ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка : ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

09 квітня 2015 р. Справа № 923/283/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Чернявського В.В. при секретарі Борхаленко О.А. , за участю представників учасників процесу:

від позивача: Кравця В.С.,

від відповідача: ОСОБА_2

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Приватного підприємства "БІЗОН-ТЕХ 2012", м.Запоріжжя

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2,

смт. Велика Олександрівка Херсонської області

про стягнення 125995грн. 56коп.

Описова частина ухвали.

Про обставини справи зазначено в ухвалі суду від 12.03.2015р., якою розгляд справи відкладався.

Провадження у справі порушено за позовом про стягнення 48675,21грн. боргу, 59845,96грн. індексації товару, 14602,56грн. штрафу, 2871,83грн. пені.

Вимоги обґрунтовано твердженням про неналежне виконання відповідачем грошових зобов'язань за договором поставки насіння № КГ-Н-142 від 11.03.2014р.

У поясненнях, наданих у судовому засіданні, представник відповідача не заперечував проти власне боргу, заперечував проти нарахування штрафу, пені та вимог про індексацію товару за ознакою врахованого завищеного співвідношення гривні до долару США, вказував на скрутний фінансовий стан та неможливість отримання кредиту з метою погашення боргу.

С у д в с т а н о в и в:

Визнання позову є процесуальним правом відповідача, з яким кореспондується повноваження суду задовольнити визнаний позов у випадку, якщо дія відповідача з визнання позову не суперечить закону або не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб. Відповідно до ст.78 ГПК України у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтереси інших осіб.

Згідно з п.24 Постанови Пленуму Верховного Суду України № 2 від 12.06.2009р. "Про застосування норм цивільного процесуального законодавства при розгляді справ у суді першої інстанції" у разі визнання відповідачем позову, яке має бути безумовним, і якщо таке визнання не суперечить закону й не порушує права, свободи чи інтереси інших осіб (не відповідача), суд ухвалює рішення про задоволення позову, обмежившись у мотивувальній частині рішення посиланням на визнання позову без з'ясування і дослідження інших обставин справи.

Суд на підставі наведеної ч.5 ст.78 ГПК України задовольняє визнані позовні вимоги щодо стягнення 48675,21грн. боргу, не встановивши, щоб визнання відповідачем позовних вимог про стягнення цієї суми суперечило законодавству або порушувало права, свободи чи інтереси інших осіб.

Відповідач дійсно винен позивачу цю суму, частково не оплативши насіння для сівби, що поставлялось за видатковими накладними у відносинах за договором поставки насіння № КГ-Н-142 від 11.03.2014р.:

- № 396 від 17.03.2014р. на суму 17203,20грн.;

- № 2944 від 21.05.2014р. на суму 42435,92грн.,

всього за цими накладними поставлялось насіння соняшнику загальною вартістю 59639,12грн.

Згідно зі ст.526, 625 ЦК України зобов'язання мають виконуватись належним чином, зокрема, відповідно до умов договору та вимог законодавства; боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, має сплатити борг на вимогу кредитора.

Щодо умов виконання договору сторони узгодили специфікацію № 1 від 21.05.2014р., за якою передбачено оплату товару частинами та остаточно - не пізніше 15.10.2014р.

Позивач повідомив, що з названих належних до оплати відповідачем 59639,12грн. отримав від нього загалом 10963,91.грн. (30.07.2014р. - 5963,91грн., 05.11.2014р. - 5тис.грн.).

Поряд з несплаченою сумою за накладними - 48675,21грн. позивач до ціни позову відніс 59845,96грн. індексації товару.

Розділом № 5 договору передбачена індексація ціни товару, застосована позивачем за позовом.

Визначення індексації наведене у п.5.6 договору, за яким проіндексована сума платежу встановлюється таким чином: ПСП = (К2/К1) х СП, де ПСП - проіндексована сума платежу, яка підлягає сплаті покупцем постачальнику, СП - сума платежу за товар; К2 - середній курс продажу банками доларів США за гривні на міжбанківському валютному ринку, зафіксований на момент закриття торгів у найближчий попередній до дати платежу день; К1 - курс гривні до долару США на дату складання специфікації, за яким визначалась ціна товару в ній (вказується в специфікаціях). Якщо показник К1 не вказаний у специфікаціях, то він дорівнює офіційному курсу гривні до долару США, встановленого Національним банком України в найближчий до такої дати попередній день.

