РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

03.04.2015Справа №910/27332/14

За позовом Державної організації «Київська державна регіональна телерадіокомпанія»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Ілпан»

Про стягнення 4 442 721,87 грн.

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Михайленко А.Д., довіреність № 17-01-1 від 05.01.2015

від відповідача Бондарчук Д.М., довіреність № б/н від 07.07.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державна організація «Київська державна регіональна телерадіокомпанія» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-інвестиційна компанія «Ілпан» (далі - відповідач) про стягнення 4 442 721,87 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем не виконуються умови договору № 31/12/13 від 31.12.2013р.

Ухвалою суду від 09.12.2014р. порушено провадження у справі № 910/27332/14 та призначено розгляд на 23.01.2015 р.

22.01.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи.

22.01.2015р. позивач подав через канцелярію суду документи по справі та заяву про уточнення позовних вимог.

23.01.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з`явився, вимог ухвали суду про порушення провадження у справі не виконав.

Суд задовольнив клопотання відповідача, у зв'язку з чим відклав розгляд справи на 09.02.2015р.

09.02.2015р. відповідач подав через канцелярію суду документи по справі та відзив на позов.

09.02.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача заперечив проти позову.

Суд відклав розгляд справи на 02.03.2015р., у зв'язку з можливістю врегулювати спір мирним шляхом.

02.03.2015р. представники позивача та відповідача у судовому засіданні заявили клопотання про продовження строку вирішення спору та відкладення розгляду справи, для надання додаткової можливості врегулювати спір мирним шляхом.

Суд вирішив задовольнити клопотання сторін, відклав розгляд справи на 20.03.2015р., у зв'язку з чим продовжив строк вирішення спору.

20.03.2015р. відповідач подав через канцелярію суду клопотання про відкладення розгляду справи.

20.03.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав пояснення по справі, повідомив про проведення перемовин.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився.

Суд задовольнив клопотання відповідача та відклав розгляд справи на 03.04.2015р., беручи до уваги те, що між сторонами ведуться перемовини щодо врегулювання спору мирним шляхом, та доручення до клопотання відповідачем копії лікарняного листка та наказу про відрядження директора.

03.04.2015р. представник позивача у судовому засіданні надав додаткові пояснення по справі, підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав додаткові документи по справі.

Представник відповідача надав пояснення по справі, заперечив проти позовних вимог.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем та відповідачем укладено договір відповідального зберігання № 31/12/13 від 31.12.2013р., згідно якого відповідач зобов'язався на безоплатній основі зберігати майно позивача, а саме: обладнання та матеріали капітального ремонту телевізійної студії АСБ - 1 по вул. Хрещатик, 26 (далі - майно), передане йому позивачем, і повернути це майно позивачу у схоронності за першою вимогою останнього.

У відповідності із пунктом 1.2. договору на зберігання передається майно перелік, кількість і оцінка якого визначаються сторонами у акті (актах) приймання-передачі майна.

На виконання умов договору, 31 грудня 2013 року між позивачем та відповідачем було підписано акт приймання-передачі майна капітального ремонту телевізійної студії АСБ-1 по вул. Хрещатик, 26, чим засвідчили передання позивачем відповідачу на відповідальне зберігання майна на загальну суму 3 791 190,90 грн., копія якого наявна в матеріалах справи.

За результатами діяльності позивача частина майна, переданого на відповідальне зберігання відповідачу, була використана позивачем, що зменшило загальний обсяг і вартість майна на зберіганні у відповідача на 9 005 грн. 76 коп., що підтверджується звітом про витрати основних матеріалів у будівництві в співставленні з виробничими нормами за грудень 2013 р. та актом приймання-передачі матеріалів по капітальному ремонту приміщень площею 601 кв. м. телевізійної студії АСБ-1 по вул. Хрещатик, 26 в м. Таким чином, загальна вартість майна, переданого на зберігання відповідачу за договором становить 3 782 185, 14 грн.

У відповідності із умовами договору, а саме пунктів 2.1.1. - 2.1.3., відповідач зобов'язувався вживати всіх необхідних заходів для забезпечення схоронності майна протягом строку зберігання, зберігати майно окремо від інших речей, з дотриманням усіх необхідних умов, які забезпечують збереження майна позивача та нести відповідальність за втрату (нестачу) або пошкодження майна, переданого на зберігання відповідачу, з моменту одержання майна від позивача та до моменту його повернення позивачу.

Протягом дії договору, відповідач не належним чином виконував взяті на себе зобов'язання за договором, а саме не допустив позивача до майна з метою проведення позапланової та планової інвентаризації майна та відмовився повернути майно за вимогою позивача, чим спричинив збитки позивачу у розмірі 3 782 185, 14 грн.

