ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р.Справа № 922/1060/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Кобиченко Н.М.

розглянувши справу

за позовом Комунального закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки", с. Курортне
до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, с. Суданка
про стягнення 62478,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Сєдих М.М., дов. № 32 від 22.01.2015 року

відповідача - не з*явився

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про стягнення з відповідача 62478,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 97 від 04 жовтня 2012 року.

Враховуючи, що заяв та клопотань представниками сторін не заявлено, суд починає розгляд справи по суті.

Представник позивача у судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог та просить стягнути з відповідача 62478,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 97 від 04 жовтня 2012 року, 1827,00 грн. судового збору та 1400,00 грн. вартості юридичних послуг, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Юридичною фірмою "Юр-Міссія", пов*язаних з поданням позову.

Відповідач у судове засідання не з*явився, відзив на позовну заяву та документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі суду не надав.

Разом з цим, 11 березня 2015 року до суду повернулася копія судової ухвали про порушення провадження у справі № 922/1060/15 з поштовою відміткою "за зазначеною адресою не проживає".

Судом на вказану у позовній заяві адресу відповідача - Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1: АДРЕСА_1 надсилались процесуальні документи, а позивачем - позовна заява. Також позивачем було надано до суду копію оголошення № 35 у газеті "Слобідський край" про виклик Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до господарського суду Харківської області у зв*язку з розглядом справи № 922/1060/15, яка вийшла 24 березня 2015 року.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Таким чином, суд вважає, що відповідач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання.

Приймаючи до уваги принципи змагальності та диспозитивності господарського процесу, закріплені пунктом 4 частини 3 статті 129 Конституції України, статтею 4-3 та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає, що господарським судом в межах наданих йому повноважень сторонам створені усі належні умови для надання доказів у справі та є підстави для розгляду справи за наявними у справі матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, судом встановлено наступне.

Комунальний заклад охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" є спільною власністю територіальних громад, сіл, селищ міст Харківської області і діє на підставі Статуту, знаходиться в сел. Курортне, Зміївського району Харківської області. Комунальний заклад охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" створено з метою надання висококваліфікованої протитуберкульозної, лікувально-профілактичної та консультативної медичної допомоги населенню Харківської області. Повноваження з управління діяльністю закладу здійснює Департамент охорони здоров*я Харківської обласної державної адміністрації, органом управління майна є Харківська обласна рада. З дозволу Харківської обласної ради за погодженням з Департаментом охорони здоров*я Харківської обласної державної адміністрації Комунальний заклад охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" має право списувати, передавати з балансу на баланс в межах спільної власності майно та здавати в оренду вільні площі, будівлі, споруди та обладнання Комуналього закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки", відповідно до вимог чинного законодавства.

На підставі Рішення Харківської обласної ради XII сесії VI скликання від 26 квітня 2012 року №409-VI за погодженням Головним управлінням охорони здоров*я (лист-дозвіл від 17 квітня 2012 року №08-5/370) Комунальному закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" надано дозвіл на списання з балансу шляхом ліквідації 4-х об*єктів незавершеного будівництва, які розташовані в сел. Курортне, Зміївського району, Харківської області. За підрядними договорами, підрядники демонтували аварійні будівлі та вивезли будівельне сміття.

04 жовтня 2012 року з метою реалізації демонтованих будівельних матеріалів між Комунальним закладом охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" (позивачем, продавцем) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем, покупцем) було укладено договір купівлі-продажу № 97, згідно якого відповідач приймає у власність будівельні конструкції після демонтажу 4-х незавершених будівель, які розташовані на територіїї Комунального закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки".

Відповідно до умов договору купівлі-продажу №97 фактичним підтвердженням вартості товару є Специфікація, яка є невід*ємною частиною договору, а також відвантажувальні документи на кожну партію товару. По накладних від 05 жовтня 2012 року та від 28 грудня 2012 рокубудівельні матеріали на суму 96478,00 грн. передані відповідачу згідно договру № 97 від 04 жовтня 2012 року.

По договору купівлі-продажу № 97 від 04 жовтня 2012 року від Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 за будівельні матеріали на рахунок Комунального закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" надійшли кошти у розмірі 34000,00 грн. (05 лютого 2013 року- 10000,00 грн., 07 лютого 2013 року - 20000,00 грн. та 04 жовтня 2012 року - 4000,00 грн.).

Станом на 01 січня 2013 року сторонами був складний акт звірки взаєморозрахунків, за яким відповідач підтверджував свою заборгованість перед Комунальним закладом охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" на 01 січня 2013 року у сумі 92478,00 грн. Це також підтверджується гарантійним листом від 12 жовтня 2012 року Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 на ім*я головного лікаря Комунального закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки", в якому відповідач зобов*язується в термін до 03 грудня 2012 року погасити свою заборгованість.

У лютому 2013 року відповідачем було сплачено частину заборгованості та станом на 01 серпня 2013 року заборгованість Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 перед позивачем скаладє суму у розмірі 62478,00 грн.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються заповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно статті 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає із суті договору.

Відповідно до статті 6 Цивільного кодексу України, сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (стаття 627 Цивільного кодексу України).

Згідно статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші, тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно статтей 526 та 525 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено законом або договором.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Стаття 610 Цивільного кодексу України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, суд вважає, що позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 62478,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 97 від 04 жовтня 2012 року є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно пункту 6.3. Постанови Пленум Вищого господарського суду України, від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У разі неподання відповідних документів у господарського суду відсутні підстави для покладення на іншу сторону зазначених сум.

За змістом частини 3 статті 48 та частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України у їх сукупності можливе покладення на сторони у справі як судових витрат тільки тих сум, які були сплачені стороною за отримання послуг саме адвоката (у розумінні пункту 1 статті 1 та частини 1 статті 6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність"), а не будь-якої особи, яка надавала правову допомогу стороні у справі. Аналогічну правову позицію викладено у Рішенні Конституційного Суду України від 11 липня 2013 року N 6-рп/2013 у справі N 1-4/2013.

Приймаючи до уваги вищевикладене та враховуючи те, що представник позивача не є адвокатом, суд вважає за необхідне у задоволенні позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1400,00 грн. вартості юридичних послуг, наданих Товариством з обмеженою відповідальністю Юридичною фірмою "Юр-Міссія", пов*язаних з поданням позову відмовити.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується статтею 49 Господарського процесуального кодексу України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129, Конституції України, статтями 6, 509, 525, 526, 530, 610, 627, 629, 655 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 4-3, 12, 22, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, паспорт серія НОМЕР_1, виданий Первомайським РВ ГУМВС України в Харківській області 31 жовтня 2011 року, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Комунального закладу охорони здоров*я Обласного туберкульозного санаторію "Занки" (63453, Харківська область, Зміївський район, селище Курортне, розрахункові рахунки: 2534; 2534 в ГУДК СУ в Харківській області, МФО 851011, ) 62478,00 грн. заборгованості за договором купівлі-продажу № 97 від 04 жовтня 2012 року та 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

Повне рішення складено 09.04.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець