ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 908/4929/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Барбашова С.В. , суддя Білецька А.М.

при секретарі Зізіній Ю.О.

за участю представників сторін:

позивача - Гетьман Ю.В. (дов. № б/н від 14.01.2015р.)

відповідача - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область (вх. № 424 З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2014р. у справі № 908/4929/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор капітал", м. Київ

до Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область

про стягнення 5 324 103,06 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 10.12.2014р. у справі № 908/4929/14 (суддя В.Л. Корсун) позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Фактор капітал", м. Київ основний борг 5324103,06 грн. та судовий збір 73080,00 грн.

Відповідач з даним рішенням суду першої інстанції не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій посилається на складність обставин, що пов'язані із проведенням антитерористичної операції в Донецькому регіоні, тому ПАТ "МК "Азовсталь" позбавлено можливості належним чином виконувати договірні зобов'язання, проте суд всупереч вимогам статті 43 ГПК України не дослідив належним чином обставини справи в повному обсязі, дійшовши передчасного висновку про задоволення позовних вимог. За таких обставин відповідач просить прийняте у даній справі рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити. Витрати по сплаті судового збору відповідач просить покласти на позивача.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.01.2015р. по справі № 908/4929/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь" прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 10.02.2015р. о 15:30 год.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.02.2015р. розгляд справи № 908/4929/14 відкладено на 05.03.2015р. о 10:30 год.

04.03.2015р. та 05.03.2015р. на адресу суду апеляційної інстанції від Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область надійшли клопотання (вх. №№ 3640, 3628), в яких відповідач - заявник апеляційної скарги просить розгляд справи відкласти на більш пізніший термін, продовживши при цьому строк розгляду скарги. Відповідач також просить не розглядати справу за відсутності його представника.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. продовжено строк розгляду апеляційної скарги до 10.04.2015р. та відкладено розгляд справи № 908/4929/14 на 07.04.2015р. о 12:00 год.

Позивач надав відзив на апеляційну скаргу, в якому вважає, що рішення суду першої інстанції у даній справі прийнято у повній відповідності з нормами матеріального та процесуального права, а також базується на доказах, що були досліджені в судовому засіданні. Зазначає, що апеляційна скарга відповідача не містить фактів та обставин, які б даному випадку могли б бути підставою для скасування прийнятого у справі цілком законного та обґрунтованого рішення. З цих обставин позивач просить рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2014р. у справі № 908/4929/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача - без задоволення.

06.04.2015р. та 07.04.2015р. на адресу суду апеляційної інстанції від Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область електронною поштою (вх. № 5555 від 06.04.2015р.), телефонограмою (№ 7 від 07.04.2015р.) та електронним повідомленням (вх. № 5685 від 07.04.2015р.) надійшло клопотання про відкладення розгляду справи, в зв'язку з неможливістю направлення для участі у справі повноважних представників та необхідністю надання до матеріали справи додаткових письмових пояснень, які стосуються предмету спору. При цьому відповідач просить не розглядати дану справу без участі його представника.

Колегія суддів розглянувши дане клопотання про відкладення розгляду справи та перевіривши наявні у справі матеріали, дійшла висновку, що воно не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на рішення місцевого господарського суду розглядається у двомісячний строк з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Враховуючи вказане, а також те, що розгляд справи неодноразово відкладався, у тому числі і за клопотаннями відповідача, строк розгляду апеляційної скарги на рішення суду у даній справі було продовжено ще на 15 днів (до 10.04.2015р.), а жодних нових письмових документів (доказів) відповідачем до матеріалів справи так і не надано, хоча на це у скаржника було достатньо часу та можливостей, явку представників сторін у судове засідання 07.04.2015р. не було визнано обов'язковою, тому колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представника відповідача у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

Згідно з частинами 1, 2 статті 101 та пункту 7 частини 2 статті 105 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У постанові мають бути зазначені: обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга відповідача не підлягає задоволенню, з огляду на нижченаведене.

Як свідчать матеріали справи та обґрунтовано встановлено господарським судом, 11 квітня 2013 року між відповідачем у даній справі - Публічним акціонерним товариством "Металургійний комбінат "Азовсталь" (Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-2020" (Постачальник) укладено договір № 161/13, відповідно до умов якого Постачальник зобов'язався передати, а Покупець прийняти та оплатити матеріали на умовах, визначених цим Договором.

Пунктом 2.1. даного Договору передбачено, що кількість, номенклатура Ресурсів визначаються в специфікаціях до цього договору, який є невід'ємною частиною.

Постачання ресурсів здійснюється видами транспорту, визначеними в специфікаціях (пункт 3.1. Договору).

Строки поставки ресурсів визначаються в специфікаціях (пункт 3.2. Договору).

