ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"10" квітня 2015 р.№ 916/1514/15-г

Суддя Д'яченко Т.Г., розглянувши матеріали вх. № 1596/15

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІРАКОМ"

Про: стягнення 321151,5 грн.

ВСТАНОВИВ: Позивач - Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 звернувся до господарського суду Одеської області із позовною заявою (вх. ГСОО №1596/15 від 09.04.2015р.), в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ТІРАКОМ" заборгованість за договором купівлі-продажу від 19.01.2011р. № 1/2011 у розмірі 321151,50 грн.

Відповідно до положень ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються, зокрема, документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У розумінні положень ст. ст. 1,2 Закону України „Про судовий збір" судовий збір це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат, а платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Як встановлено судом, позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 не містить належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем.

Згідно даних інформаційного листа Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 р. № 12-6621/11 документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

З урахуванням положень п. 2.21. Постанови Пленуму ВГСУ „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо), цих документів не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як встановлено судом, до матеріалів позовної заяви додано завірену банком копію платіжного доручення № 1 від 07.04.2015р. на суму 6500 грн., що у відповідності до п.2.21. Постанови Пленуму ВГСУ від 21 лютого 2013 року № 7 не може вважатись належним доказом сплати судового збору. Вказана копія платіжного документа також не містять даних про зарахування суми у розмірі 6500 грн. до державного бюджету.

Крім того, як вбачається з листа Головного управління Державної казначейської служби України в Одеській області від 03.03.2015р. №06-12/424-1789 з 16 березня 2015р. було змінено реквізити рахунку з обліку нарахувань до спеціального фонду державного бюджету по коду класифікації доходів бюджету 22030001 "Судовий збір (Державна судова адміністрація України, 050) по Приморському району м. Одеси, а саме: № рахунку 3008; Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район; Код отримувача ; Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області; МФО: 828011; Код класифікації: 22030001; Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997".

Як встановлено судом, додана до матеріалів справи копія платіжного доручення № 1 від 07.04.2015р. на суму 6500 грн. містить вірні відомості щодо № рахунку 3008, коду отримувача 38016923, однак у копії платіжного документа містяться неповні дані щодо найменування отримувача: замість УК у м.Одесі/Приморський район, вказано УДКСУ у м.Одеса.

Відсутність у матеріалах позовної заяви належних доказів, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі позивачем засвідчує невиконання ним вимог ст.57 ГПК України та є підставою для повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Приймаючи до уваги вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню без розгляду на підставі п. 4 ч.1 ст.63 ГПК України.

З урахуванням ч. 3 ст. 63 ГПК України, повернення позовної заяви, за загальним правилом, не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду, після усунення допущених порушень.

При повторному зверненні до суду з даною позовною заявою Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 потрібно надати суду оригінал платіжного документу (або відтворений банком дублікат першої та зворотної сторінки платіжного доручення), а також довідку банку про зарахування сплачених за платіжним дорученням № 1 від 07.04.2015р. грошових коштів на суму 6500 грн. на рахунок 3008 отримувачу УК у м. Одесі/Приморський район.

Керуючись п. п. 4 ч.1 ст.63, ст. 86 ГПК України, суд, -

У Х В А Л И В:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вх. ГСОО №1596/15 від 09.04.2015р.) - повернути позивачу без розгляду.

Додаток: позовна заява з доданими документами на 21 аркуші.

Суддя Т.Г. Д'яченко