ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"08" квітня 2015 р.Справа № 916/774/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-ЄВРОПЛЮС";

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СИНТЕЗ";

про стягнення 224368,86 грн.;

Суддя Горячук Н.О.

Представники:

Від позивача: за дов. Ареф`єва К.Ю.;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "УПК-ЄВРОПЛЮС" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СИНТЕЗ" заборгованості за договором зберігання нафтопродуктів №31/03 від 31.03.2014р. у сумі 224368,86 грн. у тому числі 210000,00грн. основного боргу, 1363,56грн. 3% річних, 13005,30грн. індексу інфляції.

Відповідач явку свого представника в судове засідання не забезпечив, хоча належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи, витребувані документи не надав, у зв'язку з чим, справа розглядається на підставі ст. 75 ГПК України за наявними документами.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

31.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "УПК-ЄВРОПЛЮС" (позивач, Підприємство, ТОВ "УПК-ЄВРОПЛЮС") та Товариством з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СИНТЕЗ" (відповідач, Зберігач, ТОВ "ГЛОБАЛ СИНТЕЗ") укладено договір зберігання нафтопродуктів №31/03 (далі договір) за яким позивач зобов'язався передати на зберігання відповідачу нафтопродукти, а відповідач зобов'язався прийняти нафтопродукти на зберігання.

Передача нафтопродуктів від Підприємства на зберігання Зберігачеві здійснюється згідно Інструкції №281/171/578/155 від 02.09.2008р. „Про порядок прийняття, транспортування, зберігання, відпуску та обліку нафти та нафтопродуктів на підприємствах та організаціях України" (п.2.2. договору).

Акти приймання-передачі за кількістю складаються сторонами на кожну партію після спільного проведення заходів по розвантаженню нафтопродуктів (п.2.3. договору).

Відповідно до п.4.1.4. договору Підприємство зобов'язується сплатити Зберігачу вартість послуг зі зберігання, вартість інших узгоджених видатків під час виконання договору.

Підприємство здійснює оплату на підставі відповідних рахунків Зберігача протягом 5 банківських днів з моменту їх пред'явлення. Розрахунки здійснюються у безготівковому порядку, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Зберігача (п.п.6.3.2., 6.3.3. договору).

Платіжними дорученнями від 03.04.2014р., 04.04.2014р., 27.05.2014р. (копії в матеріалах справи) позивач, на умовах попередньої оплати перерахував на рахунок відповідача, вказаний у реквізитах договору, грошові кошти у розмірі 210000,00грн.

Однак відповідач послуг зі зберігання нафтопродуктів не надав.

Пунктом 5.3.7. договору сторони передбачили, що якщо послуги зберігання вже оплачені Підприємством, то Зберігач зобов'язаний повернути вартість послуг за письмовим повідомленням Підприємства протягом 3 банківських днів з моменту отримання відповідного повідомлення.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного календарного дня (п.9.1. договору).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з листами про повернення грошових коштів у сумі 210000,00грн. (вих.№536 від 20.11.2014р., вих.№634 від 25.12.2014р.) (копії в матеріалах справи), однак відповідач на листи позивача не відповів та перераховані кошти не повернув.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення грошових коштів, позивач нарахував відповідачу 1363,56грн. 3% річних, 13005,30грн. індексу інфляції (розрахунок в матеріалах справи).

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, є зокрема договори та інші правочини.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

З матеріалів справи вбачається, що 31.03.2014р. між позивачем та відповідачем укладено договір зберігання нафтопродуктів №31/03 (далі договір) за яким позивач зобов'язався передати на зберігання відповідачу нафтопродукти, які належать йому на праві власності, а відповідач зобов'язався прийняти нафтопродукти на зберігання.

Згідно ст. 936 Цивільного кодексу України за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. (ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України).

Матеріалами справи встановлено, що позивач перерахував на рахунок відповідача, вказаний у реквізитах договору, грошові кошти у розмірі 210000,00грн. за зберігання нафтопродуктів, що підтверджується платіжними дорученнями від 03.04.2014р., 04.04.2014р., 27.05.2014р. (копії в матеріалах справи).

Пунктом 5.3.7. договору сторони передбачили, що якщо послуги зберігання вже оплачені Підприємством, то Зберігач зобов'язаний повернути вартість послуг за письмовим повідомленням Підприємства протягом 3 банківських днів з моменту отримання відповідного повідомлення.

У зв'язку з тим, що послуги зберігання відповідачем не надані, позивач звернувся до відповідача про повернення перерахованих коштів згідно п.5.3.7. договору. Станом на день розгляду справи відповідач кошти у сумі 210000,00грн. за зберігання не повернув.

Щодо стягнення з відповідача 1363,56грн. 3% річних, 13005,30грн. індексу інфляції слід зазначити наступне.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань щодо повернення сплачених за послуги зберігання коштів, вимоги позивача про стягнення з відповідача 1363,56грн. 3% річних, 13005,30грн. індексу інфляції (розрахунок в матеріалах справи) обґрунтовані та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Станом на день розгляду справи відповідач документів спростовуючих позовні вимоги не представив.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Під час розгляду справи відповідачем не було належним чином доведено своєчасне виконання своїх зобов'язань за договором.

Враховуючи викладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-ЄВРОПЛЮС" обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі у сумі 224368,86 грн. у тому числі 210000,00грн. основного боргу, 1363,56грн. 3% річних, 13005,30грн. індексу інфляції.

Судові витрати покладаються на відповідача згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України суд,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ГЛОБАЛ СИНТЕЗ" (65012, м. Одеса, Французький бульвар, 9, офіс 48, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "УПК-ЄВРОПЛЮС" (07501, Київська область, Баришівський район, смт. Баришівка, вул. Торф'яна, 28, ) 210000/двісті десять тисяч/грн. 00коп. основного боргу, 1363/одна тисяча триста шістдесят три/грн. 56коп. 3% річних, 13005/тринадцять тисяч п'ять/грн. 30коп. індексу інфляції, 4487/чотири тисячі чотириста вісімдесят сім/грн. 38коп. судового збору.

Наказ видати згідно зі ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до ст. 85 ГПК України.

Повне рішення складено 14 квітня 2015 р.

Суддя Н.О. Горячук