджено висновок ПП "Бюро Маркуса" від 18.06.2011 р. про справедливу ринкову вартість основних засобів КП "Міжнародний аеропорт Одеса" станом на 31.03.2011 р., що передаються до статутного капіталу товариства;

6. Погоджено, що в якості вкладу до статутного капіталу товариства Одеська міська рада вносить майно загальною вартістю 118.350.549,00 грн. відповідно до висновку ПП "Бюро Маркуса" від 18.06.2011 р. про справедливу ринкову вартість основних засобів КП "Міжнародний аеропорт Одеса" станом на 31.03.2011 р., перелік якого зазначений у додатку 2 до цього рішення;

9. Погоджено, що в якості внеску до договору про спільну діяльність, що укладається з Товариством, КП "Міжнародний аеропорт Одеса" передає майнові права за балансовою вартістю у розмірі 4.258.699,00 грн.;

10. Встановлено заборону на зміну форми власності майна, яке передається КП "Міжнародний аеропорт Одеса" до спільної діяльності, зазначеної у п. 9 цього рішення.

Рішеннями Антимонопольного комітету України від 28.09.2011 р. № 543-р, №544-р (справа № 24-25/135-11) надано дозвіл ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" і Одеській міській раді на створення ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА"; надано дозвіл ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" на набуття права користування активами КП "Міжнародний аеропорт Одеса".

21.10.2011 р. відбулись загальні збори учасників ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА", які оформлені протоколом № 1, з наступним порядком денним:

1. Створення ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА";

2. Визначення розміру статутного (складеного) капіталу товариства та розміру вкладів учасників товариства;

3.Визначення місцезнаходження товариства;

4. Затвердження Статуту товариства;

5.Обрання директора товариства;

6. Уповноваження представника товариства щодо проведення державної реєстрації прийнятих рішень.

21.10.2011 р. між Одеською міською радою та ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" укладено договір про корпоративні принципи управління товариством, на підставі якого сторони дійшли згоди про співробітництво щодо створення системи загального та узгодженого розвитку авіаційної інфраструктури Міжнародного аеропорту "Одеса" для забезпечення надання закінченого циклу послуг аеропортового та аеродромного комплексів. Сторони дійшли згоди про утворення ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" та організації спільної діяльності.

Відповідно до п. 2.1 цього договору при створенні ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" сторони домовилися, що розподіл часток (вкладів) до Статутного (складеного) капіталу здійснюється наступним чином: частка Одеської міської ради у Статутному капіталі товариства у грошовому виразі становить 118.350.549,00 грн., що складає 25% статутного капіталу товариства; частка ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" у статутному капіталі товариства у грошовому виражені становить 355.051.647,00 грн., що складає 75% статутного капіталу товариства.

Також умовами договору встановлено взаємні зобов'язання сторін щодо форм та порядку внесення вкладів учасників товариства (підпункт 1 пункту 4 договору), порядку виходу із товариства (пункт 4 договору), порядку формування органів управління товариством та розподілу між сторонами квот із призначення посадових осіб (пункт 2.2 договору), інші зобов'язання сторін стосовно їх участі у товаристві та управління ним. Договір нотаріально посвідчений 21.10.2011 р. та зареєстрований в реєстрі за №№ 1628, 1629.

31.10.2011 р. за актом приймання-передачі майна Одеською міською радою в якості внеску то Статутного капіталу ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" передано останньому майно загальною оціночною вартістю 118.350.549,00 грн., в тому числі нерухоме майно - нежилі будівлі та споруди у м. Одеса, Аеропорт ЦА, ділянка № 1.

Відповідно до п. п. 1.3, 1.3.1, 1.3.2 ст. 1 Статуту ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА", затвердженого загальними зборами учасників товариства від 21.10.2011 р. (протокол № 1), зареєстрованого 08.11.2011 р. за № 0042807, учасниками ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" є Одеська міська рада та ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ".

Згідно зі ст. 6 Статуту товариства розмір статутного капіталу товариства становить 473.402.196,00 грн., частка якого розподіляється між учасниками товариства наступним чином: Одеська міська рада - 118.350.549,00 грн. (25 %), ТОВ "ОДЕСА АЕРОПОРТ ДЕВЕЛОПМЕНТ" - 355.051.647,00 грн. (75%).

Пунктом 6.3.1 ст. 6 Статуту товариства встановлено, що Одеська міська рада в якості вкладу до статутного капіталу товариства вносить нерухоме майно, яке визначене в Додатку №1 до цього Статуту вартістю 118.350.549,00 грн., відповідно до звіту про незалежну оцінку нерухомого майна, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 08.07.2011 р. № 835-VI.

Абзацом 3 пункту 6.4. ст. 6 цього Статуту встановлено обов'язок учасника у разі внесення ним у якості вкладу майна та/або майнових прав, внести такий вклад повністю до моменту державної реєстрації товариства.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нежитлові будівлі та споруди від 29.12.2011 р. серії САЕ №572099 об'єкт, який розташований за адресою: м. Одеса, Центральний аеропорт, 2, в цілому належить ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" на праві приватної власності, державна реєстрація права власності здійснена, про що свідчить витяг про державну реєстрацію прав від 19.01.2012 р. № 32911035.

