ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.15р. Справа № 904/1714/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Ремкомунелектротранс", 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 40, а/с 7980

до Приватного акціонерного товариства "Бластко", 53073, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Златоустівка, вул. Підстепна, 29-а

про стягнення 72 000,00 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Тернова В.О. - представник за довіреністю від 25.03.2015 року

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод "Ремкомунелектротранс" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Бластко" про стягнення заборгованості в сумі 72000,00 грн., судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем зобов'язань в частині своєчасної та повної оплати за отриманий товар.

Відповідач мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 18.03.2015 року, 07.04.2015 року не з'явився.

Відповідача своєчасно та належним чином повідомлено про місце, час і дату розгляду справи, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення за № 243.

Крім того, згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 04.03.2015 року юридичне місцезнаходження відповідача - 53073, Дніпропетровська обл.., Криворізький р-н, с. Златоустівка, вул. Підстепна, б. 29А, - куди судом і направлялись ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.08.2013 року позивачем виставлено відповідачу рахунок № РК-0001208 на передоплату за поставку продукції: плити дробильної рухомої верхньої, нижньої/6551А в кількості 1 шт. вартістю 30840,00 грн. з ПДВ, плити дробильної нерухомої верхньої, нижньої/6550А в кількості 1 шт. вартістю 53360,00 грн. з ПДВ, плити дробильної рухомої середньої /6553А в кількості 1 шт. вартістю 34710,00 грн. з ПДВ, а всього на суму 118910,00 грн. з ПДВ (а. с. 8).

05.06.2014 року відповідач, на підставі довіреності № 205 від 04.06.2014 року, строком дії до 12.06.2014 року, отримав частину продукції відповідно до рахунку № РК-0001208 від 27.08.2013 року - плиту дробильну нерухому верхню, нижню/6550А в кількості 1 шт. вартістю 53360,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № РК-0476 від 05.06.2014 року (а. с. 10-12).

15.07.2014 року позивачем виставлено відповідачу рахунок № РК-0000860 на оплату за поставку продукції: броні конусу нерухомої/1275.07.415 в кількості 1 шт. вартістю 65000,00 грн. з ПДВ (а. с. 9).

20.08.2014 року відповідач, на підставі довіреності № 346 від 15.08.2014 року, строком дії до 25.08.2014 року, виданої на отримання продукції за рахунками № РК-0001208 від 27.08.2013 року та № РК-0000860 від 15.07.2014 року, отримав:

- другу частину продукції відповідно до рахунку №РК-0001208 від 27.08.2013 р. - плиту дробильну рухому верхню, нижню/6551А в кількості 1 шт. вартістю 30840,00 грн. з ПДВ, плиту дробильну рухому середню /6553А в кількості 1 шт. вартістю 34710,00 грн. з ПДВ, а всього на суму 65550,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № РК-710 від 20.08.2014 року, товарно-транспортною накладною № 000548 від 20.08.2014 року (а. с. 13-15);

- продукцію відповідно до рахунку № РК-0000860 від 15.07.2014 року - броню конусну нерухому/1275.07.415 вартістю 65000,00 грн. з ПДВ, що підтверджується накладною № РК-711 від 20.08.2014 р., товарно-транспортною накладною № 000548 від 20.08.2014 року (а. с. 13-14, 16-17).

Отже, позивачем на адресу відповідача за рахунком № РК-0001208 від 27.08.2013 року поставлена продукція на загальну суму 118910,00 грн., а за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року поставлена продукція на загальну суму 65000,00 грн. Всього позивачем поставлено на адресу відповідача товар на загальну суму 183910,00 грн.

Відповідачем за рахунком № РК-0001208 від 27.08.2013 року здійснено передоплату 07.11.2013 року в розмірі 27910,00 грн. та 04.06.2014 року в розмірі 45000,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а. с. 18).

Після отримання 20.08.2014 року продукції відповідачем здійснено наступні платежі:

- 15.09.2014 року в сумі 4000,00 грн. за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року,

- 19.09.2014 року в сумі 4000,00 грн. за рахунком № РК-0001208 від 27.08.2013 року,

- 26.09.2014 року в сумі 4000,00 грн. за рахунком № РК-0001208 від 27.08.2013 року,

- 03.10.2014 року в сумі 5000,00 грн. за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року,

- 10.10.2014 року в сумі 7000,00 грн. за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року,

- 17.10.2014 року в сумі 7000,00 грн. за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року,

- 31.10.2014 року в сумі 4000,00 грн. за рахунком № РК-0000860 від 15.07.2014 року,

- 14.11.2014 року в сумі 4000,00 грн. за рахунком № РК-0001208 від 27.08.2013 року.

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань, відповідач частково розрахувався з позивачем на суму 111910,00 грн., що підтверджується банківськими виписками (а. с. 18-19). Сума боргу відповідача перед позивачем склала 72 000,00 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

При цьому суд зважає на наступне: матеріали справи свідчать, що сторони не укладали письмовий договір та не узгоджували в письмовій формі конкретний строк оплати за отриману відповідачем продукцію.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За приписами ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 року за № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" загальні положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений ст. 692, ст. 712 Цивільного кодексу України - спеціальною нормою права - покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до приписів п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Отже, наявність у відповідача зобов'язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 666, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Бластко" (53073, Дніпропетровська обл., Криворізький р-н, с. Златоустівка, вул. Підстепна, 29-а, п/р 0980 в КФ ПАТ "Банк "Фінанси і кредит", МФО 305835, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Завод "Ремкомунелектротранс" (ю/а: 86114, Донецька обл., м. Макіївка, вул.Свободи, 3-а, п/а: 69001, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, 40, а/с 7980, п/р 6007 в Запорізькому ПАТ КБ "Приватбанк" м. Запоріжжя, МФО 313399, ) 72000 (сімдесят дві тисячі) грн. 00 коп. - боргу, 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 14.04.2015 року.

Суддя С.П.Панна