РІШЕННЯ

"07" квітня 2015 р.Справа № 921/62/15-г/15
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Галамай О.З.

при секретарі Сиротюк К.В.

розглянув матеріали справи

за позовом: Прокурора Підгаєцького району Тернопільської області (48000, м. Підгайці, вул. Шевченка, 28) в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України в особі Державного підприємства "Укрриба", 04050, м. Київ, вул. Тургенєвська, 82-А

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, 48033, Тернопільська область, Підгаєцький район, с. Мужилів

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, 46008, м. Тернопіль, вул. Танцорова, 11

про визнання недійсним договору, додаткової угоди до договору та повернення майна

За участю представників:

від прокуратури: Матієк Л.Г.- прокурор, довіреність від 24.02.2015 р.;

від позивача: не з'явився;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з"явився

Представникам сторін в судовому засіданні роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22 ГПК України.

Фіксація судового процесу технічними засобами в порядку статті 81-1 ГПК України не здійснювалася через відсутність відповідного клопотання.

Суть справи: На розгляд господарського суду Тернопільської області прокурором Підгаєцького району Тернопільської області в інтересах держави в особі Державного агентства рибного господарства України в особі Державного підприємства "Укрриба" подано позов до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору, додаткової угоди до договору та повернення майна.

Ухвалою суду від 26.01.2015 р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 11.02.2015 р.

В судовому засіданні 11.02.2015р. суд перейшов до розгляду справи по суті. В зв'язку з неявкою представників позивача та відповідача розгляд справи відкладено на 04.03.2015р.

Ухвалою суду від 04.03.2015 р. на задоволення клопотання представників прокуратури та позивача розгляд справи продовжено в порядку ст.69 ГПК України та відкладено її розгляд на 01.04.2015р.

В судовому засіданні 01.04.2015р. суд оглянув оригінали документів, доданих до позовної заяви.

Представник прокуратури в судовому засіданні 01.04.2015р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представник позивача - ДП "Укрриба" через канцелярію суду подав необхідні документи, які витребовувались ухвалою суду (вх. № 8067 від 13.03.2015 р. та №9376 від 01.04.2015 р.).

Представник третьої особи в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав, викладених у письмових поясненнях (вх. №5922).

Представник відповідача в судове засідання повторно не з'явився, вимог ухвал суду від 26.01.2015р., 11.02.2015 р. та 04.03.2015 р. не виконав, причин неявки не повідомив, в зв'язку з чим розгляд справи відкладено на 07.04.2015р.

Представник прокуратури в судовому засіданні 07.04.2015р. позовні вимоги підтримав повністю з підстав, викладених в позовній заяві та пояснень, наданих в судовому засіданні.

Представники позивача та третьої особи в судове засідання не з'явились.

Представник відповідача в судове засідання вкотре не з'явився, вимог ухвал суду від 26.01.2015р., 11.02.2015 р., 04.03.2015 р. та 01.04.2015р. не виконав, причин неявки не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце розгляду справи рекомендованою кореспонденцією з повідомленнями про вручення поштового відправлення (знаходяться в матеріалах справи).

Пунктом 3.9.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України" Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. встановлено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи викладене, суд вважає, що справа у відповідності до вимог ст. 75 ГПК України може бути розглянута за відсутності відповідача.

В судовому засіданні 07.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Спільним наказом Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України №126/752 від 06.05.2003р. прийнято рішення щодо передачі до сфери управління Міністерства аграрної політики України гідротехнічних споруд, включаючи ставкові рибоводні споруди та пов'язані з ними робочі машини обладнання, інше майно, яке на момент приватизації не увійшло до статутних фондів господарських товариств, створених у процесі приватизації на базі підприємств рибного господарства. Зазначене майно підлягало передачі на баланс Державному підприємству "Укрриба".

Наказом Державного департаменту рибного господарства №116 від 03.06.2003р. створено комісію, якою складено акт приймання-передачі гідротехнічних споруд, які не увійшли до статутного фонду відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибкомбінат" від 03.07.2003р., на баланс Державного підприємства "Укрриба", у відповідності до додатків № 1 та № 2, які є невід'ємною частиною вказаного вище акту приймання -передачі, до якого увійшло і спірне майно.

14 березня 2013 року між Державним підприємством "Укрриба" (надалі- Поклажодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Зберігач) укладено договір зберігання державного майна № 6/413, відповідно до умов якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання згідно Акту приймання-передачі нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі Поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України "Про передачу гідротехнічних споруд" від 06.05.2013р. №126/752 (п.1. договору).

