УХВАЛА

10.04.2015Справа № 910/21666/13

Скарга Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у справі № 910/21666/13

за позовом Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України

до Товариства з обмеженою відповідальністю «У-Б-С»

про стягнення 4643714 грн. 48 коп.

Суддя Демидов В.О.

Представники сторін:

Від органу державної виконавчої служби - не прибув

від позивача - Кузьменко Ю. А. (довіреність №5/15 від 12.01.2015)

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

23.03.2015 заявник звернувся до суду зі скаргою від 17.02.2015 №88/15 про визнання дій (бездіяльності) державного виконавця неправомірними, зобов'язання усунути порушення. В обґрунтування вимог послався на те, що у провадженні відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у місті Києві у державного виконавця Бочковського Т.О. знаходяться матеріали виконавчого провадження №41901589 про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «У-Б-С» на користь Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України заборгованості у сумі 3993812 грн. 84 коп. на підставі наказу Господарського суду міста Києва від 13.01.2014 № 910/21666/13. Постановою державного виконавця від 07.04.2014 відкрито виконавче провадження та надано боржнику строк у семиденний термін з моменту винесення постанови виконати рішення суду. У вказаний строк боржником рішення суду не виконано. 07.02.2014 постановою державного виконавця Махової Д.А. накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження. 18.07.2014 р. державним виконавцем Бочковським Т.О. було винесено про арешт коштів боржника, що містяться на рахунках в ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», ПАТ «Укрсоцбанк» та ГУ ДКСУ у м. Києві. Листом від 10.10.2014 № 537/14 ДБК УС ВР України звернувся до ВПВР УДВС ГУЮ у місті Києві з проханням щодо вжиття заходів для виявлення майна та рахунків боржника і здійснення примусового стягнення заборгованості, передбачених Законом України «Про виконавче провадження», однак жодної відповіді на вказане клопотання стягувач не отримав. Крім того, прохання щодо внесення подання до суду про вжиття щодо Кравченка Дмитра Сергійовича, керівника ТОВ «У-Б-С», заходів тимчасового обмеження у праві виїзду за межі України, у зв'язку з тим, що боржник має невиконані зобов'язання, покладені на нього рішенням суду, безпідставно проігнороване. За клопотанням стягувана державним виконавцем було підготовлено та направлено подання до Печерського РУ ГУ МВС України в м. Києві про притягнення до кримінальної відповідальності службових осіб ТОВ «У-Б-С», проте інформації про результати розгляду Бочковський Т.О. не має, що свідчить про те, що дане питання не контролюється останнім.

Однак, всупереч положенням Закону України «Про виконавче провадження» та клопотання стягувана державний виконавець не здійснив виїзд за адресою боржника для виявлення рухомого майна боржника тощо та проведення опису з подальшою реалізацією даного майна, що призвело в подальшому до порушення прав та інтересів стягувана у виконавчому провадженні, а також неможливості скористатись правами передбаченими Законом України «Про виконавче провадження» з метою проведення об'єктивних та неупереджених виконавчих дій. В ході виконавчого провадження було встановлено, що боржником відкрито новий рахунок в ПАТ «АЛЬФА-БАНК». Постановою державного виконавця Бочковського Т.О. від 11.11.2014 р. було накладено арешт на кошти, що містяться на виявленому рахунку. Однак внаслідок того, що державним виконавцем Бочковським Т.О. було допущено помилку, а саме: в реквізиті (№ поля 11) «Банк платника» не зазначено місцезнаходження банку платника, ПАТ «АЛЬФА-БАНК» повернув платіжну вимогу №151/3 від 13.11.2014 р. на суму 3 993 812,84 грн. без виконання, що призвело до неможливості стягнення великої дебіторської заборгованості підприємства.

Заявник у скарзі посилається на умисне затягування відділом примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві здійснення виконавчого провадження, що негативно впливає на економічне становище ДБК УС ВР України.

За таких обставин заявник звернувся до суду зі скаргою про визнання дій (бездіяльності) державного виконавця неправомірними, зобов'язання усунути порушення

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.03.2015 призначено розгляд скарги на 10.04.2015.

У судове засідання представник Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві (далі за текстом - ДВС) та представник відповідача не прибули, причини неявки суду не повідомили, про час та місце розгляду справи повідомлені належним чином шляхом надсилання за їх за належними юридичними адресами ухвали господарського суду.

Представник скаржника - Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України, надав суду письмове клопотання про відмову від скарги.

Судом встановлено, що дії заявника щодо відмови від скарги не суперечать чинному законодавству України, а також, що дії заявника щодо відмови від позову не порушують чиї - небудь права та охоронювані законом інтереси.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Приписами ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено, зокрема, право позивача до прийняття рішення у справі відмовитись від позову.

У відповідності із ч. 1 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України відмова позивача від позову викладається в адресованих господарському суду письмових заявах, що долучаються до справи. Ці заяви підписуються відповідно позивачем, відповідачем чи обома сторонами.

Наслідком відмови позивача від позову є припинення провадження у справі (п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України) та недопустимість повторного звернення до господарського суду із спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав (ч. 2 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ч. 4 ст. 78 Господарського процесуального кодексу України про прийняття відмови від позову господарський суд виносить ухвалу, якою одночасно припиняє провадження у справі.

Суд вважає за доцільне застосувати аналогію процесуального закону, а саме положення ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, з метою вирішення заяви скаржника про відмову від скарги.

Враховуючи наведені правові норми та розглянувши подану скаржником заяву про відмову від скарги, суд приймає відмову позивача від скарги та на підставі п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України припиняє провадження за скаргою.

Керуючись ст.22, п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Припинити провадження за скаргою від 17.02.2015 №88/15 Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України на дії Відділу примусового виконання рішень управління Державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві у справі №910/21666/13 за позовом Державного будівельного комбінату Управління справами Верховної Ради України до Товариства з обмеженою відповідальністю «У-Б-С».

Суддя В.О. Демидов