номер провадження справи 10/20/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 Справа № 908/583/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Донецьк (поштова адреса - 87525, м. Маріуполь, вул. Бахчиваванджи, 2 )

про витребування майна із чужого незаконного володіння.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Самокиша В.Ю., довіреність № 23-12/14-34 від 23.12.2014р.;

від відповідача - не з'явився;

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

До господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Донецьк про витребування майна з чужого незаконного володіння.

Ухвалою суду від 30.01.2015р. порушено провадження по справі, судове засідання призначено на 25.02.2015р. Судове засідання відкладалось до 25.03.2015р.

Ухвали суду були направлені на адреси сторін, в установленому законом порядку та в строк.

Відповідно до п. 3.9.1 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК ( 1798-12 ).

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 81-1 ГПК) (1798-12), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Виходячи з вищевикладеного, сторони належним чином і завчасно були сповіщенні судом про дату, час і місце проведення судового засідання.

Відповідно до п. п. 3.9.2, 3.9.3 Постанови Пленуму ВГС від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України",

- у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У разі нез'явлення без поважних причин або без повідомлення причин в засідання господарського суду представника позивача, якщо його присутність було визнано обов'язковою, суддя вправі притягти позивача до відповідальності, встановленої пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12 ), або залишити позов без розгляду (пункт 5 частини першої статті 81 ГПК) (1798-12 ), або вжити обох цих заходів одночасно, а також винести окрему ухвалу, як це передбачено частиною першою статті 90 ГПК (1798-12 ).

Що ж до представника відповідача, то у разі нез'явлення його представника за викликом господарського суду останній має право відкласти розгляд справи (стаття 77 ГПК) (1798-12), вжити заходів, передбачених пунктом 5 статті 83 ГПК (1798-12) або статтею 90 ГПК (1798-12).

Згідно ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їх процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Докази додаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно зі ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

До суду 20.03.2015р. від відповідача через канцелярію суду було надано відзив на позовну заяву в якому відповідач просить суд, у задоволенні позову ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" до ТОВ "Шляхове будівництво "Альтком" відмовити у повному обсязі. Також, відповідачем надано клопотання в якому відповідач просить суд, відкласти розгляд справи у зв'язку з загостренням бойових дій на Маріупольському напрямку та продовжити термін розгляду справи строком на 15 днів згідно ст. 69 ГПК України.

За клопотанням представника позивача судовий процес ведеться без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Відповідач чи його представник в судове засідання не з'явився.

Клопотання позивача щодо продовження строку розгляду спору на 15 днів судом було задоволено на підставі ст. 69 ГПК України. Строк розгляду справи було продовжено на 15 днів до 13.04.2015 р.

У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 08.04.2015 р. о 09 год. 10 хв.

У судовому засіданні 08.04.2015 р. представник позивача підтримав свої вимоги та надав до суду письмові пояснення щодо суті заявлених позовних вимог. Представник відповідача у судове засідання 08.04.2015 р. втретє не з'явився, на адресу суду направив клопотання про зупинення розгляду справи, в якому просить суд зупинити провадження у справі № 908/583/15-г до розгляду господарським судом Запорізької області справи за позовом ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» до ТОВ «ТОРГ-СТРОЙ КОМПАНІЯ» про витребування майна, яке є предметом лізингу за договором фінансового лізингу № 085-03/07 від 22.03.2007 р. - тандемного катка НD 110 фірми НАММ серійний номер Н1810304, з кабіною, системою опалення, системою зовнішнього освітлення, проблисковим маячком з незаконного володіння і передання його у володіння ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком», та набрання рішенням суду законної сили.

Суд клопотання відповідача про зупинення розгляду справи відхилив як необґрунтоване та таке, що прямо не стосується даної справи.

Згідно п. 3.6 Роз'яснення президії Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 р. № 02-5/289 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" з наступними змінами та доповненнями, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Неявка відповідача не перешкоджала вирішенню спору, у судовому засіданні 08.04.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 22.03.2007 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (надалі - Позивач, Лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (надалі - Відповідач, Лізингоодержувач) був укладений договір фінансового лізингу № L 385-03/07 (надалі - «Договір»), згідно з п. 1.1 якого Лізингодавець (Позивач) на підставі договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується придбати у свою власність і передати на умовах фінансового лізингу, без падання послуг з управління і а технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого визначаються в Специфікації (Додаток №2 до Договору), а Лізингоодержувач (Відповідач) зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

На виконання умов вищезазначеного Договору, Позивач (Лізингодавець) придбав предмет лізингу за договором купівлі-продажу та передав у тимчасове володіння та користування Відповідачу (Лізингоодержувачу), що підтверджується підписаним представниками сторін актом приимання-передачі предмета лізингу від 19.09.2007 р.

Предметом лізингу є: Тандемний коток НD ПО фірми НАММ з кабіною, системою опалення, системою зовнішнього освітлення, проблисковим маячком, серійний номер Н1810304 (надалі - Предмет лізингу).

Згідно з п. 1 ст. 806 ЦК України за договором лізингу одна-сторона (Лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (Лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить Лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із Лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане Лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених Лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ч. 1 ст. 763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Відповідно до п. 1.2 Договору строк лізингу складається з Періодів лізингу, зазначених у Графіку платежів (Додаток № 1 до Договору) (надалі - Графік), та не може бути менше одного року.

У Графіку сторони погодили, що строк лізингу за Договором складається з 60 Періодів лізингу з жовтень 2007 року по вересень 2012 року.

