РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/6593/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Альфа Страхування"
до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Україна"
провідшкодування шкоди в порядку регресу 2 046,59 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Гермаш С.М. - представник за довіреністю № 631 від 29.09.14;
від відповідачівне з'явились

В судовому засіданні 15.04.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 2046,59 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ СК «Альфа Страхування» на підставі договору добровільного страхування автотранспорту № 046.0521289.096 від 01.06.13, внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Seat», державний номер ВІ 2648АХ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Mercedes-Benz», державний номер АС 2925 ВС, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Україна», позивачем було направлено останньому регресну вимогу № 0019/150-05/14. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 2046,59 грн.

Ухвалою суду від 20.03.15 порушено провадження у справі № 910/6593/15-г та призначено справу до розгляду в судовому засіданні на 15.04.15.

В судове засідання 15.04.15 представник позивача з'явився, надав документи на виконання вимог ухвали суду, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про причини неявки представника не повідомив, хоча про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення 709.

Зважаючи на те, що нез'явлення представника відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, а матеріали справи є достатніми для вирішення спору в даному судовому засіданні, суд вважає за можливе розглянути позов за відсутності представника відповідача, за наявними у справі матеріалами згідно з вимогами статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

За договором добровільного страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу № 046.0507231.096 від 01.06.2013р. ПрАТ «СК «Альфа Страхування» було застраховано автомобіль «Seat», державний номер ВІ 2648АХ, страхувальник - Дудченко Сергій Петрович, вигодонабувачем по договору є ПАТ «Альфа-Банк», строк дії договору з 11.06.13 по 10.06.14.

Згідно Відомостей № 9330617 про дорожньо-транспортну пригоду, 03.01.2014р. у м. Києві на вул. Гетьмана, 6 мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: «Seat», державний номер ВІ2648АХ, що належить Дудченку Сергію Петровичу під керуванням власника, та «Mercedes-Benz», державний номер АС 2925 ВС, що належить Гребенюку Олександру Івановичу, під керуванням Гришилова Олександра Миколайовича.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Гришиловим Олександром Миколайовичем п. 10.1 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.02.2014р. справа № 760/534/14-п.

03.01.14 страхувальник звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування на рахунок СТО.

27.01.14 р. позивачем на підставі рахунку ТОВ «Автоцентр Прага Авто на Кільцевій» № САСТ-340672 від 09.01.14 на суму 3893,40 грн. було складено страховий акт № 0019.206.14.01.01, відповідно до якого визначено суму страхового відшкодування в загальному розмірі 3046,59грн., виплата якого підтверджується платіжними дорученнями № 2444 від 31.01.14р.

Статтею 27 Закону України «Про страхування»та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія, який керував автомобілем «Mercedes-Benz», державний номер АС 2925 ВС, підтверджується постановою Солом'янського районного суду м. Києва від 06.02.2014р. у справі № 760/534/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» (в редакції закону на час настання страхового випадку) передбачено, що виплата страхового відшкодування здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та громадянином Гришиловим Олександром Миколайовичем як страхувальником (поліс серії АС № 3937883, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів зі строком дії з 29.12.2013 р. до 28.12.2014р. включно, забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Mercedes-Benz», державний номер АС 2925 ВС, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50000,00 грн., розмір франшизи 1000 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Seat», державний номер ВІ 2648АХ, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором страхування автотранспорту № 046.0521289.096 від 01.06.13, перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до ПрАТ «Страхова компанія «Україна» як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене.

В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Seat», державний номер ВІ2648АХ.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

В даному випадку сума заявлена до стягнення з відповідача є сумою страхового відшкодування виплаченого позивачем на умовах договору страхування, що укладений між позивачем та страхувальником у відношенні транспортного засобу, який було пошкоджено в ДТП, натомість право регресу до страховика винної особи переходить саме по розміру збитків завданих пошкодженому автомобілю в межах фактичних витрат страховика. Саме розмір збитку обмежується фактичними витратами страхової компанії, а не визначається такий розмір сумою виплаченого страхового відшкодування.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АС № 3937883) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза - 1000 грн..

Таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем за вирахуванням франшизи: 3046,59 грн. - 1000 грн. = 2046,59 грн., що і відповідає розміру позовних вимог.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів»та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

Претензія позивача про виплату страхового відшкодування в порядку регресу за вих. № 0019/150-05/14 від 21.05.14 міститься в матеріалах справи, а її отримання відповідачем підтверджено копією рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення № 868 від 06.06.2014р.

Враховуючи не здійснення виплати відповідачем на користь позивача згідно вказаної вимоги, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в розмірі 2046,59 грн.

Судові витрати позивача про сплату судового збору відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Україна» (02140 м. Київ, вул. Ревуцького, буд. 42-г, ідентифікаційний код 30636550) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (04073 м. Київ, просп. Московський, 9, ідентифікаційний код 30968986) 2 046 (дві тисячі сорок шість) грн. 59 коп. страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судових витрат.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.