номер провадження справи 33/36/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 Справа № 908/1140/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Сучкова, 115)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" (69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, буд. 4/40, кв. 4)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Галата О.В. - довіреність № 55 від 14.01.2015 р.;

від відповідача : Маруфенко О.Є. - довіреність б/н від 01.12.2014 р.;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд", м. Новомосковськ Дніпропетровської області звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест", м. Запоріжжя заборгованості за договором № 07/14 від 29.01.2014 р. в розмірі 57240,00 грн. та штрафу в сумі 4230, 00 грн.

Обґрунтовуючи позов позивач посилається на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 07/14 від 29.01.2014 р., позивач перерахував відповідачу суму 82500,00грн. попередньої оплати за 11 тон глинозему. Відповідач частково поставив позивачу глинозем. Однак, під час приймання продукції за якістю, було виявлено, що поставлений глинозем металургійний марки Г-ОО не відповідає вимогам, які зазначені в сертифікаті якості № 271 від 07.11.2014 року, що надавався відповідачем разом з продукцією, а також технічним умовам, зокрема ГОСТу 30558-98 «Глинозем металлургический. Технические условия», про що у відповідності до п. 6.1 Договору № 07/14 від 29.01.2014 року та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якіс тю, затв. постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, складено акт про приймання продукції за якістю від 13.01.2015 р. Крім цього, наведені обставини підтверджуються висновками акту експертизи № М-06 від 13.01.2015 року, яка проведена експертами Дніпропетровської Торгово-промислової палати. У зв'язку з невідповідністю постаченого товару вимогам щодо якості на адресу відповідача направлено лист з повідомленням про відмову від подальшого постачання товару та вимогою повернення грошових коштів у загальному розмірі 57240,00 грн., але від повіді на цей лист не надходило, грошові кошти не повернуті. Посилаючись на приписи ст.ст. 526, 530, 673, 693 ЦК України, ст.ст. 174, 193, 265, 268, 269 ГК України та умови договору № 07/14 від 29.01.2014 р., позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1140/15-г, розгляд якої призначено на 31.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду від 31.03.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи було відкладено на 15.04.2015 р.

Відповідач - у відзиві проти позову заперечив. Мотивує наступними обставинами. В порушення норм Інструкції № П-6, № П-7, позивач самостійно здійснив приймання продукції та відпустив транспортний засіб без складання комерційного акту. Будь-які відмітки в ТТН також відсутні. Зауважує, що Акт відбору зразків від 24 грудня 2014р. не містить всіх необхідних даних, та не може бути залежним доказом по такій справі, оскільки складений з порушенням відповідних нормативних документів. Акти відбору зразків від 13 січня 2015р., як і Акт від 24.12.2014р. не містять інформації як були упаковані відібрані зразки, не містять відмітки про здачу зразків на аналіз. Відбір проб здійснено іншими особами, які приймали участь у прийомці продукції по якості. В порушення п. 13, 16 Інструкції № П-7, відсутня інформація про створення позивачем необхідних умов для забезпечення збереження Глинозему, запобігання його псування, змішання з іншою однорідною продукцією. Так, ані Акт про зупинення приймання по якості глинозему від 24 грудня 2014р., ані Акт відбору зразків від 24 грудня 2014р. не містить відомостей про місце зберігання товару до його остаточного приймання за якістю. Відповідач звертає увагу суду на те, що як свідчать надані позивачем документи, висновки про невідповідність якісним показникам Глинозему зроблені на підставі результатів аналізу лабораторії ТОВ «Новомосковський посуд». На думку відповідача, висновки власної лабораторії позивача, на підставі яких також було складено Акт експертизи Дніпропетровською торгово-промисловою палатою, не можуть вважатися належним доказом неналежної якості продукції, оскільки вказана лабораторія не є незалежною в розумінні п. 20, п. 28 Інструкції № П-7.