П.1.2 та п.1.3. договору сторони визначили, що об'єктом зберігання є гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди, греблі, дамби, будівлі, насосні станції, пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що перебуває в державній власності відповідно до п. 1.1. Договору. Майно розташоване за адресою: Тернопільська область, Підгаєцький район м. Підгайці та с. Старе місто.

Згідно п.2.1 договору Зберігач в 3-денний строк з моменту укладання Договору приймає від Поклажодавця майно згідно з Актом приймання-передачі.

Відповідно до п.4.1 Договору за відповідальне зберігання майна щомісячний розмір плати складає 10 грн. (десять гривень 00 коп.), в тому числі ПДВ. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на розрахунковий рахунок Зберігача один раз на рік по закінченню календарного року до 15 січня наступного року на підставі Акту виконаних робіт (послуг), який Зберігач направляє Поклажодавцю до 31 грудня звітного року.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання і діє протягом десяти років з 14.03.2013 року по 14.03.2023 року.

Також 14.03.2013р. сторонами підписано протокол про договірну ціну за відповідальне зберігання державного майна, зазначену у договорі №6/13 від 14.03.2013р.

Факт виконання позивачем та отримання відповідачем майна, підтверджується актом приймання-передачі гідротехнічних споруд, які передаються на зберігання (Додаток 1 до Договору), згідно якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання державне нерухоме майно (гідротехнічні споруди ставів) балансовою вартістю 97 874,20 грн., а саме гідротехнічні споруди ставу Підгайці №1 вартістю 45 496,76 грн.; гідротехнічні споруди ставу Загайці №1 вартістю 9 656,63 грн., гідротехнічні споруди виросного ставу Загайці вартістю 5 096,19 грн.; гідротехнічні споруди ставу-накопичувача вартістю 4 762,91 грн.; обвідний канал вартістю 13 244,67 грн.; обвідний канал вартістю 19 617,04 грн., яке розташоване за адресою: Тернопільська область, Підгаєцький район, м. Підгайці та с. Старе місто.

18 березня 2013 року між ДП "Укрриба" та ФОП ОСОБА_3 укладена додаткова угода до договору зберігання державного майна №6/13 від 14.03.2013 року, згідно з якою Зберігачу надано дозвіл на користування майном, яке передане останньому згідно акту приймання - передачі.

Згідно п.3 Додаткової угоди Зберігач зобов'язується проводити плату за користування державним майном, зазначеним в Акті приймання-передачі, щомісячно на розрахунковий рахунок Замовника не пізніше 14 числа місяця, наступного за звітним. Ціна за користування державним майном, визначена у Протоколі про договірну ціну, який є невід'ємною частиною договору, становить 1312,87 грн. в т.ч. ПДВ. Розмір щомісячної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

Також 18.03.2013р. сторонами підписано протокол про договірну ціну за користування державним майном, зазначену у договорі №6/13 від 14.03.2013р. (додаток №2 до додаткової угоди від 18.03.2013р.).

Як стверджує прокурор, передача спірного державного майна, а саме: гідротехнічні споруди відбулась на підставі договору без участі Фонду державного майна України та без його дозволу, чим порушено вимоги Господарського кодексу України та Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що стало причиною звернення прокурора до суду з вимогою про визнання недійсним договору, додаткової угоди до договору та повернення майна.

Також, прокурор просить стягнути з відповідача судові витрати.

Проаналізувавши всі обставини та матеріали справи, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, підлягають до задоволення.

При прийнятті рішення, суд виходив з наступного:

Згідно вимог статті 121 Конституції України, Закону України "Про прокуратуру", статті 29 Господарського процесуального кодексу України на органи прокуратури покладається представництво інтересів громадян та держави в судах у випадках, визначених Законом. Прокурор має право звернутися до господарського суду з позовом в інтересах держави або громадянина.

В силу ст. ст. 20, 36-1 Закону України "Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

Відповідно до Статуту державного підприємства "Укрриба", затвердженого наказом Державного агентства рибного господарства України від 16.01.2012р. №10, вказане підприємство засноване на державній власності і підпорядковане Державному департаменту рибного господарства Міністерства аграрної політики України.

