ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

09.04.2015 Справа № 26/291/10

Суддя Місюра Людмила Сергіївна, розглянувши заяву Запорізького державного підприємства „Радіоприлад" вих. № 131-599 від 30.03.2015 року про визнання таким, що не підлягає виконанню частково наказу господарського суду Запорізької області у справі № 26/291/10

За позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (вул. Каховська, 26, м. Запоріжжя, 69096; адреса за заявою: вул. Сталеварів, буд. 14, м. Запоріжжя, 69035)

До Запорізького державного підприємства "Радіоприлад" (пр. Леніна, 1, м. Запоріжжя, 69063)

Про стягнення 296 299 грн. 65 коп.

За участю представників:

Від ВАТ „Запоріжжяобленерго": Дамірова Н.Н. - дов. № 54 від 31.12.2014р.

Від ЗДП „Радіоприлад": Корабльов В.В. - дов. № 27 від 29.12.2014р.

Від ВДВС: не з'явився

(ст. ст. 30, 65 ГПК України )

В С Т А Н О В И В :

Запорізьке державне підприємство „Радіоприлад" (надалі - боржник) просить визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ господарського суду Запорізької області № 26/291/10 від 11.10.2010 року в частині стягнення з боржника на користь Відкритого акціонерного товариства „Запоріжжяобленерго" (надалі - стягувач) 2 963 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

В обґрунтування вимог заяви боржник зазначає наступне: рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2010р. по справі №26/291/10 позов задоволено частково та стягнуто з боржника на користь стягувача 211 017 (двісті одинадцять тисяч сімнадцять) грн. 50 коп. індекс інфляції, 85 282 (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 15 коп. 3% річних 2 963 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят три) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. 11.10.2010 року на примусове виконання рішення господарського суду Запорізької області від 22.09.2010р. по справі № 26/291/10 господарським судом Запорізької області виданий судовий наказ на суму 299 498 грн. 65 коп. 30.11.2010 року було відкрито виконавче провадження ВП №22918308 з виконання судового наказу №26/291/10. Постановою про прийняття до виконання виконавчого провадження від 03.10.2012 року, головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Запорізькій області Юлдашевим А.А. прийнято до виконання зведене виконавче проваджена № 68/1 щодо стягнення з Запорізького державного підприємства «Радіоприлад» на користь юридичних осіб та фізичних осіб заборгованість, в тому числі увійшло і виконавче провадження ВП №22918308. Відповідно до ст. 7 Господарського кодексу України (надалі - ГК України) відносини у сфері господарювання регулюються Конституцією України, цим Кодексом, законами України, нормативно-правовими актами Президента України та Кабінету Міністрів України, нормативно-правовими актами інших органів державної влади та органів місцевого самоврядування, а також іншими нормативними актами, а згідно зі ст. 8 Конституції України, в Україні визнається і діє принцип верховенства права. Згідно із ст. 202 ГК України господарське зобов'язання припиняється: виконанням, проведеним належним чином; зарахуванням зустрічної однорідної вимоги або страхового зобов'язання; у разі поєднання управненої та зобов'язаної сторін в одній особі; за згодою сторін; через неможливість виконання та в інших випадках, передбачених цим Кодексом або іншими законами. До відносин щодо припинення господарських зобов'язань застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язання припиняються частково або в повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Згідно ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і не господарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями. Відповідно ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Ухвалою Запорізького господарського суду від 11.10.2013.р визнано наказ № 26/291/10, виданий господарським судом Запорізької області 11.10.2010р., яким стягнуто з боржника (пр. Леніна, 1, м. Запоріжжя, 69063, , р/р 0754 в ЗОУ ВАТ «Державний ощадний банк України», МФО 313957) на користь стягувача (вул. Каховська,26, м. Запоріжжя, 65096; , п/р №09 в ЗВ ВАТ «Дочірній банк» Сбербанк Росії», МФО 320627) в частині стягнення 211 017 (двісті одинадцять тисяч сімнадцять) грн. 50 коп. індексу інфляції, 85282 (вісімдесят п'ять тисяч двісті вісімдесят дві) грн. 15 коп. 3% річних, таким, що не підлягає виконанню. 07.07.2014р. боржник отримав від стягувача заяву №1 від 16.06.2014.р про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог. Заява №1 від 16.06.2014 року відповідно до ст. 601 ЦК України та ст.203 ГК України припиняє зобов'язання шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог позивача та відповідача один до одного, а саме: зобов'язання стягувача перед боржником в розмірі 120 257,41 грн., яке виникло на підставі договору про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.12.2013 року за №1-164 (грошові вимоги за спільне використання технологічних електричних мереж в січні в розмірі 33 084,97 грн., в лютому в розмірі 33 084,97 грн., в березні 2013 року в розмірі 33 084,97 грн. в повному обсязі, а в квітні 2013 року - частково в розмірі 21 002,50 грн.); зобов'язання боржника перед стягувачем в розмірі 120 257,41 грн., яке виникло по сплаті державного мита, витратам ІТЗ, судового збору на підставі рішень господарського суду Запорізької області по справам: № 7/102/08 від 31.03.2008 року, № 6/463/08 від 12.02.2009 року, № 26/168/09 від 02.11.2009 року, № 26/77/10 від 22.04.2010 року, № 26/291/10 від 22.09.2010 року, № 26/5009/2652/11 від 21.06.2011 року, № 26/5009/6084/11 від 23.12.2011 року, № 5009/2598/12 від 24.09.2012 року. Заява №1 від 16.06.2014 року вважається вчиненою, а взаємні зобов'язання - припиненими, з моменту підписання даної Заяви стягувачем (16.06.2014 року). Згідно з ч. 2 ст. 117 ГПК України господарський суд, який видав наказ, може за заявою стягувача або боржника виправити помилку, допущені при його оформлені або видачі, чи визнати наказ таким, що не підлягає виконанню, та стягнути на користь боржника безпідставно одержане стягувачем за наказом. На підставі викладеного, боржник просить суд заяву задовольнити та визнати таким, що не підлягає виконанню, наказ господарського суду Запорізької області від 11.10.2010 року у справі № 26/291/10 в частині стягнення державного мита в сумі 2 963 грн. та витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу в сумі 236 грн. таким, що не підлягає виконанню.

Боржник надав суду додаткові письмові пояснення до заяви, які залучені до матеріалів справи.

Відкрите акціонерне товариство „Запоріжжяобленерго" (надалі - стягувач) надав суду пояснення на заяву, в яких зазначено наступне: стягувач підтверджує, що відповідно до заяви від 16.06.2014 року про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог було припинено зустрічні зобов'язання між стягувачем та боржником на загальну суму 86 003 грн. 09 коп., в тому числі зобов'язання за рішенням суду № 26/291/10 на суму 2 963 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу. Враховуючи викладене, прийняття рішення за заявою боржника про визнання наказу таким, що не підлягає виконанню частково у справі № 26/291/10, стягувач залишає на розсуд суду.

Ухвала суду від 01.04.2015 року про прийняття заяви до розгляду та призначення судового засідання направлялась стягувачу, боржнику та Комунарському відділу Державної виконавчої служби Запорізького міського управління юстиції (надалі - виконавча служба), що підтверджується вихідним реєстраційним номером, який зазначений на зворотній стороні ухвали, випискою з журналу реєстрації вихідних документів та реєстром на відправлення рекомендованої кореспонденції, які залучені до матеріалів справи.

Виконавча служба, повідомлена про місце, день та час розгляду справи в порядку, передбаченому Господарським процесуальним кодексом України (надалі - ГПК України), в судове засідання не з'явилась, про причини неявки суд не повідомила, витребувані судом документи не надала.

Суд визнав за можливе розглянути заяву без участі представника виконавчої служби, за наявними матеріалами, оскільки відповідно до вимог ч. 3 ст. 117 ГПК України, заява розглядається в десятиденний строк, про що суд зазначив в ухвалі про прийняття заяви до розгляду від 01.04.2015р.

