ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 925/260/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - Федоренка Р.П. директор, Ткач І.О. за довіреністю, відповідача - не з'явились, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД" до публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" про стягнення 173362 грн. 66 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД" звернувся в суд з позовом до публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат" (далі - відповідач), про стягнення, на підставі договору купівлі-продажу №4-1012 від 03.10.2012 року і судового рішення у справі № 925/1990/13, 138 128 грн. 62 коп. інфляційних втрат, 17 448 грн. 29 коп. 3% річних, 17 785 грн. 75 коп. пені, нарахованих до моменту фактичного виконання зобов'язань, що разом складає 173362 грн. 66 коп., та відшкодування судових витрат.

Представники позивача у судовому засіданні позовні вимоги з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримали і просили задовольнити у повному обсязі.

Відповідач письмовий відзив на позов не подав, проти позову не заперечував, явку свого представника в засідання суду не забезпечив, хоч про місце, дату і час судового засідання був повідомлений належним чином за правилами, передбаченими розділом 2.6. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації від 20 лютого 2013 року № 28.

Наявні у справі матеріали суд вважає достатніми для всебічного, повного і об'єктивного розгляду справи, тому, з урахуванням вимог ст.ст. 69, 75, 77 ГПК України, визнав за можливе розглянути справу у відсутності представників відповідача за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши наявні в справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд позов задовольняє повністю з наступних підстав.

03.10.2012 року позивач - товариство з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД", як постачальник, та відповідач - публічне акціонерне товариство "Ватутінський хлібокомбінат", як покупець, уклали договір купівлі-продажу № 4-1012 (далі - договір), згідно з яким відповідач (покупець) замовляє, приймає і оплачує, а позивач (постачальник) постачає продукцію відповідно до замовлення (п.1.1. договору). Крім того, за умовами договору сторони погодили, що:

п. 4.1 - кількість і асортимент, умови та дати поставки продукції, вид транспорту визначається при оформленні кожного замовлення;

п. 5.2, 5.4 - оплата за продукцію проводиться покупцем по факту доставки (відвантаження) згідно узгодженого попередньо замовлення; датою оплати вважається дата надходження повної суми грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника або в касу (у випадку оплати готівкою);

п. 9.2 - у випадку несвоєчасної оплати покупець сплачує пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день прострочення платежу;

Додатком № 1 до договору купівлі-продажу № 4-1012 від 03.10.2012 року сторонами визначено, що постачальник надає покупцю кредит (відстрочку платежу) на термін 7-ми днів з дати відвантаження, яка фіксується в накладній та/або рахунку-фактурі (пункт 1.1).

На виконання договору позивач з жовтня 2012 року по серпень 2013 року включно поставив відповідачу продукцію на загальну суму 5 889 854 грн. 50 коп.

Відповідач свої зобов'язання по договору не виконав, за отриману продукцію розрахувався частково в сумі 5 339 854 грн. 47 коп.

Станом на 29.11.2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становила 550 000 грн. 03 коп.

Рішенням господарського суду Черкаської області 15.01.2014 року у справі № 925/1990/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 26.05.2014 року та постановою Вищого господарського суду від 20.08.2014 року, задоволено частково позов ТОВ "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД", стягнуто з ПАТ "Ватутінський хлібокомбінат" на користь позивача - 550 000 грн. 03 коп. основного боргу, 10 924 грн. 11 коп. 3% річних, 50 759 грн. 17 коп. пені, в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору 12 233 грн. 66 коп.

На примусове виконання зазначеного рішення господарського суду був виданий наказ від 18.11.2014 року.

Відповідно до платіжних доручень № 6388 від 02.12.2014 року на суму 50000 грн. та № 7256 від 22.12.2014 року на суму 573 916 грн., в процесі виконання судового рішення відповідачем на користь позивача перераховано 623916 грн.

12.01.2015 на адресу відповідача позивачем направлено вимогу № 1201/15/1 про погашення - 17 785 грн. 75 коп. пені, 17 448 грн. 29 коп. 3% річних, та 138 128 грн. 62 коп. інфляційного збільшення, всього на суму 173 362 грн. 66 коп.

Відповідач отримав вимогу 13.01.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, однак на вимогу не відповів та залишив її без задоволення.

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

З урахуванням викладеного суд вважає, що спірні зобов'язальні відносини виникли між сторонами на підставі договору купівлі-продажу № 4-1012 від 03.10.2012 року. Договір є укладеним, виконаний позивачем в частині поставки товару, вимоги позивача ґрунтуються на правах і обов'язках сторін цього договору.

За змістом ст.ст. 173, 174, 193, 202 Господарського кодексу України (далі - ГК України), ст.ст. 11, 509, 525, 526, 599 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), угода (договір) є підставою для виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, припиняється на підставах, встановлених договором або законом, зокрема належним виконанням.

Частина 1 ст. 626 ЦК України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 265 ГК України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачем умов договору встановлений рішенням господарського суду Черкаської області від 15.01.2014 року у справі № 925/1990/13, отже, згідно ст. 35 ГПК України не потребує повторного доказування.

Згідно з ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

При цьому зазначена норма не обмежує права кредитора звернутися до суду за захистом свого права, якщо грошове зобов'язання не виконується й після вирішення судом питання про стягнення основного боргу.

Чинне законодавство не пов'язує припинення зобов'язання з постановленням судового рішення чи відкриттям виконавчого провадження з його примусового виконання, а наявність судових актів про стягнення заборгованості не припиняє грошових зобов'язань боржника та не виключає його відповідальності за порушення строків розрахунків.

Вимога позивача про стягнення 17 448 грн. 29 коп. 3% річних за період з 30.11.2013 року (день, наступний за днем припинення нарахування за позовом у справі № 925/1990/13) по 22.12.2014 року (повна сплата заборгованості за рішенням суду), з врахуванням здійснених відповідачем платежів, та 138 128 грн. 62 коп. інфляційного збільшення за період з 30.11.2013 року по 22.12.2014 року, відповідає приписам ч. 2 ст. 625 ЦК України, їх розрахунок судом перевірений і визнаний вірним, тому дані вимоги підлягають повному задоволенню.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача за порушення строків виконання грошового зобов'язання суми пені.

Виконання зобов'язання, згідно з ч. 1 ст. 546 ЦК України, може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею), згідно з ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно приписів ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Розрахунок пені в сумі 17784 грн. 75 коп. здійснений позивачем без врахування зазначених положень ст. 232 ГК України щодо припинення нарахування пені. Згідно розрахунку, зробленого судом, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню 15285 грн. 32 коп. пені, тому з цих підстав вимоги позивача в цій частині підлягають частковому задоволенню.

Статтею 82 ГПК України встановлено, що при виборі і застосуванні правової норми до спірних правовідносин суд враховує висновки Верховного Суду України, викладені у постановах, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстав, передбачених пунктами 1 і 2 частини першої статті 111-16 цього Кодексу.

Приймаючи рішення у цій справі, судом враховані висновки Верховного Суду України щодо застосування ст. 625 ЦК України, викладені, зокрема, у постанові від 04 липня 2011 року у справі № 13/210/10.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного, відповідно до умов договору, обставин справи та вимог законодавства, суд вважає, що відповідач не виконав договірні зобов'язання щодо порядку розрахунків за поставлену продукцію, прострочив їх оплату, тому позовні вимоги про стягнення 17 448 грн. 29 коп. 3% річних, 138 128 грн. 62 коп. інфляційного збільшення та 15285 грн. 32 коп. пені, судом визнаються обґрунтованими, доведеними і підлягають задоволенню в цій частині.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягають стягненню понесені позивачем судові витрати - сплачений судовий збір пропорційно задоволеній частині позову в розмірі 3417 грн. 32 коп.

Керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Ватутінський хлібокомбінат", місцезнаходження: вул. Транспортна, буд. 33, м. Ватутіне, Черкаська обл., ідентифікаційний код 00380669 на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ЧЕРКАСИ - ЕГС - ТРЕЙД", місцезнаходження: бул. Шевченка, буд. 270/2, офіс №3, м. Черкаси, ідентифікаційний код 38305655 - 15285 грн. 32 коп. пені, 17 448 грн. 29 коп. 3% річних, 138 128 грн. 62 коп. інфляційного збільшення та 3417 грн. 32 коп. судових витрат.

Відмовити у задоволенні позову в частині стягнення 2499 грн. 43 коп. пені, 49 грн. 93 коп. судових витрат.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 14.04.2015 року.

Суддя В.М. Грачов