Вказує, що результати аналізу лабораторії від 24.12.2014р. та від 13.01.2015р. відрізняються. Наголошує, що для того, щоб дійти висновку, що Глинозем не

відповідає технічним умовам та не може бути придатний для подальшого використання, необхідно провести його повний аналіз за хімічним складом (визначивши масову долю домішок), згідно п. 3.1 розділу З ГОСТ 30558-98. Відповідно до п. 5.2 розділу 5 ГОСТ 30558-98, для перевірки відповідності якості глинозему вимогам стандарту, проводять приймально-здавальні випробування кожної партії за наступними показниками: масова частка оксиду кремнію, оксиду заліза, оксиду фосфору, сума оксидів натрію і калію, втрати маси при прокалюванні, наявність сторонніх включень, кут природного відкосу, масова доля альфа-оксиду алюмінію, масова доля фракції менш 45 мкм, більш 125 мкм, питома поверхня. І ці показники є обов'язковими для перевірки якості глинозему. Відповідач вважає, що аналіз глинозему зроблений позивачем не у відповідності з

нормативними документами та технічними умовами, а отже не може підтверджувати невідповідність товару, що поставлений відповідачем на адресу позивача, його якісним показникам. Наданий позивачем Акт експертизи ТПП також не може бути належним доказом неналежної якості товару, оскільки ТПП зроблені висновки та наведені данні лабораторії позивача і окремо незалежна експертиза ТПП не проводилась. Отже, вважає, що позивачем недоведена неналежна якість отриманого ним глинозему та виникнення недоліків цього товару до його отримання останнім. Посилаючись на вищевикладене, відповідач просить у задоволенні позову відмовити.

За клопотанням присутніх у судовому засіданні представників стторін судовий процес здійснювався без застосування засобів технічної фіксації.

Присутні у судовому засіданні 15.04.2015 р. представники сторін, підтримали доводи, викладені у позовній заяві та у відзиві на неї.

В судовому засіданні 15.04.2015 р. прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 29.01.2014 р. між позивачем (Покупцем) та відповідачем (Продавцем) було укладено договір № 07/14 (далі - Договір), за умовами якого Продавець зобов'язався поставити Товар, а Покупець прийняти та оплатити Товар. Асортимент, кількість та ціна Товару зазначаються в Специфікації, яка є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору, в процесі виконання ви конання договору за взаємною згодою Сторін асортимент, кількість, ціна, строки та умови постачання товару можуть бути змінені. Такі зміни оформлюються у вигляді Додатків до Договору, підписуються уповноваженими представниками сторін та є невід'ємною частиною Договору.

Згідно із п. 2.1 Договору якість Товару повинна відповідати вимогам нормативно-технічної документації та засвідчуватися Сертифікатом якості виробника.

Товар, який поставляється по даному Договору, супроводжується документами: сертифікат якості, рахунок-фактура, товарна накладна, товарно-транспортна накладна, податкова накладна (п. 3.3 Договору).

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що Покупець здійснює розрахунок за Товар на підставі рахунків, виставлених Продавцем, шляхом банківського переводу грошових коштів на розрахунковий рахунок Продавця.

Строк оплати - протягом 45-ти календарних днів від дати поставки узгодженої партії товару.

Відповідно до п. 6.1 Договору приймання товару по кількості та якості здійснюється у відповідності з Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по кількості, затвердженою постановою Держарбітражу № П-6 від 15.06.1965 р. та Інструкцією про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного вжитку по якості № П-7, від 25.04.1966р., а також усіма супровідними документами на товар, оформленими належним чином.

Згідно із п. 9.3 Договору у разі поста чання товару неналежної якості Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару та зобов'язується: поставити за свій рахунок товар належної якості не пізніше 3-х календарних днів з дня встановлення факту невідповідності товару якості, передбаченому Договором; при неможливості здійснити заміну повернути Покупцю грошові кошти, перераховані у відповідності із розділом 5 Договору, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Покупця про повернення грошових коштів.

Договір набирає чинності з дати його підписання повноважними представниками сторін та діє до 31.01.2015 р. У випадку невиконання сторонами своїх зобов'язань у повному обсязі, строк дії Договору продовжується до повного виконання зобов'язань.

Додатком № 4 до Договору сторони погодили умови щодо пос тачання глинозему металургійного марки Г- ОО у кількості 11 тон на суму 82 500,00 грн.