11 липня 2014 року позивач отримав вимогу Слідчого управління Головного управління в місті Києві МВС України № 12/3 - 4911/1 від 09 липня 2014 р. щодо здійснення інвентаризації Майна - обладнання та матеріали капітального ремонту телевізійної студії АСБ - 1 по вул. Хрещатик, 26 в м. Києві, переданого позивачем на відповідальне зберігання Відповідачу за Договором, у зв'язку із проведенням досудового розслідування у кримінальному провадженні № 0000603 від 07 квітня 2014 року. При цьому, Слідчим управлінням Головного управління в місті Києві МВС України пред'явило вимогу до складу інвентаризаційної комісії Позивача, щодо включення представників (співробітників) УБОЗ ГУМВС України з метою забезпечення об'єктивності та повноти проведення інвентаризації.

На виконання зазначеної вище вимоги Слідчого управління Головного управління в місті Києві МВС України позивач наказом № 34-п від 11 липня 2014 р. створив тимчасову інвентаризаційну комісію із залученням співробітників УБОЗ ГУМВС України та листом № 17-78-3 від 11 липня 2014р. повідомив відповідача про наміри проведення позапланової інвентаризації майна і просив повідомити найближчу дату і час для прибуття комісії на перевірку.

29.07.2014 р. позивач отримав лист № 75/07/14 від 22 липня 2014 року, яким відповідач повідомив Позивача про неможливість надання інформації щодо дати та часу забезпечення доступу до майна з метою проведення його інвентаризації через перебування у відпустці директора відповідача.

22 липня 2014 року листом № 12/3-5269 Слідчим управлінням Головного управління в меті Києві МВС України було повідомлено позивача, що у зв'язку із перебуванням кримінального провадження № 0000603 від 07 квітня 2014 року на особливому контролі Прокуратури міста Києва, позапланова інвентаризація майна має бути проведена 23 липня 2014 року, при прибутті у вказану дату за місцем знаходження майна, членів тимчасової інвентаризаційної комісії позивача за участю співробітників УБОЗ ГУМВС України, працівниками відповідача члени комісії не були допущені до складських приміщень, що унеможливило проведення позапланової інвентаризації майна.

У зв'язку із ситуацією, що склалася через недопущення членів тимчасової інвентаризаційної комісії за участю співробітників УБОЗ ГУМВС України, позивач направив відповідачу вимогу № 17-92-3 від 31 липня 2014 р. щодо допущення членів тимчасової інвентаризаційної комісії Позивача за участю співробітників УБОЗ ГУМВС України у строк до 18 серпня 2014 року до складських приміщень, а у разі невиконання означеної вище вимоги - у строк до 01 вересня 2014 року повернути все Майно.

На вимогу позивача, відповідачем було надано відповідь від 18 серпня 2014 року № 80/08/14 з проханням продовжити термін інвентаризації через перебування директора відповідача у щорічній, після чого 22.08.2014 року позивач, листом № 17-218-1 просив повідомити останнього про дату виходу директора відповідача із щорічної відпустки та повідомив про наміри звернутись до судових та правоохоронних інстанцій з метою захисту власних інтересів у разі подальшого недопущення відповідачем інвентаризаційної комісії позивача до складських приміщень, на яких зберігається майно. Проте вказаний лист позивача було залишено без відповіді відповідача.

У відповідності із Положенням про організацію бухгалтерського обліку і звітності в Україні, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 03.04.1993 р. № 250, та Інструкції з інвентаризації матеріальних цінностей, розрахунків та інших статей балансу бюджетних установ, затвердженої наказом Головного Управління Державного казначейства України від 30.10.1998 р. № 90, Позивач зобов'язаний був провести планову інвентаризацію основних фондів, товарно-матеріальних цінностей, грошових активів, матеріальних цінностей, розрахунків, договірних та фінансових зобов'язань станом на 01 листопада 2014 року.

Враховуючи зазначене вище, а також з метою належного обліку майна, що перебуває у державній власності, позивач повторно 18.09.2014 року листом № 17-244-1 звернувся із вимогою до відповідача допустити 10 жовтня 2014 р. об 11 год. 00 хв. планову інвентаризаційну комісію позивача до складських приміщень, на яких зберігається майно, передане на відповідальне зберігання відповідачу за Договором зберігання, для проведення планової інвентаризації, проте вказана вимога була залишена без відповіді з боку відповідача, а у зазначений термін комісія позивача також не була допущена до приміщень, в яких мало зберігатись майно позивача.