За твердженням позивача, пункти 6.2.1, 6.2.2, 6.3.1 ст. 6 Статуту ТОВ "МІЖНАРОДНИЙ АЕРОПОРТ "ОДЕСА" та п. 2.1 договору про корпоративні принципи управління товариством від 21.10.2011 р. суперечать вимогам закону та інтересам територіальної громади м. Одеси, у зв'язку з чим означені пункти Статуту та договору підлягають визнанню недійсними.

Відмовляючи у задоволені позову, суди виходили з того, що вищевказані рішення Одеської міської ради № 731-VI та № 835-VІ на момент розгляду справи не скасовані, в судовому порядку недійсними не визнані, а тому вони вважаються законними і створюють відповідні правові наслідки. Формування статутного капіталу статутного капіталу ТОВ «Міжнародний аеропорт «Одеса», у тому числі й за рахунок комунального майна, опосередковане вказаними рішеннями Одеської міської ради, а тому підстави для визнання недійсними спірних пунктів статуту та договору, за висновком судів, відсутні.

Колегія суддів вважає зазначені висновки судів передчасними та такими, що зроблені за неповного з'ясування обставини, які мають значення для справи, а також за невірного застосування норм процесуального та матеріального права, з огляду на наступне.

Як встановлено судами, цілісний майновий комплекс аеропорту до його передачі знаходився на балансі КП «Міжнародний аеропорт «Одеса» та належав територіальній громаді міста. Правовий режим відповідного майна даного комунального підприємства визначався як право господарського відання

Однак, вирішуючи спір по суті, суди не врахували положень законодавства, яке визначає можливі способи та механізми передачі комунального майна у приватну власність.

Так, відповідно до ч. 2 ст. 145 ГК України зміна правового режиму майна суб'єкта господарювання здійснюється за рішенням власника (власників) майна у спосіб, передбачений цим Кодексом та прийнятими відповідно до нього іншими законами, крім випадків, якщо така зміна забороняється законом.

Відповідно до ч. ч. 3, 4 ст. 145 ГК України правовий режим майна суб'єкта господарювання, заснованого на державній (комунальній) власності (тобто комунального підприємства), може бути змінений шляхом приватизації майна державного (комунального) підприємства відповідно до закону або шляхом здачі цілісного майнового комплексу підприємства або майнового комплексу його структурного підрозділу в оренду.

Відповідно до ст. 146 ГК України майно цілісного майнового комплексу комунального підприємства може бути відчужено на користь громадян чи недержавних юридичних осіб і приватизоване цими особами відповідно до закону. Приватизація державних (комунальних) підприємств чи їх майна здійснюється шляхом: купівлі-продажу об'єктів приватизації на аукціоні, за конкурсом, іншими способами, що передбачають конкуренцію покупців; викупу цілісного майнового комплексу державного (комунального) підприємства, зданого в оренду, у випадках та порядку, передбачених законом; викупу майна державного (комунального) підприємства в інших випадках, передбачених законом.

В свою чергу, частиною 2 ст. 2 Закону України «Про приватизацію державного майна» (норми якого застосовуються при відчужені майна, що є у комунальній власності, ч. 4 ст. 3 Закону) визначено обов'язковість продажу об'єктів приватизації з урахуванням їх індивідуальних особливостей за кошти.

Судами не враховано наведених положень законодавства, не надано належної правової оцінки обставинам щодо зміни правового режиму майна КП «Міжнародний аеропорт «Одеса» шляхом безоплатного внесення його до статутного капіталу іншого товариства.

Колегія суддів також відзначає, що статтею 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим у випадках створення підприємств (господарських товариств) на базі державного майна або майна, що є у комунальній власності.

Пунктом 5 рішення Одеської міської ради «Про визначення частки Одеської міської ради у статутному капіталі ТОВ «Міжнарожний аеропорт «Одеса» № 835-VІ від 08.07.2011 р. затверджено висновок оцінщика ПП «Бюро Маркуса» від 14.06.2011 р. про ринкову вартість основних засобів КП «МА «Одеса» станом на 31.03.2011 р.

Судами встановлено, що Статут ТОВ «Міжнарожний аеропорт «Одеса» затверджений 21.10.2011 р.

На момент затвердження Статуту, який містить оскаржувані пункти, діяла постанова Кабінету Міністрів України від 10.12.2003 р. № 1891 «Методика оцінки майна», застосування якої визначено обов'язковим при створенні господарських товариств на базі державного та комунального майна, а також визначенні вартості внесків учасників (засновників) господарських товариств у разі, коли до статутних капіталів зазначених товариств вноситься державне (комунальне) майно.

Відповідно до п. 15 вказаної Методики для проведення незалежної оцінки майна суб'єкти оціночної діяльності - суб'єкти господарювання визначаються державними органами приватизації у таких випадках: внесення державного або комунального майна до статутних капіталів господарських товариств. При цьому відбір суб'єкта оціночної діяльності - суб'єкта господарювання здійснюється на конкурсних засадах у порядку, що встановлюється Фондом державного майна.

