КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа№ 910/20507/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорної Л.В.

суддів: Кропивної Л.В.

Пашкіної С.А.

при секретарі судового засідання Громак В.О.

за участю представників сторін: від позивача - Климов К.М.

від відповідача - Яхнівська Г.С.

розглянувши апеляційну скаргу державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Залізниця»

на рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014р.

по справі №910/20507/14 (суддя - Котков О.В.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Карго Транс»

до державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Залізниця»

в особі відокремленого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця»

про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 02.12.2014р. позовні вимоги задоволено повністю. Стягнути з державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» в особі відокремленого підрозділу Київської дирекції залізничних перевезень Державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Карго Транс» грошові кошти: основного боргу - 1 335 368,38 грн. та судові витрати - 26 707,37 грн.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Залізниця» звернулось до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. у справі №910/205070/14 та прийняти нове, яким відмовити в позові товариства з обмеженою відповідальністю «Рейл Карго Транс» до державного територіально-галузевого об'єднання «Південно-Західна залізниця» у повному обсязі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 19.01.2015р. апеляційну скаргу територіально-галузевого об'єднання «Південно-Залізниця» прийнято до провадження.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р., враховуючи перебування судді Кропивної Л.В у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Агрикова О.В., Смірнова Л.Г.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015р., враховуючи перебування суддів Агрикової О.В. та Смірнової Л.Г. у відпустці, для розгляду даної справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя Чорна Л.В., судді Кропивна Л.В., Пашкіна С.А.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рейл Карго Транс» заперечує проти апеляційної скарги та просить рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014р. залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення, з підстав викладених у письмовому відзиві.

Відповідачем надавались письмові додаткові пояснення до апеляційної скарги.

Також державне територіально-галузеве об'єднання «Південно-Залізниця» надало довідку, зі змісту якої вбачається, що станом на 06.04.2015р. на особовому рахунку позивача залишились кошти у розмірі 1 621,78грн.

Представник позивача щодо наданої довідки пояснив, що часткове погашення відбулось вже після винесення господарським судом міста Києва рішення 02.12.2014р. по даній справі.

Відповідно до ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи та заперечення сторін, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, апеляційний господарський суд встановив наступне.

16 травня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Рейл Карго Транс» - Вантажовласник та державним територіально-галузевим об'єднанням «Південно-Західна залізниця» - Залізниця, було укладено договір про організацію перевезень вантажів і проведення розрахунків за перевезення та надані залізницею послуги № 6415726, предметом якого є надання Залізницею Вантажовласнику послуг, пов'язаних з перевезенням вантажів, та проведенням розрахунків за ці послуги. /а.с.8/.

Для центральних розрахунків Залізниця відкрила Вантажовласнику особовий рахунок 6415726.

Згідно п. 2.2.2. договору Залізниця зобов'язалась приймати до перевезення та видавати вантажі Вантажовласника, подавати під навантаження/вивантаження вагони (контейнери) згідно із затвердженими планами і заявками Вантажовласника та надавати йому додаткові послуги, пов'язані з перевезенням вантажів, в тому числі за вільними тарифами, перелік яких зазначається в додатку до цього договору.

Вантажовласник зобов'язався здійснювати попередню оплату за перевезення вантажів та додаткових послуг шляхом перерахування коштів на рахунок єдиного технологічного центу по обробці перевізних документів ДТГО «Південно-Західна залізниця». (п. 2.4.2. Договору).

Згідно розділу 3 договору Вантажовласник здійснює попередню оплату Залізниці шляхом перерахування коштів на рахунок №04 в АБ «Експресс-Банк» м. Києва, МФО 322959, код 04713033, одержувач: ЄТехПД ДТГО «Південно-Західна залізниця». Одержані кошти Залізниця зараховує на особовий рахунок Вантажовласника. Послуги Вантажовласника за цим договором, надаються за умови наявності коштів на його особовому рахунку. Розмір попередньої оплати визначається Вантажовласником, виходячи із очікуваного обсягу перевезень та послуг на підставі діючих тарифів. Залізниця відображає відповідні суми (провізну плату, додаткові збори, сплату за користування вагонами (контейнерами), штрафи, пеню) в особовому рахунку Вантажовласника на підставі перевізних документів, накопичувальних карток, відомостей плати за користування вагонами (контейнерами) і т.ін. оформлених в паперовому або електронному вигляді. На вимогу Вантажовласника проводиться звірка розрахунків між ним і Залізницею, результати якої оформлюються актом.

