ГОСПОДАРСЬКИЙ С У Д
Кіровоградської області
УХВАЛА

14 квітня 2015 року справа № 912/2787/14

Господарський суд Кіровоградської області у складі судді Є.М. Наливайко, розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області № 3766 від 30.03.2015 про розстрочку виконання рішення у справі № 912/2787/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"

до Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут"

про стягнення 561 252,99 грн,

за участю представників сторін:

від стягувача - головний юрисконсульт відділу претензійно - позовної роботи Ахметов Р.Р., довіреність № 14-139 від 13.05.2014;

від боржника - не був присутнім;

від ДВС - старший державний виконавець відділу примусового виконання рішень УДВС Головного управління юстиції у Кіровоградській області Борисенко Л.П., довіреність від 23.03.2015,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду від 21.10.2014 позовні вимоги задоволено повністю, стягнуто з Спільного підприємства Товариства з обмеженою відповідальністю "Світловодськпобут" (далі - СП ТОВ "Світловодськпобут") на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - ПАТ "НАК "Нафтогаз України") 561 252, 99 грн, з яких: 86 333, 67 грн - 3% річних, 474 919, 32 грн інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 11225, 06 грн.

На виконання зазначеного рішення 12.11.2014 видано наказ.

02.04.2015 до господарського суду надійшла заява №3766 від 30.03.2015 старшого державного виконавця Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області про розстрочку виконання рішення суду від 21.10.2014 у даній справі.

У зв'язку з направленням судді Тимошевської В.В., у провадженні якої перебувала справа, на підготовку суддів місцевих господарських судів, призначених на посаду вперше та обраних на посаду судді безстроково, до Дніпропетровського регіонального відділення Національної школи суддів України згідно наказу голови суду від 23.02.2015 №6 та неможливістю нею виконувати обов'язки судді, розпорядженням керівника апарату від 02.04.2015 №102 призначено повторний автоматичний розподіл справи. За результатами вказаного розподілу справу призначено судді Наливайко Є.М.

Ухвалою від 06.04.2015 суддею Наливайко Є.М. справу № 912/2787/14 прийнято до свого провадження, іншою ухвалою від 06.04.2015 на виконання вимог статті 121 Господарського процесуального кодексу України заява про розстрочку виконання рішення призначена до розгляду у судовому засіданні на 14:00 14.04.2015.

Відповідно до заяви № 3766 від 30.03.2015 старший державний виконавець просить розстрочити виконання рішення суду від 21.10.2014 на підставі якого видано наказ від 12.11.2014 про стягнення з СП ТОВ "Світловодськпобут" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 86 333, 67 грн - 3% річних, 474 919, 32 грн інфляційних втрат, а також судовий збір в розмірі 11225, 06 грн, всього 572 478,05 грн строком на 36 місяців.

14.04.2015 до господарського суду стягувачем подано заперечення на заяву про розстрочку виконання рішення суду, відповідно до яких стягувач наголошує, що сума, яка стягується за даним рішенням господарського суду є заборгованістю, що утворилась за 2012-2013 роки, проте до теперішнього часу від боржника не надходило повідомлень про наявність об'єктивних підстав, що унеможливлюють вчасне і належне виконання його договірних зобов'язань.

Також стягувач звертає увагу господарського суду на те, що господарська діяльність стягувача обтяжена довгостроковими податковими та кредитними зобов'язаннями на загальну суму 167 052 287 тис. грн, що підтверджується балансом підприємства стягувача станом на 30.09.2014, стягувач свою господарську діяльність за 9 місяців 2014 року завершив з чистим збитком у 62 474 671 тис. грн, що підтверджується Звітом про фінансові результати за 9 місяців 2014 року. Таким чином стягувач не має фінансової можливості розстрочувати та/або відстрочувати виконання зобов'язань своїх контрагентів, оскільки його фінансовий стан є досить тяжким.

Від боржника до господарського суду надійшло клопотання про перенесення розгляду справи у зв'язку із неотриманням ухвали про призначення розгляду заяви державного виконавця про розстрочку.