Відповідно до п. 25 Методики висновок про вартість майна у разі його використання для цілей реєстрації статуту господарського товариства, що створюється на базі державного та комунального майна, дійсний протягом шестимісячного строку від дати оцінки.

Відповідно до п. 3 Національного стандарту № 1 «Загальні засади оцінки майна і майнових прав», затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 10.09.2003 р. № 1440, дата оцінки - це дата (число, місяць і рік), на яку проводиться оцінка майна та визначається його вартість. Всі розрахунки при визначенні вартості майна проводяться з урахуванням ринкової кон'юнктури саме на цю дату. Дата завершення складання звіту - це дата, якою датується сам висновок про вартість майна, тобто дата, якою були завершені оцінювачем всі оціночні процедури.

Судами не надано оцінки тому, що згідно з наведеним положеннями датою оцінки, від якої мав би відраховуватися строк чинності висновку ПП «Бюро Маркуса», є 31.03.2011 р. Відтак, суди не встановили, чи був дійсним вказаний висновок станом на час затвердження Статуту (що містить оспорюванні пункти щодо визначання вартості внеску міської ради) та, відповідно, не з'ясували наявності підстав для визначення вартості внеску та розміру частки міської ради так, як ЦК України зазначено в Статуті.

Також суди на дослідили, чи був суб'єкт оціночної діяльності визначений відповідним державним органом приватизації та конкурсних засадах відповідно до вимог вказаної Методики.

В п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 "Про судове рішення" зазначено, що рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до ст. 4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Колегія суддів також звертає увагу на те, що позовні вимоги, як і заперечення на них, за загальним правилом, обґрунтовується певними обставинами та відповідними доказами, які підлягають дослідженню, зокрема, перевірці та аналізу. Все це має бути проаналізовано судом в сукупності.

У своїй позовній заяві, поясненнях та апеляційній скарзі позивач стверджував, зокрема, про те, що за наслідками затвердження Статуту товариства та укладення договору, а також їх виконанням змінено правовий режим комунального майна та порушено право територіальної громади м. Одеси; державна реєстрація Статуту і укладання договору мають своїм наслідком припинення права комунальної власності на майно комунальної форми власності, яке може бути відчужене органом місцевого самоврядування лише на підставах та у спосіб, передбачений Конституцією та законами України; оцінка вартості вкладу була обмежена лише вартістю майна, що знаходилося на балансі КП "Міжнародний аеропорт Одеса"; такий підхід до визначення частки Одеської міської ради у статутному капіталі товариства призвів до того, що її внесок склав лише 25% Статутного капіталу товариства, що не дає можливості територіальній громаді м. Одеси впливати на прийнятті будь-яких рішень щодо фінансово-господарської діяльності товариства, а тому є порушенням її прав та законних економічних інтересів, що і стало підставою для звернення позивача до місцевого господарського суду з відповідним позовом.

Однак суди попередніх інстанцій належної оцінки вказаним доводам позивача не надали. Як вбачається зі змісту оскаржуваних рішення та постанови, судами не досліджено всіх вищевказаних обставин в їх сукупності та не зроблено чіткого висновку щодо дотримання вимог закону при затвердженні спірних пунктів статуту та договору, не з'ясовано, чи порушують вказані положення права та інтереси позивача.

У п. 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. №6 "Про судове рішення" також зазначено, що відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

На думку колегії суддів, суди попередніх інстанцій в порушення ч. 1 ст. 43 ГПК України не встановили в судовому процесі всіх обставин справи всебічно, повно і об'єктивно в їх сукупності з урахуванням об'єкта і предмета спору, а отже дійшли передчасних висновків.

Як встановлено ст. 111-5 ГПК України, у касаційній інстанції скарга розглядається за правилами розгляду справи у суді першої інстанції за винятком процесуальних дій, пов'язаних із встановленням обставин справи та їх доказуванням.

Згідно зі ст. 111-7 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Невстановлення судами попередніх інстанцій відповідних фактичних обставин, які мають суттєве значення для правильного вирішення спорів у справі, входять до предмету доказування, а отже підлягають обов'язковому дослідженню, і ненадання їм належної правової оцінки в сукупності є порушенням вимог ст. 43 ГПК України, що виключає можливість висновку суду касаційної інстанції про правильність застосування судами норм матеріального права при вирішенні спору.

Оскільки передбачені процесуальним законодавством межі перегляду справи в касаційній інстанції не дають їй права встановлювати або вважати доведеними фактичні обставини, що не були встановлені попередніми судовими інстанціями, а також з урахуванням наведених вище процесуальних порушень, рішення та постанова у справі підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до господарського суду першої інстанції для встановлення зазначених обставин і надання їм належної правової оцінки з врахуванням вищевикладених вказівок цієї постанови.

Керуючись ст. ст. 49, 85, 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Одеської міської ради задовольнити.

Рішення Господарського суду Одеської області від 17.12.2014 р. та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 р. у справі № 916/4525/14 скасувати, а справу направити на новий розгляд до Господарського суду Одеської області.

Головуючий суддя О.О. Євсіков
суддіО.А. Кролевець
О.В. Попікова