На виконання умов Договору та згідно з рахунком на оплату № 2641 від 07.10.2014 року, ТОВ «Новомосковський посуд» здійснив попередню оплату у розмірі 82 500,00 грн. за 11 тон глинозему металургійного марки Г-ОО, що підтверджується платіжним дорученням № 5772 від 10.10.2014 року.

Після чого, ТОВ «Авангард-Інвест» поставив глинозем металургійний марки Г- ОО у кількості 3,37 тон на загальну суму 25 260,00 грн., що підтверджується видатковою накладною № 2636 від 16.10.2014 р.

В позовній заяві зазначено, що станом на 05.11.2014 року кількість оплаченого, але непоставленого товару ста новила 7,63 тон на суму 57 240,00 грн., про що свідчить лист /вих. № 356 від 05.11.2014 року/ направлений на адресу відповідача.

Згодом, ТОВ «Авангард-Інвест» здійснено постачання глинозему металургійного марки Г- ОО у кількості 2,82 тон на загальну суму 21150,00 грн. згідно накладної № 2924 від 22.12.2014 року.

Як зазначено в позовній заяві, під час приймання продукції за якістю, було виявлено, що поставлений глинозем металургійний марки Г-ОО не відповідає вимогам, які зазначені в сертифікаті якості № 271 від 07.11.2014 року.

Так, 24.12.2014 р. позивачем були відібрані зразки поставленої продукції про що складено Акт відбору зразків від 24.12.2014 р.

За результатами аналізів встановлено, що насипна вага проби у 3 рази менше заявленого у сертифікаті. При візуальному огляді структура та колір проби не відповідає глинозему.

Згідно Акту комісії від 24.12.2014 р. призупинено приймання глинозему та вирішено викликати представника ТОВ «Авангард-Інвест» для участі у прийманні продукції.

Листом від 24.12.2014 р. за вих. № 1224/1 позивачем повідомлено відповідача про те, що відвантажена 22.12.2014 р. продукція згідно видаткової накладної № 2924 від 22.12.2014р. не відповідає заявленій по ГОСТу 30558 та сертифікату № 271 від 07.11.2014 р., у зв'язку з чим, підлягає поверненню або заміні. При цьому, було запрошено представника відповідача для вирішення питання щодо повернення (заміни) продукції.

Листом від 25.12.2014 р. за вих. № 1225/1 представника відповідача було викликано для приймання продукції. Також, 25.12.2014 р., про виклик представника відповідача для приймання продукції, ТОВ «Авангард-Інвест» було повідомлено телефонограмою.

Представник відповідача для участі у прийманні продукції не з'явився.

13.01.2015 р. представниками позивача були відібрані проби глинозему металургійного, про що складено відповідний Акт.

За результатами проведеного аналізу, у відповідності до п. 6.1 Договору № 07/14 від 29.01.2014 року та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якіс тю, затв. постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, складено акт про приймання продукції за якістю від 13.01.2015 р.

Згідно Акту експертизи № М-06 від 13.01.2015 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, вага отриманого глинозему металургійної марки Г-ОО наданого ТОВ «Авангард-Інвест», м. Запоріжжя, не відповідає даним які зазначені в товаросупровідних документах, а саме - накладній № 2924 від 22.12.2014р. Різниця між фактично отриманою продукцією (2,82 тн на суму 21150,00 грн.) та даними в товаросупровідних документах (7 тн на суму 52500,00 грн.) складає 4,18 тн на суму 31350,00 грн. Також, глинозем не відповідає технічним умовам ГОСТу 30558-98 п. 3, є непридатним для подальшого використання на виробництві на ТОВ «Новомосковський посуд» та знаходиться там на відповідальному зберіганні до запиту Постачальником.

У зв'язку з невідповідністю поставленого товару вимогам щодо якості, позивачем на адресу відповідача було направлено Претензійний лист-вимогу (вих. № 505 від 19.01.2015 р.) з повідомленням про відмову від постачання товару та вимогою повернення грошових коштів у загальному розмірі 57240,00 грн.

Претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позовні вимоги про стягнення з ТОВ "Авангард-Інвест" суми 57240,00 грн. заборгованості та 4230,00 грн. штрафу, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України, згідно з якою господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 629 ЦК України визначено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Матеріали справи свідчать, що між сторонами склалися господарські відносини на підставі укладеного ними Договору, який породив взаємні обов'язки: обов'язком відповідача стало передання позивачу Товару, а обов'язком позивача - прийняття Товару і оплата його вартості на умовах, визначених Договором.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 статті 193 ГК України).

За приписами статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Додатком № 4 від 13.10.2014р. до Договору від 29.01.2014р. сторони погодили умови щодо пос тачання глинозему металургійного марки Г- ОО у кількості 11 тон на суму 82500,00грн.

На виконання умов Договору та згідно з рахунком на оплату № 2641 від 07.10.2014 року ТОВ «Новомосковський посуд» платіжним дорученням № 5772 від 10.10.2014 року здійснив попередню оплату у розмірі 82 500,00 грн. за 11 тон глинозему металургійного марки Г-ОО.

Згідно видаткової накладної № 2636 від 16.10.2014 р. відповідач поставив позивачу глинозем металургійний марки Г- ОО у кількості 3,37 тон на загальну суму 25 260,00 грн. За видатковою накладною № 2924 від 22.12.2014 року позивачу було поставлено глинозем металургійний марки Г- ОО у кількості 2,82 тон на загальну суму 21150,00 грн.

Проте, під час приймання продукції за якістю, отриманої за видатковою накладною №2924 від 22.12.2014 р., позивачем було виявлено, що поставлений глинозем не відповідає вимогам, які зазначені в сертифікаті якості № 271 від 07.11.2014 р., а також технічним умовам, зокрема, ГОСТу 30558-98, про що у відповідності до п. 6.1 Договору № 07/14 від 29.01.2014 року та Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення та товарів народного споживання за якіс тю, затв. постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966 р. № П-7, складено акт про приймання продукції за якістю від 13.01.2015 р.

Згідно з частинами 1,4,5 ст. 268 ГК України, якість товарів, що поставляються, повинна відповідати стандартам, технічним умовам, іншій технічній документації, яка встановлює вимоги до їх якості, або зразкам (еталонам), якщо сторони не визначають у договорі більш високі вимоги до якості товарів. Постачальник повинен засвідчити якість товарів, що поставляються, належним товаросупровідним документом, який надсилається разом з товаром, якщо інше не передбачено в договорі. У разі поставки товарів більш низької якості, ніж вимагається стандартом, технічними умовами чи зразком (еталоном), покупець має право відмовитися від прийняття і оплати товарів, а якщо товари уже оплачені покупцем, - вимагати повернення сплаченої суми.

Згідно з п.1 та ч.1 п.2 ст.673 ЦК України продавець повинен передати покупцеві товар, якість якого відповідає умовам договору купівлі-продажу. У разі відсутності в договорі купівлі-продажу умов щодо якості товару продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, придатний для мети, з якою товар такого роду звичайно використовується.

Відповідно до п.1 ст.688 ЦК України покупець зобов'язаний повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу, зокрема, щодо якості товару у строк, встановлений договором або актами цивільного законодавства, а якщо такий строк не встановлений, - в розумний строк після того, як порушення могло бути виявлене відповідно до характеру і призначення товару. У разі невиконання покупцем цього обов'язку продавець має право частково або в повному обсязі відмовитися від задоволення відповідних вимог покупця, якщо продавець доведе, що невиконання покупцем обов'язку повідомити продавця про порушення умов договору купівлі-продажу спричинило неможливість задоволення його вимог або спричинить для продавця витрати, що перевищують його витрати у разі своєчасного повідомлення про порушення умов договору.

Статтею 674 ЦК України передбачено, що відповідність товару вимогам законодавства підтверджується способом та в порядку, встановленими законом та іншими нормативно -правовими актами.

Чинним законодавством врегульовано порядок приймання товару за якістю. Таким нормативним актом є Інструкція про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання по якості, затверджена постановою Держарбітражу при Раді Міністрів СРСР від 25.04.1966р. №П-7. Відповідно до Постанови Верховної Ради України від 12.09.1991 року N 1545-ХІІ "Про порядок тимчасової дії на території України окремих актів законодавства Союзу РСР" до прийняття відповідних актів законодавства України на території республіки застосовуються акти законодавства Союзу РСР з питань, не врегульованих законодавством України, за умови, що вони не суперечать Конституції та законам України, у зв'язку з чим до спірних правовідносин має бути застосована вказана Інструкція.