Узгоджена сторонами індексація "прив'язує" ціну товару до зміни курсу співвідношення долару США до гривні України станом на час фактичного вчинення платежу в порівнянні з таким співвідношенням на час специфікації.

Норми про таку індексацію ціни товару відповідають свободі договору, що за ст.3 ЦК України віднесена до загальних засад цивільного законодавства.

В розрахунку суми індексації, доданому до позовної заяви, позивач для значення названого "К2" взяв середній курс продажу банками доларів США за гривні на дати часткового виконання зобов'язань відповідачем та на дату формування позовних вимог.

Судом перевірено цей розрахунок позивача. Розрахунок вчинено вірно.

З точки зору правила: "зобов'язання мають виконуватись належним чином" - відповідач у частині боргу має сплатити і ціну індексації товару, оскільки, про це є домовленість сторін у договорі, та станом на час формування позову курс долара США до гривні зріс у порівнянні з курсом станом на час складання специфікації.

За поштовим штемпелем на конверті, в якому позовна заява надійшла до суду (а.с.41), позов заявлено 17.02.2015р.

Викладені встановлені обставини є підставами для стягнення в якості боргу несплаченої вартості товару, що зазначена в накладних, - 48675,21грн., та її індексації в сумі 59845,96грн.

Вимоги про пеню та штраф також підлягають задоволенню за позовом.

Відповідно до п.8.1.3 договору за порушення строків виконання грошових зобов'язань покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі 0,05% від простроченої суми грошового зобов'язання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 20 днів - додатково і штраф у розмірі 30% від простроченої суми. У п.8.2 договору сторони виклали таку норму: "Сторони домовилися, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання грошового зобов'язання за цим договором не обмежується шістьома місяцями, а здійснюється до моменту їх фактичного виконання (виключення з ч.6 ст.232 ГК України), а строк позовної давності з вимог про стягнення штрафних санкцій (неустойки) по таким зобов'язанням сторонами згідно із ст.259 ЦК України збільшується до трьох років".

Згідно ч.1 ст.230, ч.4 ст.231 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, в т.ч. пеня, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання; у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому, розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

За періоди порушення грошових зобов'язань з 16.10.2014р. по 10.02.2015р. позивач нарахував відповідачеві 2871,83грн. пені, а також 14602,56грн. штрафу як 30% від боргу в 48675,21грн., що існував на час формування позовних вимог, у зв'язку з порушенням сплати цієї суми зобов'язань більш ніж протягом 20 днів.

Суд перевірив наведені позивачем розрахунки пені і штрафу, розрахунки вчинено вірно.

На підставі наведених норм, встановлених обставин та перевірених розрахунків вимоги про штраф і пеню також підлягають задоволенню.

Судові витрати у справі, до яких відноситься судовий збір, відповідно до ст.49 ГПК України, покладаються на відповідача. Він має відшкодувати позивачеві судовий збір, сплачений останнім при заявленні позову.

Заперечення відповідача проти штрафних санкцій ним не доводились. Також не доведено врахування позивачем при розрахунку індексації ціни товару завищеного співвідношення гривні до долару США. Відповідно, зазначені у описовій частині рішення твердження відповідача не доведені, оскільки за ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Більш того, за ч.1 ст.625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Суд врахував, що відповідно до п.5.6.4 договору при зверненні постачальника до суду із позовною заявою про стягнення з покупця заборгованості за договором названий у п.5.6 договору показник К2 визначається станом на дату складення позовної заяви, а якщо показник К2 протягом провадження у справі зменшується, то перерахунок суми індексації ціни товару не проводиться.

Керуючись ст.82-85 ГПК України, господарський суд

в и р і ш и в:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 на користь приватного підприємства "Бізон-Тех 2012" 48675грн. 21коп. боргу, 59845грн. 96коп. індексації ціни товару, 14602грн. 56коп. штрафу, 2871грн. 83коп. пені, 2519грн. 92коп. на відшкодування витрат зі сплати судового збору.

Повне рішення складено 09.04.2015р.

Суддя В.В. Чернявський