РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015Справа №910/2158/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд»

Про стягнення 29 952,23 грн.

Суддя Ващенко Т.М.

Представники сторін:

від позивача: Гук А.Ю. - представник за довіреністю № б/н від 15.09.14.;

Погарченко Т.В. - представник за довіреністю № б/н від 01.01.15.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. в розмірі 29 952,23 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/2158/15-г; розгляд справи призначено на 24.02.2015 р.; зобов'язано сторін надати суду певні документи.

23.02.2015 р. представник позивача через відділ діловодства Господарського суду м. Києва подав частково документи, які були витребувані судом.

Представник відповідача в судове засідання 24.02.2015 р. не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 р. про порушення провадження у справі № 910/2158/15-г не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд відкладає розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, неподання витребуваних доказів, необхідність витребування нових доказів.

Враховуючи те, що представник відповідача в судове засідання 05.02.2015 р. не з'явився, вимоги ухвали Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 р. про порушення провадження у справі № 910/2158/15-г сторони в повному обсязі не виконали, суд ухвалою від 24.02.2015 р. відклав розгляд даної справи на 02.04.2015 р. та повторно зобов'язав сторін виконати вимоги ухвали суду від 05.02.2015 р. про порушення провадження в даній справі.

Представники позивача в судовому засіданні 02.04.2015 р. підтримали позовні вимоги та просили їх задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 02.04.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду в даній справі не виконав, про поважні причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04080, м. Київ, вулиця Фрунзе, будинок 86, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, матеріалами справи та вказано в позові.

Згідно з абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи, що матеріали справи містять докази належного повідомлення відповідача про час та місце судового засідання, та про наслідки ненадання ними витребуваних судом документів, то за таких обставин суд приходить до висновку про можливість розгляду справи на підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними матеріалами без участі представників вищезазначених учасників судового процесу.

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд в нарадчій кімнаті, у відповідності до ст. ст. 82-85 ГПК України, ухвалив рішення у справі № 910/2158/15-г.

У судовому засіданні 02.04.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сяйво» (надалі - Орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» (надалі - Орендар) було укладено Договір оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. (надалі - Договір), відповідно до умов якого Орендодавець надає Орендарю в оренду нежиле приміщення у будинку загальною площею до 120 кв. м. (надалі - Приміщення), яке знаходиться за адресою м. Київ, вулиця Героїв Сталінграда, 11 А.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою вищевказаний договір є договором оренди (найму).

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п. 1.2. Договору, Приміщення надається для організації об'єкту громадського харчування.

Пунктом 2.1.1. Договору визначено, що орендодавець зобов'язується надати у користування Орендарю Приміщення, зазначене в п. 1.1. цього Договору за актом прийому-передачі з зазначенням у ньому стану Приміщення, що передається.

Орендар зобов'язується своєчасно вносити орендну плату, плату за комунальні послуги, телефон, застрахувати Приміщення на весь період дії Договору (п. 3.1.5. Договору)

Відповідно до п. 3.1.6. Договору, орендар зобов'язується після закінчення строку дії цього Договору у триденний термін передати Орендодавцю Приміщення, зазначене в п. 1.1. цього Договору за актом прийому-передачі.

Згідно з п. 4.1. Договору, орендна плата за використання Приміщення становить 6 000,00 грн. на час підписання Договору. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, телефон, електричну та теплову енергію, холодну воду, каналізацію.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що оплата орендних платежів здійснюється з моменту підписання сторонами Договору оренди Приміщення шляхом щомісячних перерахувань на розрахунковий рахунок Орендодавця до 5-го числа кожного поточного місяця.

Відповідно до п. 4.3. Договору, на підставі виставлених Орендодавцем рахунків Орендар перераховує на розрахунковий рахунок Орендодавця плату за комунальні послуги пропорційно до займаної ним площі, а за електричну енергію у відповідності до показань електролічильника у 5-ти денний строк з дня находження зазначених рахунків.

Згідно з п. 5.1. Договору, цей Договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.01.2014 р.

29.10.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Сяйво» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» було укладено додаткову угоду до Договору оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р., відповідно до якої припинено термін дії Договору оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. з 29.12.2013 р.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення умов Договору оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. у відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання щодо оплати комунальних платежів за період з грудня 2012 р. до грудня 2013 р., у зв'язку з чим в нього виникла заборгованість у розмірі 29 952,23 грн.

Позивач направив на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю претензію (вих. № 01/07-2014 від 15.09.2014 р.), акт звірки взаєморозрахунків між сторонами станом на 01.01.2014 р. та рахунки-фактури № СФ-0000013 від 15.09.2014 р. на суму 4 083,18 грн., № СФ-0000015 від 15.09.2014 р. на суму 4 410,08 грн., № СФ-0000016 від 15.09.2014 р. на суму 4 729,52 грн., № СФ-0000017 від 15.09.2014 р. на суму 3 545,35 грн., № СФ-0000018 від 15.09.2014 р. на суму 214,93 грн., № СФ-0000019 від 15.09.2014 р. на суму 113,05 грн., № СФ-0000020 від 15.09.2014 р. на суму 113,74 грн., № СФ-0000021 від 15.09.2014 р. на суму 7 254,29 грн., № СФ-0000021 від 15.09.2014 р. на суму 125,52 грн., № СФ-0000023 від 15.09.2014 р. на суму 736,50 грн., № СФ-0000024 від 15.09.2014 р. на суму 723,19 грн., № СФ-0000025 від 15.09.2014 р. на суму 2 382,13 грн., № СФ-0000026 від 15.09.2014 р. на суму 1 520,75 грн. Відповідно до даної претензії позивач просив відповідача погасити суму заборгованості за комунальні платежі за Договором оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р., що становить 29 952,23 грн.

Однак, станом на день подання позовної заяви вказана претензія була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

За таких обставин, Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» про стягнення 2 952,23 грн. заборгованості по комунальним платежам, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. в частині сплати передбачених комунальних платежів.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Згідно з ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частинами 1, 4 ст. 286 ГК України визначено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до п. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Законодавець застосовує термін «негайно» для визначення строку для повернення речі. «Негайно» означає повернення речі одразу після припинення договору.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Згідно статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення», рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

З наданих позивачем доказів вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Сяйво» свої зобов'язання за Договором оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. виконало належним чином, тоді як відповідач - Товариство з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» свої зобов'язання щодо оплати комунальних платежів за даним Договором не виконав неналежним чином.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених у позовній заяві, суду не надав.

За таких обставин, оцінивши всі надані докази та пояснення в їх сукупності, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення 29 952,23 грн. заборгованості, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, а тому позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво» про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» 29 952,23 грн. заборгованості за Договором оренди нежилого приміщення від 01.02.2011 р. щодо сплати комунальних платежів за період з грудня 2012 р. до грудня 2013 р., визнається судом таким, що підлягає задоволенню повністю.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Хо Трейд» (04080, м. Київ, вул. Фрунзе, будинок 86, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Сяйво» (04210, м. Київ, проспект Героїв Сталінграда, 11, ) 29 952 (двадцять дев'ять тисяч дев'ятсот п'ятдесят дві) грн. 23 коп. заборгованості та 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат на сплату судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

Дане рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня складення його повного тексту і може бути оскаржене в порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Повне рішення складено 07.04.2015 р.

Суддя Т.М. Ващенко