29 вересня 2014 року Слідчим управлінням Головного управління в місті Києві МВС України до Позивача направлено запит № 12/3-6843 про результати проведених

інвентаризацій мана, що підтверджується Додатком № 14 до даної Позовної заяви, на яке Позивач листом від 03 жовтня 2014 року № 17-256-1 проінформував про результати недопущення Позивача до Майна, що підтверджується Додатком №

Відповідно до п. 2.1.4. договору, відповідач зобов'язався повернути майно позивача частково або повністю за першою вимогою останнього.

У відповідності до умов п. 4.3. договору, відповідач несе відповідальність за збереження і цілісність майна з моменту передання Майна на зберігання і до моменту його повернення Позивачу. У випадку втрати (нестачі) або пошкодження Майна, яке передане на зберігання, або його частини, відповідач повинен відшкодувати позивачу всі пов'язані з цим збитки.

При цьому, відповідно до п. 4.1. та 4.2. договору, у випадку порушення зобов'язань, що випливають з договору, винна сторона несе відповідальність, визначену договором та (або) чинним законодавством України. Порушенням Договору є його невиконання або неналежне виконання.

Відповідно до пункту 4.4. договору, у випадку неповернення майна позивачу за першою вимогою, відповідач повинен виплатити позивачу неустойку у розмірі 0,1 % від вартості майна за кожен день затримки.

Враховуючи неодноразову відмову відповідача допустити представників позивача та співробітників УБОЗ ГУМВС України до складських приміщень, на яких зберігається майно позивача, а також відмову відповідача повернути майно за першою вимогою позивача, позивач вважає, що відповідачем не дотримано умови договору щодо належного зберігання майна позивача, що в свою чергу призводить до понесення збитків з боку позивача, як бюджетної організації, у розмірі 3 782 185,14 грн., у зв'язку з чим позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив розірвати договір зберігання, за систематичне порушення його умов з боку відповідача а також стягнути з відповідача 3 782 185,14 грн. - вартості майна (понесених збитків), 321 485, 74 грн. - пені, 264 752,99 грн. - штрафу та судовий збір у розмірі 74 298,00 грн.

Відповідно до ст. 231 Господарського кодексу України щодо окремих видів зобов'язань Законом може бути визначений розмір штрафних санкцій, зміна якого за погодженням сторін не допускається. У разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, за прострочення строків виконання зобов'язання понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Згідно з вимогами ст.ст. 525, 526, 530, 629 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до договору; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Укладений між сторонами договір за своєю юридичною природою є договором зберігання.

У відповідності із ч. 1 ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

У відповідності із ч. 1 ст. 942 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до ст. 949 Цивільного кодексу України зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості, при цьому річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей.

Відповідно до статті 950 Цивільного кодексу України за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

У відповідності із статтею 951 Цивільного кодексу України збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

Відповідно до 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання.

Представник відповідача у судових засіданнях заперечував проти позовних вимог, проте надати ґрунтовані пояснення та докази наявності спірного майна в приміщеннях відповідача, а також щодо недопущення представників позивача та органів внутрішніх справ до проведення інвентаризації, суду надати не зміг.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст.. 651 ЦК України, договір може бути розірвано або змінено за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Вина відповідача в порушенні зобов'язань по зберіганню майна позивача, переданого останнім за актом відповідачу, доведена матеріалами справи та не спростована відповідачем, внаслідок чого суд виріши задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст.ст. 173, 193, ГК України, ст.ст. 22, 33, 49, 75, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Розірвати договір відповідального зберігання № 31/12/13 від 31.12.2014р., укладений між Державною організацією «Київська державна регіональна телерадіокомпанія» () та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна компанія «Ілпан» ().

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-Інвестиційна компанія «Ілпан» (03680, м. Київ, вул. Велика Окружна 4, корпус 1 літера Ф, ) на користь Державної організації «Київська державна регіональна телерадіокомпанія» (01001, м. Київ, вул. Хрещатик 26, ) 3 782 185 (три мільйони сімсот вісімдесят дві тисячі сто вісімдесят п'ять) грн. 14 коп. - вартості майна (понесених збитків), 321 485 (триста двадцять одну тисячу чотириста вісімдесят п'ять) грн. 74 коп. - пені, 264 752 (двісті шістдесят чотири тисячі сімсот п'ятдесят дві) грн. 99 коп. - штрафу та судовий збір у розмірі 74 298 (сімдесят чотири тисячі двісті дев'яносто вісім) грн.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення складено 14.04.2015р. )

Суддя В.І.Мельник