Вивчивши всі матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, суд вважає, що заява підлягає задоволенню з наступних підстав:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.09.2010 року були задоволені у повному обсязі позовні вимоги стягувача, і на його користь з боржника було присуджено до стягнення 211 017 грн. 50 коп. індексу інфляції та 85 282 грн. 15 коп. 3% річних, 2 963 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу (ар. с. 70, 71).

На виконання рішення від 22.09.2010 року господарським судом був виданий наказ від 11.10.2010 року про стягнення з боржника на користь стягувача загальної суми 299 498 грн. 65 коп. (ар. с. 72).

Постановою виконавчої служби від 30.11.2010 року було відкрито виконавче провадження з виконання наказу господарського суду Запорізької області від 11.10.2010 року у справі № 26/291/10 (ар. с. 81).

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 11.10.2013 року була задоволена заява боржника та визнано таким, що не підлягає виконанню наказ господарського суду Запорізької області від 11.10.2010 року у справі № 26/291/00 в частині стягнення з боржника на користь стягувача 211 017 грн. 50 коп. інфляційних витрат та 85 282 грн. 15 коп. суми 3 % річних.

07.07.2014 року за вх. № 1458 боржник отримав від стягувача заяву № 1 від 16.06.2014 року про припинення зобов'язань зарахуванням зустрічних однорідних вимог.

Згідно з ч. 1 ст. 598 ЦК України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Діючим законодавством передбачена можливість припинення зобов'язання у такий спосіб, як зарахування зустрічних однорідних вимог.

Відповідно до ст. 601 ЦК України, зобов'язання припиняється зарахуванням зустрічних однорідних вимог, строк виконання яких настав, а також вимог, строк виконання яких не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги. Зарахування зустрічних вимог може здійснюватися за заявою однієї із сторін.

Зі ст. 601 ЦК України вбачається, що вимоги повинні буди зустрічними. Це означає, що сторони одночасно приймають участь в двох зобов'язаннях, і при цьому кредитор по одному зобов'язанню являється боржником по другому зобов'язанню.

В судовому засідання представники стягувача та боржника підтвердили факт наявності зустрічних однорідних вимог та не заперечили факт їх зарахування за заявою стягувача від 16.06.2014 року.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України, обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Сторони не заперечують факту наявності зустрічних однорідних вимог з підстав, які викладені в заяві стягувача № 1 від 16.06.2014 року.

Відповідно до ч. 4 ст. 117 ГПК України, господарський суд ухвалою вносить виправлення до наказу, а у разі якщо його було видано помилково або якщо обов'язок боржника відсутній повністю чи частково у зв'язку з його припиненням добровільним виконанням боржником чи іншою особою або з інших причин, господарський суд визнає наказ таким, що не підлягає виконанню повністю або частково.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що є достатні підстави для визнання таким, що не підлягає виконанню, наказу господарського суду Запорізької області від 11.10.2010 року у справі № 26/291/10 в частині стягнення 2 963 грн. державного мита та 236 грн. витрат на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 86, 117 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В :

Заяву Запорізького державного підприємства „Радіоприлад" вих. № 131-599 від 30.03.2015 року про визнання таким, що не підлягає виконанню частково наказу господарського суду Запорізької області у справі № 26/291/10 - задовольнити.

Визнати таким, що не підлягають виконанню, наказ господарського суду Запорізької області від 11.10.2010 року у справі № 26/291/10 в частині стягнення з Запорізького державного підприємства "Радіоприлад"(пр. Леніна, 1, м. Запоріжжя, 69063; ; п/р 0754 в ЗОУ ВАТ "Державний ощадний банк України", МФО 313957) на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (вул. Каховська, 26, м. Запоріжжя, 69096; ; п/р 09 в ЗВ ВАТ "Дочірній банк" Сбербанк Росії", МФО 320627) 2 963 (дві тисячі дев'ятсот шістдесят три) грн. 00 коп. державного мита та 236 (двісті тридцять шість) грн. 00 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Ухвала підписана: 09.04.2015р.

Суддя Л.С. Місюра