Пунктами 10.4., 10.5. даного Договору визначено, що він вступає в дію з моменту його підписання, але не раніше виконання вимог установчих документів сторін щодо необхідності надання згоди на укладення органами управління сторін, які мають відповідні повноваження (за наявності таких вимог), та діє до 08 квітня 2014 року.

Згідно положень статті 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк товар у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до положень статей 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічні приписи містить Господарський кодексу України, частинами 1, 7 статті 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Господарським судом встановлено, що на виконання умов Договору поставки № 161/13 від 11.04.2013р. та відповідно до узгодженої між сторонами специфікації від 07.02.2014р. за № 4, Постачальник - ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" поставив відповідачу у даній справі паливо дизельне підвищеної якості кількістю 453,115 тон загальною вартістю з ПДВ - 5324103,06 грн., що підтверджується двосторонньою видатковою накладною від 22.02.2014р. за № 374, рахунком на оплату від 22.02.2014р. за № 174 та залізничними накладними, належним чином засвідчені копії яких наявні в матеріалах даної справи.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України унормовано: якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з пунктом 5.2. Договору поставки оплата за поставлені ресурси буде здійснюватись протягом строку, визначеного в специфікації, який розраховується з моменту поставки ресурсів та надання документів, визначених в пункті 6.4. цього Договору, а згідно з пунктом 5 Специфікації від 07.02.2014 № 4 до Договору строк оплати поставлених ресурсів складає 20 банківських днів по факту поставки ресурсів.

Матеріалами справи підтверджується та ці обставини не заперечуються відповідачем, оплата за отримані ресурси за Договором поставки ним не здійснена, у тому числі і в строк, визначений в специфікації від 07.02.2014р. № 4.

Жодних доказів, які б звільняли відповідача від оплати вартості прийнятих ним ресурсів, в матеріалах справи не міститься і заявником апеляційної скарги не надано.

Господарським судом також обґрунтовано встановлено, що 21.03.2014р. між позивачем у даній справі - Товариством з обмеженою відповідальністю "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР КАПІТАЛ" (Фактор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГАЗУКРАЇНА-2020" (Клієнт) укладено договір факторингу № 1/6Ф, відповідно до умов якого Клієнт зобов'язався передати Фактору, а Фактор прийняти усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, вказаними в пункті 1.2. даного Договору.

Статтею 1077 Цивільного кодексу України визначено, що за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Глава 73 Цивільного кодексу України містить норми які регулюють відносини, які виникають при укладені договору факторингу.

Згідно з частиною 1 статті 1078 Цивільного кодексу України, предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

Пунктом 1.2. Договору факторингу передбачено, що Клієнт зобов'язався відступити Фактору право вимагати виконання від Боржника зобов'язання по сплаті заборгованості за поставлений товар, які виникли за договором поставки нафтопродуктів від 11.04.2013р. № 161/13, укладеного між ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" та ПАТ "МК "Азовсталь", і не оплачені Боржником на момент укладення цього договору. За це Фактор зобов'язався оплатити Клієнтові суму у розмірі та в порядку, зазначеному у розділі 4 цього договору.

В силу цього договору Фактор займає місце клієнта (як Кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із договору, зазначеного у п. 1.2. цього договору, відносно усіх прав Клієнта, у тому числі права одержання від Боржника сум основного боргу у повному обсязі (п. 1.3. договору факторингу).

Пунктом 4.1. Договору факторингу сторони за цією угодою передбачили, що за передані права вимоги до боржника за основним договором Фактор сплачує Клієнтові 5323103,06 грн. Фактор зобов'язується протягом 7 (семи) банківських днів після набуття чинності цим Договором перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок Клієнта грошову суму, визначену у пункті 4.1. Договору (пункт 4.2. Договору факторингу).

Із матеріалів справи вбачається, що Додатковою угодою № 1 до договору факторингу № 1/6Ф від 21.03.2014р. (том 1 аркуш справи 142), яка укладена між ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР КАПІТАЛ" та ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" (Клієнт) 25 листопада 2014 року, у зв'язку зі складною фінансовою ситуацією боржника згідно Договору, сторони домовились про зменшення ціни передачі права вимоги, що підлягає сплаті Фактором Клієнту та виклали пункт 4.1. Договору факторингу в наступній редакції: «за передані права вимоги до Боржника за Основним договором Фактор сплачує Клієнтові 15000,00 грн.», а також конкретизували рахунок у банківській установі, на який сплачується вказана сума. Всі інші умови Договору факторингу залишені в силі.

