РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/1939/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд";

до Київської міської ради;

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача

Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу

Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (третя

особа 1);

Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради

(Київської міської державної адміністрації) (третя особа 2);

про визнання недійсними рішення та пунктів договору оренди.

Представники:

Від позивача: Земницький Д. П., представник, довіреність № б/н від 21.01.2015 р.;

Від відповідача: Дорошенко О. С., представник, довіреність № 225-КР-661 від 11.03.2015 р.;

Від третьої особи 1:не з'явилися;

Від третьої особи 2:не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить визнати недійсними пункти 4.9 та 4.11 рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» та визнати недійсними підпункти 18 та 20 пункту 8.4. договору оренди земельної ділянки укладеного 19.09.2005 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованого в реєстрі за №673, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/1929/15-г.

Через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" надійшла заява про зміну предмету позову, у якій позивач просить суд визнати незаконними та скасувати пункти 4.9. та 4.11. рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» та визнати недійсним абзац 18 та 20 пункту 8.4. договору оренди земельної ділянки укладеного 19.09.2005 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованого в реєстрі за №673, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319.

Відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК України позивач вправі до початку розгляду справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Дослідивши вищевказану заяву про зміну предмету позову, судом було прийнято її до розгляду.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 12.03.2015 р. залучено до участі у справі третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департамент земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.03.2015 р., за клопотанням відповідача, продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

У судовому засіданні 07.04.2014 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судовому засіданні та у своєму письмовому відзиві проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити посилаючись, зокрема, на те, що Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності", який набрав чинності 12.03.2011., не передбачено надання зворотної сили в часі нормам відносно юридичних осіб та не передбачено можливості визнання недійсним договору (пунктів договору), з підстав його невідповідності законодавчому акту, що був прийнятий вже після укладення договору.

Представник від Департаменту земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) у судове засідання 07.04.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. У своїх письмових поясненнях по справі проти позовних вимог заперечував, у задоволенні позову просив відмовити.

Департамент будівництва та житлового забезпечення виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) своїх повноважних представників у судове засідання 07.04.2015 р. не направили, про причини неявки суд не повідомили, письмові пояснення по суті справи не надали.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача та представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Київської міської ради від 07.07.2005 р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» (надалі - Рішення Київради), було затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки ТОВ «УкрСиббуд» для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва та передано ТОВ «УкрСиббуд», за умови виконання пункту 4 цього рішення, у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку загальною площею 3, 35 га для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва.

На виконання Рішення Київради 19 вересня 2005 року між ТОВ «УкрСиббуд» та Київською міською радою було укладено договір оренди земельної ділянки, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В. зареєстрований в реєстрі за №673, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319 (надалі - договір оренди).

Відповідно до умов договору оренди відповідач передає, а позивач приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку площею 3, 3491 га, що розташована у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва (кадастровий номер - :79:045:0041) строком на 5 років.

Матеріалами справи встановлено, що відповідно до акту приймання-передачі земельної ділянки від 26 вересня 2005 року відповідач передав, а позивач прийняв вищевказану земельну ділянку.

Надалі, рішенням Київської міської ради від 10.11.2011р. №709/6945 «Про поновлення договору оренди земельної ділянки від 26.09.2005 №82-6-00319 Товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» для будівництва житлового комплексу з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва та внесення змін до нього» поновлено на 5 років договір оренди земельної ділянки від 26.09.2005р. №82-6-00319.

Договором про поновлення та внесення змін до договору оренди земельної ділянки від 11.12.2011р., що посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пасічник С.Г., зареєстровано в реєстрі за № 511, зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 20.12.2011р. за №82-6-00678, договір оренди був поновлений строком на 5 років з моменту його державної реєстрації.

Пунктом 4.9. Рішення Київради позивача зобов'язано передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради 10% загальної площі будинків (крім службової) на підставі п.65 рішення Київської міської ради від 28.12.2004р. №1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік».

Пунктом 4.11. Рішення Київради позивача, відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2004р. №1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік», зобов'язано сплатити до цільового фонду спеціального фонду міського бюджету міста Києва у термін не пізніше одного місяця з моменту здачі в експлуатацію збудованої житлової площі кошти в розмірі 5% витрат з будівництва загальної площі житлового комплексу, виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла, установленої Державним комітетом України з будівництва та архітектури для міста Києва станом на 1 січня 2005 року.

Відповідно до п.п.18 п.8.4. договору оренди, орендар зобов'язаний передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради (Київської міської державної адміністрації) 10% загальної площі будинків (крім службової) на підставі п.65 рішення Київської міської ради від 18.12.2004р. №1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік».

