ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р.Справа № 922/1752/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Харківські теплові мережі", АДРЕСА_1
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1
про стягнення коштів в сумі 38182,53 грн.
за участю представників:

від позивача: ОПадалко О.О.- довіреність №38-4425/395 від 23.11.10

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство "Харківські теплові мережі", АДРЕСА_1 (далі за текстом - позивач) звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1 (далі за текстом - відповідач) про стягнення заборгованості в сумі 38182,53грн. за договором про постачання теплової енергії, а саме: основний борг - 32238,72грн., пеня в сумі 636,03грн., інфляційні витрати в сумі 4867,00грн. та три процента річних в сумі 440,78грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов вказаного договору щодо оплати одержаної теплової енергії.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав. Про час та місце судового засідання відповідач повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

01 червня 2006 року між позивачем, як енергопостачальною організацією, та відповідачем, як споживачем, укладено Договір №13226 про постачання теплової енергії (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язався оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором (пункт 1.1. Договору).

У відповідності до пункту 3.2.2. Договору споживач зобов'язався виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені договором.

Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатах якого підписується акт звірки відпуску-отримання теплової енергії та розрахунків за її використання (пункт 6.2. Договору).

Згідно з пунктом 6.3. Договору, споживач за 3 дні до початку розрахункового періоду сплачує енергопостачальній організації вартість, зазначеної в додатку 1 до Договору кількості теплової енергії, що і є заявкою на наступний розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми (сальдо) розрахунків на початок розрахункового періоду.

Відповідно до пункту 7.2.3. Договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію споживачу нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки НБУ належної до сплати суми за кожен день прострочення.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з частиною 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач здійснив відпуск теплової енергії відповідачу та направив на його адресу рахунки на оплату спожитої теплової енергії.

Докази, наявні в матеріалах справи, свідчать про те, що відповідач не в повному обсязі сплатив рахунки за отриману теплову енергію, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в сумі 32238,72грн. за період з грудня 2013 року по лютий 2015 року.

Відповідно до статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Однак, відповідач не надав суду доказів на підтвердження оплати боргу за спірний період.

У зв'язку з цим, позовні вимоги про стягнення основного боргу в розмірі 32238,72грн. підлягають задоволенню.

Судом перевірений та визнаний обґрунтованим розрахунок позивача в частині стягнення інфляційних витрат, 3% річних та пені, а тому ці вимоги також підлягають задоволенню.

Відповідно статті 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЕДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, АДРЕСА_1, вул.Доброхотова,11, , р/р 2313 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) основний борг в сумі 32238,72грн.

Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, код ЕДРПОУ НОМЕР_1) на користь Комунального підприємства "Харківські теплові мережі" (61037, АДРЕСА_1, вул.Доброхотова,11, , р/р 13 в ФХОУ ПАТ "Державний ощадний банк України", МФО 351823, ) інфляційні витрати в сумі 4867,00грн., три процента річних в сумі 440,78грн., пеню в сумі 636,03грн. та витрати зі сплати судового збору в сумі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

СуддяМ.В. Калантай