Дана Інструкція застосовується у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, іншими для сторін правилами не встановлений інший порядок прийоми продукції за якістю.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем у відповідності до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України надано належні докази приймання продукції за якістю відповідно до даної Інструкції.

Так, у підтвердження факту поставки неякісної продукції позивачем надано Акт приймання продукції по якості від 13.01.2015р. комісією у складі працівників ТОВ «Новомосковський посуд»; Акти відбору зразків від 24.12.2014р. та від 13.01.2015 р., листи № 1224/1 від 24.12.2014 р., № 1225/2 від 25.12.2014 р., Акт експертизи № М-06 від 13.01.2015р. Дніпропетровської торгово-промислової палати, телефонограму від 25.12.2014 р. про направлення компетентного представника для спільного приймання продукції за якістю; лист № 505 від 19.01.2015р. про відмову від Договору з вимогою повернути грошові кошти у розмірі 57240,00 грн. та вимогою забрати поставлений неякісний товар.

Оцінюючи представленні докази, суд враховує наступне.

Пунктом 14 Інструкції № П-7 встановлено, що приймання продукції по якості та комплектності здійснюється у точній відповідності до стандартів, технічних умов, Основних та Особливих умов поставки, іншим обов'язковим для сторін правилами, а також по супровідним документам, що засвідчують якість та комплектність постачаємої продукції (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація та т.п.).

Згідно з п.16 цієї Інструкції при виявленні невідповідності якості, комплектності, маркування продукції, тари чи упаковки вимогам стандартів, технічних умов, кресленням, зразкам (еталонам) договору або даним, вказаним в маркуванні і супровідних документах, які посвідчують якість продукції, отримувач зупиняє подальше приймання продукції і складає акт, в якому вказує кількість оглянутої продукції і характер виявлених при прийманні дефектів. Отримувач зобов'язаний забезпечити зберігання продукції неналежної якості в умовах, що запобігають погіршенню її якості і змішання з іншою однорідною продукцією.

У пункті 17 встановлено, що в повідомленні про виклик повинно бути вказано: а) найменування продукції, дата і номер рахунку-фактури або номер транспортного документа, якщо до моменту виклику рахунок не отриманий; б) основні недоліки, які виявлені в продукції; в) час, на який призначено приймання продукції по якості; г) кількість продукції неналежної якості.

Відповідно до п. 20 Інструкції № П-7 при неявці представника виготовлювача (відправника) по виклику покупця в установлений строк і у випадках, коли виклик представника іногороднього виготовлювача (відправника) не є обов'язковим, перевірка якості продукції проводиться представником відповідної галузевої інспекції по якості продукції, а перевірка якості товарів - експертом бюро товарних експертиз або представником відповідної інспекції по якості. При відсутності інспекції по якості або бюро товарних експертиз у місці знаходження покупця, при відмові їх виділити представника або неявці його по виклику перевірка проводиться: а) за участю компетентного представника іншого підприємства (організації), або б) за участю компетентного представника громадськості підприємства-отримувача, призначеного керівником або заступником керівника із числа осіб, затверджених рішенням ...комітета профспілки цього підприємства, або в) односторонньо підприємством-отримувачем, якщо виготовлювач (відправник) дав згоду на одностороннє приймання продукції.

Згідно з п.26 Інструкції у всіх випадках, коли стандартами, технічними умовами, Основними і Особливими умовами поставки, іншими обов'язковими правилами або договором для визначення якості продукції передбачено відбір зразків (проб), особи, які беруть участь у приймання продукції по якості, зобов'язанні відібрати зразки (проби) цієї продукції. Відбір зразків (проб) проводиться у точній відповідності з вимогами вказаних вище нормативних актів. Відібрані зразки (проби) опечатуються або пломбуються і забезпечуються етикетками, які підписані особами, що брали участь у відборі.