Згідно з п.п. 20 п. 8.4. договору оренди, відповідно до Рішення Київської міської ради від 28.12.2004р. №1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік» позивача зобов'язано сплатити до цільового фонду спеціального фонду міського бюджету міста Києва у термін не пізніше одного місяця з моменту здачі в експлуатацію збудованої житлової площі кошти в розмірі 5% витрат з будівництва загальної площі житлового комплексу, виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла, установленої Державним комітетом України з будівництва та архітектури для міста Києва станом на 1 січня 2005 року.

Позивач в обґрунтування своїх позовних вимог посилається на Закон України «Про планування і забудову територій» та на Закон України «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 року.

Відтак, Законом України від 25.12.2008 «Про запобігання впливу світової фінансової кризи на розвиток будівельної галузі та житлового будівництва», що набрав чинності 14 січня 2009 року, внесено зміни до Закону України «Про планування і забудову територій», в тому числі доповнено частину 8 ст. 27-1 вказаного закону. Зазначеними змінами передбачено, що органам місцевого самоврядування забороняється вимагати від замовника будівництва надання будь- яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема, житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі (внеску) замовника, встановленої цією статтею.

Пунктом 7 ст. 40 Закону України від 17.02.2011 року №3038-УІ «Про регулювання містобудівної діяльності», який набрав чинності 12.03.2011 р., також була закріплена заборона вимагати органами місцевого самоврядування від замовників будівництва надання будь-яких послуг, у тому числі здійснення будівництва об'єктів та передачі матеріальних або нематеріальних активів (зокрема житлових та нежитлових приміщень, у тому числі шляхом їх викупу), крім пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту, передбаченої цією статтею, а також крім випадків, визначених частиною п'ятою статті 30 цього Закону.

Також пунктом 7 Прикінцевих положень Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» встановлено, якщо договором про пайову участь, який укладений до набрання чинності цим законом, передбачена сплата пайової участі замовником будівництва (повністю або частково) в обсягах інших, ніж визначено цим Законом, такий договір підлягає приведенню у відповідність із цим Законом. Будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із цим Законом.

Таким чином, Законом України «Про регулювання містобудівної діяльності» в імперативному порядку було зобовязано відповідача привести у відповідність з вищевказаним Законом рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва».

Станом на день розгляду справи, відповідач рішення Київської міської ради у відповідність із вищевказаним законом не привів, чим порушив цивільні права та інтереси позивача.

Відповідно до ч. 1 ст. 21 Цивільного кодексу України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Згідно з ч. 1, п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. 1 - 3, 5, 6 ст. 203 Цивільного кодексу України. Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Статтею 203 Цивільного кодексу України визначено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для дійсності правочину, зокрема: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа яка вчиняє правочин повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятись у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до ч. 1 ст. 59 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» - акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування з мотивів їхньої невідповідності Конституції або законам України визнаються незаконними в судовому порядку.

Суд звертає увагу на необхідність дотримання органами місцевого самоврядування та їх виконавчими органами законодавчих норм, встановлених нормами пункту 7 розділу V Прикінцеві положення Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", згідно з якими:

по-перше - договори про пайову участь, які укладені до набрання чинності норм зазначеним Законом і не виконані замовниками у повному обсязі на поточний момент, у разі встановлення в таких договорах інших обсягів сплати коштів пайової участі, ніж визначено цим Законом, підлягають приведенню у відповідність із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності";

по-друге - будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього Закону, прийняті до набрання чинності цим Законом, які на поточний момент не виконані у повному обсязі замовниками будівництва, підлягають приведенню у відповідність із Законом України "Про регулювання містобудівної діяльності".

Отже, органи місцевого самоврядування за зверненням замовника будівництва (факт не звернення замовника будівництва щодо перегляду зазначених вище умов, встановлених отриманими рішеннями або умов укладених на підставі цих рішень договорів, може розглядатись як добровільна згода замовника будівництва на виконання таких рішень) зобов'язані з дотриманням строків розгляду таких звернень внести відповідні корективи у прийняті рішення та/або укладені договори, виходячи з норм Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності". Аналогічна правова позиція викладена у листі Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України від 22.07.2011 N 23-11/6294/0/6-11.

