КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа№ 925/507/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шипка В.В.

суддів: Остапенка О.М.

Верховця А.А.

при секретарі Матвєєнко Т.Є.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М"

на ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р.

у справі № 925/507/14 (суддя Чевгуз О.В.)

за заявою Уманської ОДПІ

до Публічного акціонерного товариства "Уманьагрохім"

про визнання банкрутом

за участю представників:

від апелянта: Храпачевський М.В. - дов. № 1 від 06.04.2015 р.

від заявника: не з'явились

від боржника: не з'явились

від ПАТ «Райффайзен Банк Аваль»: Рубан О.Г. - дов. № 582/12 від 23.10.2012 р.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р. у справі № 925/507/14 накладено арешт на нерухоме майно, яке належить публічному акціонерному товариству "Уманьагрохім":

Цілісний майновий комплекс, що знаходиться за адресою: с. Піківець, Уманський район, Черкаська область, по вул. Уманська за №152-в, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 3, номер запису про право власності 1361395, зареєстроване 17.06.2013 за ТОВ "Ресурс Центр-М" ();

Земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0051 загальною площею 0,034 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та розміщення виробничої бази, за адресою: с. Піківець, Уманський район, Черкаська область, по вул. Уманська за №152-в, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 3, номер запису про право власності 1387768, зареєстроване 19.06.2013 за ТОВ "Ресурс Центр-М" ();

Земельну ділянку кадастровий номер :02:000:0704 загальною площею 1,1774 га для розміщення та експлуатації основних, підсобних та допоміжних будівель та споруд переробної, машинобудівної та іншої промисловості, для будівництва та розміщення виробничої бази, за адресою: с. Піківець, Уманський район, Черкаська область, по вул. Уманська за №152-в, реєстраційний номер об'єкта нерухомості 3, номер запису про право власності 1388351, зареєстроване 19.06.2013 за ТОВ "Ресурс Центр-М" ().

Не погоджуючись із згаданою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М" звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р.у справі № 925/507/14 скасувати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015р. апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М"було прийнято до провадження та призначено розгляд справи № 925/507/14 на 07.04.2015р.

Встановлено, що в судове засідання 07.04.2015р. представники заявника та боржника не з»явилися, причин неявки суду не повідомили.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 03.04.2015р. кредитором ОСОБА_5 був поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд апеляційну скаргу задовольнити а ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р. скасувати.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 03.04.2015р. представником апелянта була подана заява в якій просить розгляд справи розглядати без їх участі, за наявними матеріалами справи та підтримав апеляційну скаргу в повному обсязі.

Через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду 07.04.2015р. представником ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» був поданий відзив на апеляційну скаргу в якому просить суд ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

В судовому засіданні представник апелянта апеляційну скаргу підтримав та просив її задовольнити.

В судовому засіданні представник ПАТ «Райффайзен Банк Аваль» проти апеляційної скарги заперечував.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженої ухвали норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ч. 2 ст. 41 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно ч. 1 ст. 5 Закону України „Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" від 14.05.1992р. N 2343-XII (із змінами і доповненнями) (далі по тексту - Закон), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

22.01.2015р. Приватне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до господарського суду Черкаської області з клопотанням про накладення арешту на нерухоме майно банкрута, яким забезпечені вимоги останнього, у зв'язку з наявністю загрози його незаконного відчуження поза межами процедури банкрутства. Також заявник просить суд накласти арешт на земельні ділянки, на яких розташоване це майно.

Свою заяву обґрунтовує тим, що на даний час існує загроза безпідставного відчуження товариством з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М" зазначеного майна банкрута і спроби продати майно.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 29.07.2014 затверджений реєстр вимог кредиторів, вимоги публічного акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" окремо внесені до реєстру, як такі, що забезпечені майном боржника, а саме іпотекою майна банкрута.

Відповідно до договору іпотеки від 25.09.2007 банкрут у даній справі забезпечив вимоги публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" за кредитним договором від 21.09.2007 майном, а саме комплексом будівель, що знаходиться за адресою: с. Піківець, Уманський район, Черкаська область, по вул. Уманська за №152.

В подальшому адреса майнового комплексу була змінена на с. Піківець, Уманський район, Черкаська область, по вул. Уманська за №152-в.

Право власності на зазначене майно банкрута у даній справі підтверджується витягом з реєстру прав власності на нерухоме майно №16005741 від 20.09.2007, постановою Уманського міськрайонного суду від 22.03.2013, ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 17.09.2013, рішенням Уманського міськрайонного суду від 08.08.2011, рішенням апеляційного суду Черкаської області від 28.03.2012.

Статтею 66 ГПК України встановлено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору;зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Пунктом 4 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 22.12.2006р. передбачено, що розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, дані про особу відповідача, а також відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулася з такою заявою, позовним вимогам.

Відповідно до ст. 18 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) господарський суд має право за клопотанням сторін або учасників справи про банкрутство чи за своєю ініціативою вжити заходів до забезпечення вимог кредиторів.

Господарський суд за клопотанням розпорядника майна, кредиторів або з власної ініціативи може заборонити боржнику укладати без згоди арбітражного керуючого (розпорядника майна) правочини (договори), а також зобов'язати боржника передати цінні папери, майно, інші цінності на зберігання третім особам, вчинити чи утриматися від вчинення певних дій або вжити інших заходів для збереження майна боржника (у тому числі шляхом позбавлення боржника права розпорядження його нерухомим майном без згоди розпорядника майна або суду, який розглядає справу про банкрутство; накладення арешту на конкретне рухоме майно боржника), про що виноситься ухвала.

У процедурі розпорядження майном за клопотанням розпорядника майна, сторін або інших учасників справи про банкрутство, що містить підтверджені відомості про перешкоджання керівником боржника виконанню повноважень розпорядника майна, а також про вчинення керівником боржника дій, що порушують права та законні інтереси боржника або кредиторів, господарський суд має право відсторонити керівника боржника від посади та покласти виконання його обов'язків на розпорядника майна. Про усунення керівника боржника від посади господарський суд виносить ухвалу.

Заходи щодо забезпечення вимог кредиторів діють відповідно до дня введення процедури санації і призначення керуючого санацією або до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора, або до припинення провадження у справі.

Господарський суд має право скасувати або змінити заходи щодо забезпечення вимог кредиторів до настання зазначених обставин, про що виноситься ухвала.

Згідно з ст. 42 Закону усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси, за винятком об'єктів житлового фонду, в тому числі гуртожитків, дитячих дошкільних закладів та об'єктів комунальної інфраструктури, що належать юридичній особі - банкруту, які передаються в порядку, встановленому законодавством, до комунальної власності відповідних територіальних громад без додаткових умов і фінансуються в установленому порядку.

Майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що місцевий суд дійшов вірного висновку, що безпідставне відчуження майна банкрута може суттєво порушити права та законні інтереси учасників у справі про банкрутство, а тому наклав арешт на нерухоме майно банкрута.

Дослідивши матеріали наявні у справі, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дав належну оцінку доказам по справі та виніс законну обґрунтовану ухвалу, яка відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам і матеріалам справи.

За таких обставин, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваної ухвали.

Керуючись ст. 99 ст. ст. 101- 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресурс Центр-М" залишити без задоволення, ухвалу господарського суду Черкаської області від 22.01.2015р. у справі № 925/507/14 залишити без змін.

2. Матеріали справи № 925/507/14 повернути до господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Головуючий суддя В.В. Шипко

Судді О.М. Остапенко

А.А. Верховець