Відповідно до п. 5.4. Додатку № 4 «Загальні умови фінансового лізингу» до Договору (надалі - Загальні умови) першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому Предмет лізингу був переданий Лізингоодержувачу за Актом приймання-передачі. Зазначені в Графіку порядкові номери періодів лізингу відповідають календарним місяцям, які слідують за першим періодом лізингу в прямому порядку.

Акт приймання-передачі Предмета лізингу за Договором був підписаний 19.09.2007 р., таким чином першим періодом лізингу за Договором є жовтень 2007 року, а останнім - вересень 2012 року.

У відповідності до п. 8.2.1. Загальних умов Лізингоодержувач має право використовувати предмет лізингу протягом строку лізингу.

Відповідно до п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про фінансовий лізинг» Лізкнгоодержувач зобов'язаний у разі закінчення строку лізингу, а також у разі дострокового розірвання договору лізингу та в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу - повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором. В свою чергу, Лізингодавець має право вимагати повернення предмету лізингу (ст. 10 зазначеного Закону).

Проте на сьогоднішній день Предмет лізингу не повернутий та продовжує використовуватись відповідачем без належної правової підстави, порушуючи право власності Лізингодавця (Позивача).

Між Позивачем та Відповідачем було укладено Договір, на підставі якого у Відповідача виникло речове право на чуже майно (право користування предметом лізингу). Вказане право виникло у Відповідача саме на строк лізингу. Лише протягом строку лізингу Відповідач міг користуватися Предметом лізингу.

Проте у зв'язку з закінченням строку лізингу у Відповідача припинилося речове право на чуже майно, а відтак останній незаконно, без відповідної правової підстави володіє та користується Предметом лізингу.

Проте, станом на дату звернення ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» з позовом до суду, ТОВ «Шляхове будівництво «Альтком» зазначені вимоги не виконав, чим порушив законні інтереси власника майна - Позивача за вказаним позовом.

Згідно статті 193 Господарського кодексу України (загальні умови виконання господарських зобов'язань) "Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться».

У порушення зазначених норм закону та умов Договору фінансового лізингу № L 385-03/07 від 22.03.2007 р. відповідач зобов'язання за вказаним Договором належним чином не виконав, а саме не повернув майно.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги в повному обсязі, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України договори та інші правочини відносяться до підстав виникнення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно ст. 175(1) ГК майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 316 ЦК України, право власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Статті 317, 319 ЦК України, передбачають, що власникові належать права, володіння, користування та розпоряджання своїм майном, він володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд.

Відповідно до ст.321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні.

Відповідно до ст. 387 ЦК України власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави володіла ним.

Згідно зі ст. 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання, кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Стаття 16 ЦК України встановлює, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Так, способом захисту цивільних прав та інтересів є, зокрема, припинення дії, яка порушує право.

Положеннями ст. 391 ЦК України передбачено, що власник майна має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 400 ЦК України, недобросовісний володілець зобов'язаний негайно повернути майно особі, яка має на нього право власності або інше право відповідно до договору або закону, або яка є добросовісним володільцем цього майна. У разі невиконання недобросовісним володільцем цього обов'язку, заінтересована особа має право пред'явити позов про витребування цього майна.

Стаття 1212 ЦК України встановлює, що особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи без достатньої правової підстави, зобов'язана повернути це майно. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про, зокрема, витребування майна власником з чужого незаконного володіння.

Таким чином, позивач має право витребувати Предмет Лізингу у Відповідача, а Відповідач зобов'язаний повернути Предмет лізингу Позивачу.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Донецьк в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами укладеного договору договір фінансового лізингу № L 385-03/07 від 22.03.2007 р. і не бажає добровільно повертати майно.

Факт порушення відповідачем умов договору фінансового лізингу № L 385-03/07 від 22.03.2007 р., а також факт незаконного володіння чужим майном, підтверджується матеріалами справи.

Відповідач в судове засідання тричі не з'являвся, про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином. На адресу суду від відповідача надійшов відзив на позовну заяву, в якому відповідач просить суд відмовити в задоволенні позову. Також відповідач в судове засідання надіслав клопотання про зупинення провадження по справі. Суд в задоволенні клопотання про зупинення провадження по справі відмовив у зв'язку з відсутністю обґрунтованих та законних підставі для зупинення провадження по даній справі.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Заперечення відповідача суд до уваги не приймає так як вони не знайшли свого документального та нормативного підтвердження та були повністю спростовані належним доказами наданими до суду позивачем.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

З урахуванням викладеного, проаналізувавши надані докази, суд задовольняє позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Донецьк про витребування наступного майна з чужого незаконного володіння: Тандемний коток HD 110 фірми НАММ з кабіною, системою опалення, системою зовнішнього освітлення, проблисковим маячком, серійний номер Н1810304.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 44, 49, 82, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Шляхове будівництво "Альтком", м. Донецьк задовольнити.

Витребувати з незаконного володіння Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (83060, м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Шахтарів Донбасу, 163, ) та передати на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073, Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, ) наступне майно з чужого незаконного володіння: Тандемний коток HD 110 фірми НАММ з кабіною, системою опалення, системою зовнішнього освітлення, проблисковим маячком, серійний номер Н1810304.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Шляхове будівництво «Альтком» (83060, м. Донецьк, Куйбишевський район, вул. Шахтарів Донбасу, 163, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» (04073, Київ, просп. Московський, 9, корп. 5, офіс 101, ) витрати по сплаті судового збору в розмірі 7 108 (сім тисяч сто вісім) грн. 17 коп.

Видати наказ.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 10.04.2015 р.