Згідно приписів Положення "Про управління майном, яке не увійшло до Статутних фондів господарських товариств в процесі приватизації, але перебуває на їх балансі", затвердженого наказом Фонду держаного майна України та Міністерства економіки України від 19.05.99р. № 908/68, одним із способів управління державним майном є передача майна в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади в порядку, затвердженому постановою Кабінету Міністрів України № 1482 від 21.09.1998р.

За змістом п. 2.4.1 вказаного Положення такий спосіб управління державним майном, як передача його в управління центральних та місцевих органів виконавчої влади, передусім застосовується, у випадках, за яких майно не підлягає приватизації та не може передаватися в оренду.

Відповідно до спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України від 06.05.03р. за № 126/752 на баланс Підприємства були передані гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які під час приватизації підприємств рибної галузі не увійшли до статутних фондів створених товариств, в тому числі гідротехнічні споруди Товариства. Зазначені гідроспоруди (рибницькі ставки) є державним майном, що знаходиться у сфері управління Міністерства аграрної політики України та перебувають на балансі Підприємства.

Згідно плану приватизації, спільного наказу Фонду державного майна України та Міністерства аграрної політики України від 06.05.03р. № 126/752 "Про передачу гідротехнічних споруд" гідротехнічні споруди, які є предметом оспорюваного Договору, не увійшли до статутного фонду Відкритого акціонерного товариства "Тернопільський облрибкомбінат" та були передані до сфери управління Міністерства аграрної політики України, а в подальшому передані на баланс Державного підприємства "Укрриба".

Відповідно до п. 3 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" не можуть бути об'єктами оренди об'єкти державної власності, що мають загальнодержавне значення і не підлягають приватизації відповідно до ч. 2 ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Об'єкти, які є предметом спірного договору зберігання державного майна №6/13 від 14.03.2013р., відносяться до захисних гідротехнічних споруд та мають загальнодержавне значення, не підлягають приватизації та передачі в оренду в силу ст. 4 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" та ст. 5 Закону України "Про приватизацію державного майна".

Згідно частини 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч. 1 ст. 936 ЦК України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Ст. 944 ЦК України встановлено, що Зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Згідно ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності. Державну політику у сфері оренди здійснюють Кабінет міністрів України, а також Фонд державного майна України, його регіональні відділення та представництва - щодо державного майна.

Як вбачаться із матеріалів справи, 14 березня 2013 року між Державним підприємством "Укрриба" (надалі- Поклажодавець) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (надалі - Зберігач) укладено договір зберігання державного майна № 6/413, відповідно до умов якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання згідно Акту приймання-передачі нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди рибницьких ставів, які обліковуються на балансі Поклажодавця і передані йому на підставі спільного наказу Міністерства аграрної політики України та Фонду державного майна України "Про передачу гідротехнічних споруд" від 06.05.2013р. №126/752 (п.1. договору).

П.1.2 та п.1.3. Договору сторони визначили, що об'єктом зберігання є гідротехнічні споруди, включаючи ставкові рибоводні споруди, греблі, дамби, будівлі, насосні станції, пов'язані з ними робочі машини і обладнання, інше майно, що перебуває в державній власності відповідно до п. 1.1. Договору. Майно розташоване за адресою: Тернопільська область, Підгаєцький район м. Підгайці та с. Старе місто.

Згідно п.2.1 договору Зберігач в 3-денний строк з моменту укладання Договору приймає від Поклажодавця майно згідно з Актом приймання-передачі.

Також 14.03.2013р. сторонами підписано протокол про договірну ціну за відповідальне зберігання державного майна, зазначену у договорі №6/13 від 14.03.2013р.

Факт виконання позивачем та отримання відповідачем майна, підтверджується актом приймання-передачі гідротехнічних споруд, які передаються на зберігання (Додаток 1 до Договору), згідно якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання державне нерухоме майно (гідротехнічні споруди ставів) балансовою вартістю 97 874,20 грн., а саме гідротехнічні споруди ставу Підгайці №1 вартістю 45 496,76 грн.; гідротехнічні споруди ставу Загайці №1 вартістю 9 656,63 грн., гідротехнічні споруди виросного ставу Загайці вартістю 5 096,19 грн.; гідротехнічні споруди ставу-накопичувача вартістю 4 762,91 грн.; обвідний канал вартістю 13 244,67 грн.; обвідний канал вартістю 19 617,04 грн., яке розташоване за адресою: Тернопільська область, Підгаєцький район, м. Підгайці та с. Старе місто.