Позивач зазначає, що загальна вартість послуг за Договором Вантажовласника згідно його заявок з 16.05.2013р. по 31.07.2014р. становила 33 808 000,00 грн., в свою чергу Залізниця надала послуги по Договору лише на суму 32 472 631,62 грн., таким чином за відповідачем рахується заборгованість у загальному розмірі 1 335 368,38грн.

Після 31.07.2014р. позивач попередню оплату на користь Залізниці не перераховував, а відповідач послуги не надавав.

02.07.2014р. позивач почав отримувати звернення своїх клієнтів про неможливість використання коду №6415726 при оформлені вагонів до перевезення.

Листом №714 від 04.07.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою негайно розблокувати код №6415726 для можливості роз кредитування та здійснення подальшого переадресування вказаних вагонів по новим документам без вивантаження вантажу. /а.с. 11/.

Доказів реагування на лист №714 матеріали справи не містять.

21.07.2014р. позивач листом №786 звернувся до відповідача із вимогою повернути попередню оплату у розмірі 1 335 368,38 грн. /а.с. 13/.

Листами №839 від 30.07.2014р. та №928 від 21.08.2014р. позивач звертався до керівництва ДТГО «Південно-Західна залізниця» для урегулювання питання щодо розблокування коду та повернення коштів. /а.с. 15, 17/.

Доказів реагування, як і доказів погашення заборгованості на спірну суму матеріали справи не містять.

Натомість, в матеріалах справи наявний акт звірки взаємних розрахунків підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений відтисками печаток, в якому відображена заборгованість на спірну суму станом на 29.10.2014р. /а.с. 109/.

Відповідно до статті 929 Цивільного кодексу України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Відповідно до статті 934 Цивільного кодексу України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу /ст.ст. 610-625 Цивільного кодексу України/.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, вимоги є документально обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Разом з цим, договір №6415726 від 16.05.2013р. набуває чинності з дати його підписання сторонами і діє 3 роки. (п. 7.1. договору).

Згідно п. 7.2. договору кожна сторона вправі розірвати договір до закінчення терміну його дії з попереднім повідомленням іншої сторони не менш ніж на десять днів.

Відповідно до частини 2 статті 188 Господарського кодексу України, сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. (ч.ч. 3,4 ст. 188 Господарського кодексу України).

04.07.2014р. Залізниця направила на адресу Вантажовласника додаткову угоду про розірвання Договору. /а.с. 113, 114/.

Листом № 785 від 21.07.2014р. позивач повідомив відповідача про не підписання запропонованої останньою угоди, з підстав відсутності порушень з боку Вантажовласник взятих на себе зобов'язань за Договором. /а.с. 123/.

Таким чином, враховуючи вимоги статті 188 Господарського кодексу України відсутні підстави вважати договір №6415726 від 16.05.2013р. розірваним.

Київський апеляційний господарський суд погоджується із висновком суду першої інстанції про те, що відповідач не скористався своїм процесуальним правом, вимогу про розірвання договору не заявляв.

Крім того, згідно наданої ДТГО «Південно-Західна залізниця» до Київського апеляційного господарського суду довідки відповідач погоджується, що договір є діючим до 16.05.2016р.

Щодо зменшення суми коштів, які містяться на особовому рахунку ТОВ «Рейл Карго Транс» до 1 621,78грн., то доказів надання послуг на суму 1 333 743,60грн. до винесення господарським судом міста Києва рішення матеріали справи не містять, а отже відсутні підстави для скасування рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. у справі № 910/20507/14.

Дослідивши матеріали справи, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що господарським судом першої інстанції правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, повно з'ясовано та доведено обставини, що мають значення для справи, зроблені висновки відповідають дійсним обставинам справи.

Доводи наведені в апеляційній скарзі Київським апеляційним господарським судом до уваги не приймаються з огляду на те, що вони є необґрунтованими та такими, що спростовуються матеріалами справи.

За наведених у даній постанові обставин, Київський апеляційний господарський суд доходить до висновку, що відсутні підстави для зміни чи скасування рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. у справі № 910/20507/14.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду міста Києва від 02.12.2014 р. у справі №910/20507/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

2. Матеріали справи №910/20507/14 повернути до господарського суду міста Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам у справі.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя Л.В. Чорна

Судді Л.В. Кропивна

С.А. Пашкіна