Судом не приймається до уваги твердження відповідача про те, що в Законі прямо не вказано, що відповідні рішення органів місцевого самоврядування, прийняті до набрання чинності цим Законом, є обов'язковими для приведення у відповідність, оскільки абзацом 2 п. 7 прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" чітко передбачено, що будь-які рішення органів місцевого самоврядування про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, крім пайової участі відповідно до цього закону, прийняті до набрання чинності цим законом, підлягають приведенню у відповідність із цим законом, а саме внесення відповідних корективів у прийняті рішення та/або укладені договори, виходячи з норм вказаного Закону, в тому числі і припинення зобов'язань, а згідно з ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи, при цьому ч. 2 ст. 5 ЦК України встановлено, що акт цивільного законодавства не має зворотної дії у часі, крім випадків, коли він пом'якшує або скасовує цивільну відповідальність особи.

Судом також не приймається до уваги твердження відповідача про те, що позивач не вправі вимагати від суду скасувати спірні пункти рішення Київради, оскільки в даному разі суд не може підмінити своїм рішенням функції органу, який наділений такими повноваженнями, з огляду на те, що не зважаючи на вищевказані норми Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", в яких чітко передбачено обов'язок відповідача привести у відповідність із цим Законом будь-які рішення про надання замовником будівництва будь-яких послуг, передачу активів у будь-якій формі (матеріальній чи нематеріальній), передачу частини (відсоткової частки) площ прийнятих в експлуатацію об'єктів містобудування, а також не зважаючи на звернення позивача від 15.03.2011 № 6 про вчинення таких дій на підставі ч. 7 ст. 40, а також абз. 2 п. 7 прикінцевих положень Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", відповідачем не виконано покладених на нього функцій та не внесено відповідних корективів у прийняте рішення та укладений договір, виходячи з норм вказаного Закону, що виключає інший спосіб захисту порушених прав позивача, окрім судового.

Враховуючи викладені правові норми, а також те, що відповідачем всупереч імперативним приписам Закону України «Про регулювання містобудівної діяльності» не внесено відповідних корективів у прийняте рішення та укладений договір, обґрунтованими є позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" про визнання незаконними та скасування пунктів 4.9. та 4.11. рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» та визнання недійсними абзаци 18 та 20 пункту 8.4. договору оренди земельної ділянки укладеного 19.09.2005 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованого в реєстрі за №673, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319.

За таких обставин, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" є правомірними та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати, згідно зі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати незаконним та скасувати пункт 4.9. Рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» - «Передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради 10% загальної площі будинків (крім службової) на підставі п. 65 рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік».

3. Визнати незаконним та скасувати пункт 4.11. Рішення Київської міської ради від 07.07.2005р. №673/3248 «Про передачу товариству з обмеженою відповідальністю «УкрСиббуд» земельної ділянки для будівництва житлового комплексу з вбудовано- прибудованим приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом у пров. Новопечерському, 5 у Печерському районі м. Києва» - «Відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік» сплатити до цільового фонду спеціального фонду міського бюджету міста Києва у термін не пізніше одного місця з моменту здачі в експлуатацію збудованої житлової площі кошти і розмірі 5 % витрат з будівництва загальної площі житлового комплексу, виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла, установленої Державним комітетом України з будівництва та архітектури для міста Києва станом на 1 січня 2005 року».

4. Визнати недійсним абзац 18 пункту 8.4. договору оренди земельної ділянки укладеного 19.09.2005 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованого в реєстрі за №673, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319 - «Передати Головному управлінню житлового забезпечення виконавчого органу Київради «Київської міської держаної адміністрації» 10% загальної площі будинків (крім службової) на підставі п. 65 рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік».

5. Визнати недійсним абзац 20 пункту 8.4. договору оренди земельної ділянки, укладеного 19.09.2005 між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрсиббуд», посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Щербаковим В.З. та зареєстрованого в реєстрі за №673, який зареєстрований Головним управлінням земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації), про що зроблено запис від 26.09.2005р. за №82-6-00319 - «Відповідно до рішення Київської міської ради від 28.12.2004 № 1050/2460 «Про бюджет міста Києва на 2005 рік» сплатити до цільового фонду спеціального фонду міського бюджету міста Києва у термін не пізніше одного місця з моменту здачі в експлуатацію збудованої житлової площі кошти і розмірі 5 % витрат з будівництва загальної площі житлового комплексу, виходячи з опосередкованої вартості спорудження житла, установленої Державним комітетом України з будівництва та архітектури для міста Києва станом на 1 січня 2005 року»

6. Стягнути з Київської міської ради (01001, м. Київ, вул. Хрещатик, буд. 36, код. ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсиббуд" (01004, м. Київ, вул. Воровського, буд 24, ) 4 872 (чотири тисячі вісімсот сімдесят дві) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

7. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СуддяО. В. Мандриченко
Дата складання рішення 17.04.2015 р.