Господарський суд не має правових підстав задовольнити клопотання боржника з огляду на вимоги статті 121 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до яких господарський суд у десятиденний строк розглядає питання розстрочки, відстрочки, зміну способу та порядку виконання рішення, ухвали, постанови у судовому засіданні з викликом сторін.

Водночас зазначене клопотання боржника не підлягає задоволенню як безпідставно заявлене, оскільки в матеріалах справи міститься рекомендоване повідомлення про вручення 09.04.2015 представнику боржника поштового відправлення за № 25 4, яким на адресу останнього надсилалась ухвала про призначення до розгляду заяви про розстрочку виконання рішення у даній справі.

У судовому засіданні 14.04.2015 представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області (надалі - ВПВР УДВС ГУЮ у Кіровоградській області) подану заяву підтримав у повному обсязі, просив розстрочити виконання рішення у даній судовій справі на 36 місяців. Представник стягувача - ПАТ "НАК "Нафтогаз України" у судовому засіданні заперечив вимоги державного виконавця про розстрочку виконання рішення.

При розгляді заяви старшого державного виконавця ВПВР УДВС ГУЮ у Кіровоградській області № 3766 від 30.03.2015 про розстрочку виконання рішення у справі №912/2787/14, господарський суд враховує наступне.

Відповідно до частини першої статті 121 Господарського процесуального кодексу України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо) (пункт 7.1.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до пункту 7.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, тощо.

Відповідно до заяви № 3766 від 30.03.2015 старший державний виконавець просить розстрочити виконання рішення суду від 21.10.2014, на підставі якого видано наказ від 12.11.2014 у справі №912/2787/14 про стягнення з СП ТОВ "Світловодськпобут" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" три відсотка річних в сумі 86333,67 грн, інфляційних втрат в сумі 474919,32 грн, витрат на судовий збір в сумі 11225,06 грн, всього 572478,05 грн строком на 36 місяців.

Подана старшим державним виконавцем заява мотивована існуванням обставин, що унеможливлюють виконання рішення суду у встановлений строк.

Такими обставинами заявник вважає несвоєчасну оплату споживачами послуг з теплопостачання, що надаються СП ТОВ "Світловодськпобут"; невідповідність затверджених тарифів на послуги з теплопостачання фактичним витратам; відсутність фінансування державою виплати боржнику субвенції з різниці в тарифах. Звернуто увагу на особливу діяльність боржника, що полягає у надані послуг з теплопостачання споживачам міста Світловодська, та від сталого фінансування якого залежить безперебійне постачання тепла і вчасна закупівля енергоносіїв. Також зазначено, що тариф на послуги з теплопостачання не передбачає витрат на сплату штрафних санкцій, що підлягають стягненню за рішенням суду. Підприємство працює збитково, поточні розрахунки за теплопостачання здійснюються споживачами не в повному обсязі. За твердженням заявника сума заборгованості по субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах більша ніж сума боргу СП ТОВ "Світловодськпобут" за природний газ.

Оцінивши наведені в заяві доводи та подані на їх підтвердження докази, господарський суд вважає, що заявником не доведено наявність обставин, які є підставою для розстрочки виконання рішення суду згідно статті 121 Господарського процесуального кодексу України, виходячи з наступного.

Як зазначено в наведеній нормі процесуального закону, господарський суд у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може, зокрема, розстрочити виконання рішення.

З матеріалів справи слідує, що господарським судом в результаті розгляду справи по суті стягнуті інфляційні втрати та 3 % річних, які, в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України, виступають способом захисту майнового права і інтересу кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та компенсацією за утримання боржником належних до сплати кредиторові коштів відповідно. Надання розстрочки у стягненні вказаних сум суперечить меті захисту порушеного права згідно вказаної норми.

Господарський суд враховує, що СП ТОВ "Світловодськпобут" не позбавлений права звертатися до судових органів за стягненням заборгованості з боржників та отримувати, крім суми основного боргу, відповідні компенсаційні чи штрафні виплати.

Діяльність стягувача, як і діяльність боржника, також має свої особливості, оскільки він є постачальником природного газу на території України і несвоєчасні розрахунки його споживачів, у тому числі боржника у даній справі, можуть призвести до таких же негативних наслідків, про які повідомляє боржник у своїй заяві, однак не лише на території міста Світловодська, а по всій Україні.