Платіжним дорученням № 91 від 08.12.2014р. ТОВ "ФІНАНСОВА КОМПАНІЯ "ФАКТОР КАПІТАЛ" здійснив перерахування 15000,00 грн. з ПДВ на рахунок повіреного ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" - ТОВ «Ріверан Делюкс» (том 1 аркуш справи 142), який діє на підставі договору доручення № 1/11 від 25.11.2014р. (том 1 аркуші справи 143-144). В графі призначення платежу зазначено: «оплата ціни за передачу права вимоги по Договору факторингу № 1/6Ф від 21.03.2014р. та Додаткової угоди № 1 по договору факторингу».

Належним чином засвідчені копії вказаних документів залучені господарським судом першої інстанції до справи.

Частиною 1 статті 1082 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

Відповідно до пункту 2.2. Договору факторингу Клієнт не пізніше 7 робочих днів після набуття чинності цим договором зобов'язаний сповістити Боржника про укладення цього договору і повідомити, що платіж на користь Фактора є належним.

Повідомленням про відступлення права вимоги від 24.03.2014р. ТОВ "ГАЗУКРАЇНА-2020" повідомило ПАТ "МК "Азовсталь" про відступлення права вимоги за договором поставки від 11.04.2013р. № 161/13 в сумі 5324103,06 грн. ТОВ "ФК "ФАКТОР КАПІТАЛ" (том 1 аркуш справи 29).

Вказана вимога залишена відповідачем без задоволення. Докази сплати суми основного боргу в розмірі 5324103,06 грн. відповідачем до матеріалів справи не надані.

Враховуючи викладені обставини позивачем - ТОВ "ФК "ФАКТОР КАПІТАЛ" заявлено до стягнення з відповідача 5324103,06 грн.

За приписами статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи рішення у даній справі про задоволення позовних вимог, господарський суд першої інстанції послався на приписи статей 525, 526, 530, 712, 1077, 1078, 1082 Цивільного кодексу України та статей 175, 193 Господарського кодексу України та мотивував своє рішення доведеністю факту наявності у відповідача заборгованості за Договором поставки № 161/13 від 11.04.2013р.; визначеністю обсягу переданих Постачальником - «ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» Фактору - Товариству з обмеженою відповідальністю «ФК «Фактор Капітал» прав; наявністю доказів повідомлення відповідача про відступлення «ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» права вимоги позивачеві - ТОВ «ФК «Фактор Капітал».

З даними висновками повністю погоджується колегія суддів апеляційної інстанції, оскільки господарський суд Запорізької області дослідивши матеріали справи, користуючись принципом об'єктивної істини, принципами добросовісності, розумності та справедливості, всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, керуючись при цьому законом, оцінив надані сторонами докази та надав правильну правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, а тому в даному випадку правові підстави для скасування даного рішення - відсутні.

Стаття 129 Конституції України встановлює, що судді при здійсненні правосуддя незалежні і підкоряються лише закону. Змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості - є однією із основних засад судочинства.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Стаття 34 Господарського процесуального кодексу України встановлює правила допустимості доказів і згідно вказаної норми закону обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач у своїй апеляційній скарзі проти наявності у нього боргу у вказаній сумі не заперечує, однак при цьому посилається на те, що у зв'язку із складними обставинами, пов'язаними з проведенням антитерористичної операції в Донецькому регіоні, ПАТ "МК "Азовсталь" позбавлено можливості належним чином виконувати зобов'язання, передбачені умовами договору від 11.04.2013р. № 161/13.

Проте вказані відповідачем доводи не можуть бути підставами для скасування прийнятого у справі цілком законного та обґрунтованого рішення по суті спору, а також для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання ним зобов'язання по Договору поставки з оплати вартості отриманих ресурсів, оскільки згідно частини 2 статті 617 Цивільного кодексу України не вважається випадком, зокрема, відсутність у боржника необхідних коштів, а відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Разом з цим, відповідачем не наведено належних та допустимих доказів на підтвердження правомірності дій відносно не сплати суми заборгованості.

Крім того, стаття 42 Господарського кодексу України визначає як самостійну, ініціативну, систематичну, на власний ризик господарську діяльність, що здійснюється суб'єктами господарювання (підприємцями) з метою досягнення економічних і соціальних результатів та одержання прибутку. При цьому здійснення підприємницької діяльності и власний ризик означає покладення на підприємця тягаря несприятливих наслідків такої діяльності.

Таким чином, доводи відповідача, що викладені в апеляційній скарзі, не спростовують висновків, викладених в рішенні суду першої інстанції.

За таких обставин, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з'ясовано обставини справи, а рішення у справі прийняте у відповідності до норм матеріального і процесуального права, тому апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область не підлягає задоволенню, а рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2014р. у справі № 908/4929/14 слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32, 33, 34, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105, 110 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Металургійний комбінат "Азовсталь", м. Маріуполь, Донецька область залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 10.12.2014р. у справі № 908/4929/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 09.04.15

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Білецька А.М.