Як вбачається з приписів ст.ст. 759, 936, 944 ЦК України, на відміну від договору оренди, який укладається для надання орендареві права платного користування майном для здійснення своєї підприємницької діяльності з метою отримання прибутку від використання майна за його цільовим призначенням, договір зберігання майна укладається в інтересах Поклажодавця з метою забезпечення схоронності майна у тому вигляді, в якому його було передано на схов і, за загальним правилом, не допускає користування майном Зберігачем, а тим більше, не передбачає права Зберігача на передавання майна у користування іншим особам.

Відповідно до п.4.1 Договору за відповідальне зберігання майна щомісячний розмір плати складає 10 грн. (десять гривень 00 коп.), в тому числі ПДВ. Плата за відповідальне зберігання майна перераховується на розрахунковий рахунок Зберігача один раз на рік по закінченню календарного року до 15 січня наступного року на підставі Акту виконаних робіт (послуг), який Зберігач направляє Поклажодавцю до 31 грудня звітного року.

18 березня 2013 року між ДП "Укрриба" та ФОП ОСОБА_3 укладена додаткова угода до договору зберігання державного майна №6/13 від 14.03.2013 року, згідно з якою Зберігачу надано дозвіл на користування майном, яке передане останньому згідно акту приймання - передачі.

Згідно п.3 Додаткової угоди Зберігач зобов'язується проводити плату за користування державним майном, зазначеним в Акті приймання-передачі, щомісячно на розрахунковий рахунок Замовника не пізніше 14 числа місяця, наступного за звітним. Ціна за користування державним майном, визначена у Протоколі про договірну ціну, який є невід'ємною частиною договору, становить 1312,87 грн. в т.ч. ПДВ. Розмір щомісячної плати за кожен наступний місяць визначається шляхом коригування розміру місячної плати за попередній місяць на індекс інфляції за поточний місяць.

18.03.2013р. сторонами підписано протокол про договірну ціну за користування державним майном, зазначену у договорі №6/13 від 14.03.2013р. (додаток №2 до додаткової угоди від 18.03.2013р.).

Отже, як вбачається із оспорюваної угоди, вона по своїй правовій природі фактично містить ознаки договору оренди, такі як платне, строкове користування річчю.

Приписами статті 287 Господарського кодексу України та статті 5 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що єдиними орендодавцями державного майна - майна цілісних майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна, що є державною власністю, є Фонд державного майна України, його регіональні відділення і представництва.

Відповідно до п.30 ст.6 Закону України "Про управління об'єктами державної власності" для укладення договору оренди державного майна є необхідною згода орендодавця на оренду об'єкта управляння.

Згідно із Положенням про регіональне відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, регіональне відділення ФДМУ є територіальним органом ФДМ України, що реалізує державну політику у сфері приватизації, оренди, оцінки, використання та відчуження державного майна. Виступає орендодавцем цілісних (єдиних) майнових комплексів підприємств, їх структурних підрозділів та нерухомого майна.

Відповідно до ст. 326 ЦК України державною власністю є майно, належне державі, але держава безпосередньо не може здійснювати функції власника, для цього вона створює відповідні органи державної влади, які відповідно до частини другої ЦК України здійснюють право власності від імені та в інтересах держави України, згідно визначеним функціям та наданим повноваженням.

З огляду на те, що передача спірного державного майна відбулась на підставі угоди, укладеної без участі Фонду державного майна України та без його дозволу, спірний договір укладено з порушенням вимог чинного законодавства, адже правомочною особою на укладення договору оренди державного майна є Фонд державного майна України, тому державне підприємство "Укрриба" при укладенні спірного договору перевищило свою компетенцію, як балансоутримувача майна.

(Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України у постановах від 13.08.2009 р. у справі №4/458-ПД/08, від 19.08.2010 р. у справі №8/376/09).

В пункті 3 ч. 1 ст.3, ст.6 ЦК України закріплено принцип свободи договору який передбачає, право суб'єкта цивільного права на укладення й інших договорів, прямо не передбачених актами цивільного законодавства, але котрі відповідають загальним засадам цивільного законодавства. Сторони договору мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на свій розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Частинами 1-3, 5 ст. 203 ЦК України визначено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Статтею 204 ЦК України встановлено принцип презумпції правомірності правочину відповідно до якого, правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Відповідно до ч.1 ст. 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Ст. 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 235 ЦК України удаваним є правочин, який вчинено сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили. Якщо буде встановлено, що правочин був вчинений сторонами для приховання іншого правочину, який вони насправді вчинили, відносини сторін регулюються правилами щодо правочину, який сторони насправді вчинили.