Актом експертизи № М-06 від 13.01.2015 р. Дніпропетровської торгово-промислової палати встановлено, що вага отриманого глинозему металургійної марки Г-ОО наданого ТОВ «Авангард-Інвест», м. Запоріжжя, не відповідає даним які зазначені в товаросупровідних документах, а саме накладній - № 2924 від 22.12.2014р. Різниця між фактично отриманою продукцією (2,82 тн на суму 21150,00 грн.) та даними в товаросупровідних документах (7 тн на суму 52500,00 грн.) складає 4,18 тн на суму 31350,00 грн. Також, глинозем не відповідає технічним умова ГОСТу 30558-98 п. 3, непридатний для подальшого використання на виробництві на ТОВ «Новомосковський посуд» та знаходиться там на відповідальному зберіганні до запиту Постачальником.

Судом встановлено, що Акти, в тому числі Акт експертизи цілковито відповідають вимогам Інструкції П-7. Матеріали справи свідчать, що представника відповідача було запрошено для участі у прийманні продукції належним чином, також, у прийманні продукції приймав участь представник громадськості (Чорнобай В.Д., посвідчення № 6 від 24.12.2014р.), в Актах відображені умови зберігання продукції та інш.

На підставі викладеного, суд вважає додані позивачем до позову Акти належними доказами, в розумінні ст. 34 ГПК України щодо поставки відповідачем неякісної продукції, оскільки згадані документи відповідають встановленим законом вимогам.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Згідно до ч.2 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Претензією від 19.01.2015р. вих. № 505 позивач вказав відповідачеві на факт невідповідності поставленого товару вимогам щодо якості, повідомив про відмову від постачання і Договору та вимагав повернення грошових коштів у загальному розмірі 57240,00 грн. Як зазначено позивачем у позовній заяві, відповіді на претензію позивач не отримав.

Згідно до ч.2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

У судовому засіданні представник позивача вказав, що на претензію відповідач відповіді не надав та підтвердив, що станом на момент судового розгляду справи відповідач грошові кошти в сумі 57240,00 грн. не повернув.

Враховуючи вище кладене, суд вважає позовну вимогу позивача про повернення суми 57240,00грн. законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства (ч. 2 ст. 551 ЦК України).

Аналогічні положення містяться в ст.ст. 216, 230, 231 Господарського кодексу України.

Так, ст. 216 ГК України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 4 ст. 231 ГК України встановлено: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Вимога про стягнення штрафу заявлена позивачем на підставі п. 9.3 Договору, яким передбачено, що у разі поста чання товару неналежної якості Продавець сплачує Покупцю штраф у розмірі 20% від вартості неякісного товару та зобов'язується: поставити за свій рахунок товар належної якості не пізніше 3-х календарних днів з дня встановлення факту невідповідності товару якості, передбаченому Договором; при неможливості здійснити заміну повернути Покупцю грошові кошти, перераховані у відповідності із розділом 5 Договору, протягом 5-ти банківських днів з моменту отримання письмової вимоги Покупця про повернення грошових коштів.

Оскільки відповідачем було поставлено позивачу товар неналежної якості, позивачем нарахований до сплати штраф.

В даному випадку, факт порушення відповідачем умов Договору щодо якості продукції підтверджується матеріалами справи.

З огляду на вищевикладене, враховуючи доведеність факту поставки неякісного товару, умови Договору та приписи чинного законодавства, суд вважає, що вимога про стягнення з відповідача суми 4230,00 грн. штрафу, нарахованого у розмірі 20% від вартості неякісного товару (21150,00 грн.), заявлена правомірно, а тому задовольняється у повному обсязі.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати судового збору (1827,00 грн.) покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Авангард-Інвест" (69063, м. Запоріжжя, вул. Ілліча/Кірова, буд. 4/40, кв. 4; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Новомосковський посуд" (51200, м. Новомосковськ Дніпропетровської області, вул. Сучкова, 115; ) суму 57240 (п'ятдесят сім тисяч двісті сорок) грн. 00 коп. попередньої оплати, суму 4230 (чотири тисячі двісті тридцять) грн. 00 коп. штрафу та суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 20.04.2015 р.

Суддя М.В. Мірошниченко