Фінансові труднощі підприємства ще не є свідченням того, що особа (боржник) не має можливості виконати рішення суду, з урахуванням порядку примусового виконання, що встановлений Законом України "Про виконавче провадження". Разом з цим, боржник не доводить належними доказами того, що у разі примусового виконання рішення суду у даній справі його діяльність буде призупинена та що вказане позбавить можливості вживати необхідні заходи з підготовки до наступного опалювального сезону.

Господарський суд враховує, що ні органом державної виконавчої служби, ні СП ТОВ "Світловодськпобут" не доведено та не підтверджено належними доказами спроможності боржника сплачувати щомісячно впродовж 36 місяців відповідні частини суми боргу. Так, зазначаючи строки, в які, за твердженням заявника, боржник матиме реальну можливість виконати рішення суду, ні орган державної виконавчої служби, ні боржник не обґрунтовують та не підтверджують належними доказами того, як саме СП ТОВ "Світловодськпобут" забезпечить одночасне виконання рішення суду та сплату поточних платежів за спожитий природний газ.

Посилаючись на можливість погашення заборгованості за рахунок сплати боргів населенням та іншими боржниками СП ТОВ "Світловодськпобут", заявник також не надає доказів очікуваного надходження коштів від таких боржників та з урахуванням приписів постанови Кабінету Міністрів України від 18.06.2014 № 217 "Про затвердження Порядку розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для проведення розрахунків з гарантованим постачальником природного газу" та пункту 1.9 статті 1 Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" можливості звернення стягнення на кошти, що надходять від зазначених боржників на поточні рахунки із спеціальним режимом використання відповідно до Закону України "Про виконавче провадження".

Не обґрунтовано та не доведено заявником належними доказами можливості виконання боржником рішення у даній справі з одночасним виконанням інших рішень судів, в тому числі на користь стягувача, у зведеному виконавчому провадженні.

Державний виконавець у заяві стверджує, що сума заборгованості по субвенції з державного бюджету на погашення різниці в тарифах більша ніж сума боргу СП ТОВ "Світловодськпобут" за спожитий природний газ. У той же час ні заявник ні боржник не надали господарському суду доказів на здійснення заходів щодо отримання таких субвенцій з державного бюджету та можливості їх направлення на погашення заборгованості, що виникла за рішенням у даній справі.

Відповідно до частини 1 статті 42 Господарського кодексу України підприємництво - це самостійна, ініціативна, систематична, на власний ризик господарська діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку.

За частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошових зобов'язань.

Отже, тяжке фінансове становище, наявність кредиторської заборгованості є результатом господарської діяльності СП ТОВ "Світловодськпобут", що не може впливати на його відповідальність у вигляді виконання грошових зобов'язань перед ПАТ "НАК "Нафтогаз України", яке також є суб'єктом господарювання і має свої відповідні зобов'язання, у тому числі й грошові.

На підставі викладеного, врахувавши ступінь вини відповідача у виникненні спору, фінансовий стан та матеріальні інтереси обох сторін, додержуючись принципу рівності перед законом і судом, встановленого статтею 4-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд не вбачає підстав для розстрочки виконання рішення господарського суду Кіровоградської області від 21.10.2014 у даній справі.

Керуючись статтями 86, 87, 121 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити старшому державному виконавцю відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Кіровоградській області Л.П. Борисенко у задоволенні заяви № 3766 від 30.03.2015 про розстрочку виконання рішення суду на підставі якого видано наказ № 912/2787/14 від 12.11.2014 господарського суду Кіровоградської області строком на 36 місяців.

Ухвала набирає законної сили з дня її винесення і може бути оскаржена до Дніпропетровського апеляційного господарського суду в порядку, визначеному Господарським процесуальним кодексом України.

Копії ухвали надіслати СП ТОВ "Світловодськпобут" за адресою: 27500, Кіровоградська область, м. Світловодськ, вул. Крупської, 2А.

Суддя Є. М. Наливайко