П. 3.11 постанови Пленуму ВГСУ від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" зазначив, що, встановивши у розгляді справи, що певний правочин вчинено з метою приховати інший правочин (удаваний правочин), господарський суд на підставі частини другої статті 235 ЦК України має виходити з того, що сторонами вчинено саме той правочин, який вони мали на увазі, і розглянути справу по суті із застосуванням правил, що регулюють цей останній правочин. Якщо він суперечить закону, господарський суд має прийняти рішення про визнання його недійсним із застосуванням, за необхідності, відповідних правових наслідків.

Враховуючи, що угода, укладена між ДП "Укрриба" та ФОП ОСОБА_3, укладена для приховання іншого правочину - договору оренди майна, суд вважає, що вона є удаваним правочином, оскільки за своїм правовим змістом фактично є договором оренди.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовна вимога про визнання договору та додаткової угоди недійсними підлягає до задоволення.

Згідно ч. 1 ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Пунктом 5 постанови Пленуму Верховного Суду України №9 від 06.11.2009р. "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними" передбачено, що відповідно до статей 215 та 216 ЦК України суди розглядають справи за позовами: про визнання оспорюваного правочину недійсним і застосування наслідків його недійсності, про застосування наслідків недійсності нікчемного правочину.

Відтак суд приходить до висновку про підставність позовної вимоги прокурора щодо зобов'язання відповідача повернути державному підприємству "Укрриба" нерухоме державне майно за актом приймання-передачі.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь - які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ст. 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

В силу вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, виходячи з положень чинного законодавства України, матеріалів та обставин справи, враховуючи практику застосування законодавства вищими судовими інстанціями, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають до задоволення.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 4.6 Постанови від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розподілу VI Господарського процесуального кодексу України" зазначив, що приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Відповідно до ч. 3 ст. 6 Закону України "Про судовий збір" за подання позовної заяви, що має одночасно майновий і немайновий характер, судовий збір сплачується за ставками, встановленими для позовних заяв майнового та немайнового характеру.

Враховуючи ту обставину, що спір до суду доведений з вини відповідача, суд вважає, що витрати, пов'язані з розглядом справи в суді (сплата судового збору) в загальній сумі 3 175,48 грн. (позовна вимога майнового характеру - 2% ціни позову, яка визначається від балансової вартості майна 97 874,20 грн. - 1957,48 грн. та позовна вимога немайнового характеру - один розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 01 січня календарного 2014 року, в якому відповідна заява подавалась до суду - 1218,00 грн.) слід покласти на відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

Керуючись cт.ст. 3, 4, 41, 42, 43,44, 45,46,12, 32, 33, 34, 35, 36, 43, 49, 75, 82, 84, 85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задоволити.

2. Визнати недійсними договір зберігання державного майна № 6/13 від 14.03.2013р. та додаткову угоду від 18.03.2013р. до договору зберігання державного майна № 6/13 від 14.03.2013р., укладені між Державним підприємством "Укрриба" та фізичною особою -підприємцем ОСОБА_1 .

3. Зобов'язати фізичну особу - підприємця ОСОБА_1 повернути Державному підприємству "Укрриба" нерухоме державне майно - гідротехнічні споруди ставів балансовою вартістю 97 874,20 грн., а саме гідротехнічні споруди ставу Підгайці №1 вартістю 45 496,76 грн.; гідротехнічні споруди ставу Загайці №1 вартістю 9 656,63 грн., гідротехнічні споруди виросного ставу Загайці вартістю 5 096,19 грн.; гідротехнічні споруди ставу-накопичувача вартістю 4 762,91 грн.; обвідний канал вартістю 13 244,67 грн.; обвідний канал вартістю 19 617,04 грн., яке знаходиться на балансі ДП "Укрриба" та розташоване за адресою: Тернопільська області, Підгаєцький район, м. Підгайці та с. Старе місто за актом приймання-передачі.

4. Стягнути з фізичної особи -підприємця ОСОБА_1 (48033, Тернопільська область, Підгаєцький район, с. Мужилів, ідентифікаційний номер НОМЕР_1) в доход державного бюджету України 3 175 (три тисячі сто сімдесят п"ять) грн. 48 коп. судового збору.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку та строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Наказ видати у відповідності до ст. 116 ГПК України.

Повний текст рішення виготовлений та підписаний 10.04.2015 р.

Суддя Галамай О.З.