Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
УХВАЛА

"16" квітня 2015 р. Справа № 927/231/15

За позовом: Публічного акціонерного товариства «Акціонерний комерційний промислово-

інвестиційний банк», провулок Шевченка, 12, м. Київ, 01001

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Прилуцький завод

протипожежного та спеціального машинобудування «Пожспецмаш»,

вул. Миру, 100 А, смт. Ладан, Прилуцький район, Чернігівська область, 17500

про стягнення 1870434,07долСША, що за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. (1дол.США=21,735710грн.) еквівалентно 40 655 212грн.52коп., та 2 045 858грн.20коп.

Суддя Книш Н.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ СТОРІН:

Від позивача: Ісаков Д.Г. представник довіреність №09-32/385 від 16.05.2014р.

Від відповідача: Мотрич М.О. начальник юридичного відділу довіреність №14/14 від 22.12.2014р.

Ухвала виноситься після оголошеної в судовому засіданні з 31.03.2015р. по 08.04.2015р. та з 08.04.2015р. до 16.04.2015р. перерви на підставі ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача заборгованості за кредитним договором про відкриття мультивалютної кредитної лінії №1576-10 від 20.12.2010р., зі змінами внесеними договорами, в розміру 1 843 234,39дол.США, що за офіційним курсом НБУ на 09.02.2015р. (1 долар США = 24,956198грн.) еквівалентно 46000122грн.39коп. та 329221грн.37коп. пені.

Від позивача 03.03.2015р. надійшло письмове пояснення вих.№125/39-09/35 від 03.03.2015р., в якому зазначив, що заборгованість відповідача перед банком станом на 09 лютого 2015 року становить: 1 843 234,39 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 09.02.2015р. (1 долар США=24,956198грн.) еквівалентно 46 000 122,39грн., та 329 221,37грн. пені, у тому числі: заборгованість за основною сумою кредиту - 1 788 231,77 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 09.02.2015р. (1 долар США=24,956198грн.) еквівалентно 44627466,12грн.; заборгованість за процентами (нараховані за період з 01.12.2014р. по 09.02.2015р.) - 55 002,62 доларів США, що за офіційним курсом НБУ на 09.02.2015р. (1 долар США=24,956198грн.) еквівалентно 1 372 656, 28грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту (нарахована за період з 11.12.2014р. по 09.02.2015р.) - 316 364,88грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів (нарахована за період з 14.12.2014р. по 09.02.2015р.) - 12856,49грн. Окрім того, позивач навів пояснення щодо підстав за якими з відповідача стягується пеня, щодо підстав нарахування позивачем відповідачу відсотків за користування кредитом у розмірі 15%, 16%, 15,70%, 15,60%, 15,30% 18%, 19%, 18,70%, 18,60%, 18,30% зазначеному у розрахунку заборгованості. Щодо підстав зазначення у позовній заяві в Графіку погашення наданих траншів по кредитній лінії в графі "Транш у розмірі USD" суму 526 258,43, позивач пояснив, що у відповідності до графіку погашення наданих траншів по кредитній лінії 7 (сьомий) транш складає 526 258,43 доларів США, однак, відповідно до Договору № 20-0340/2-1 про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування від 03.02.2014 р., зі змінами внесеними договором про внесення змін до нього від 13.11.2014 р. за № 20-2696/2-1 (далі договір про надання траншу № 7) Банк в межах ліміту кредитної лінії фактично надав позивальнику транш в розмірі 526 258,44 доларів США, і це підтверджується меморіальним валютним ордером №19390 від 03.02.2014р. Позивач просив вважати вказаний у графіку погашення 7 (сьомий) транш в сумі 526 258,43 доларів США технічною опискою, яка немає юридичного значення.

Від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи №125/39-09/37 від 16.03.2015р., яка задоволена судом документи долучені до матеріалів справи.

Від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог №125/39-09/36 від 16.03.2015р., в якій зазначено, що після подання позовної заяви нарахування процентів за користування кредитом, пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів позивачем не припинялось, внаслідок чого заборгованість відповідача збільшилась, що підтверджується розрахунком заборгованості. Так, заборгованість відповідача перед банком станом на 11.03.2015р. становить 1 870 434,07дол.США, що за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. (1дол.США=21,735710грн.) еквівалентно 40655212,52грн. та 2 045 858,20грн. пені, у тому числі: заборгованість за основною сумою кредиту - 1 788 231,77долСША, що за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. еквівалентно 38 868 487,17грн.; заборгованість за процентами (нараховані за період з 01.12.2014р. по 10.03.2015р. включно) - 82 202,30долСША, що за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. еквівалентно 1 786 725,35грн.; пеня за несвоєчасну сплату кредиту (нарахована за період з 11.12.2014р. по 10.03.2015р. включно) - 1968089,51грн.; пеня за несвоєчасну сплату процентів (нарахована за період з 14.12.2014р. по 10.03.2015р. включно) - 77 768,69грн. У вказаній заяві позивач просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитним договором №1576-10 від 20.12.2010р. в розмірі 1870434,07долСША, в т.ч. 1788231,77долСША - заборгованість за основною сумою кредиту, 82 202,30долСША - процентів за користування кредитом, пеню у сумі 2 045 858,20грн., в т.ч. пеню за несвоєчасну сплату кредиту 1 968 089,51грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів 77768,69грн.; судовий збір у сумі 73 080,00грн.

Дослідивши подану позивачем заяву про збільшення розміру позовних вимог, суд дійшов висновку, що позивачем збільшено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за процентами за користування кредитом на суму 27199,68долСША (за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. (1дол.США=21,735710грн.) еквівалентно 591204,36грн.), пені за несвоєчасну сплату кредиту на суму 1 651 724,63грн., пені за несвоєчасну сплату процентів на суму 64 912,20грн.

Суд прийняв заяву позивача про збільшення розміру позовних вимог №125/39-09/36 від 16.03.2015р., відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача: заборгованість за кредитним договором №1576-10 від 20.12.2010р. в розмірі 1870434,07долСША, в т.ч. 1 788 231,77долСША - заборгованість за основною сумою кредиту, 82 202,30долСША - процентів за користування кредитом, пеню у сумі 2045858,20грн., в т.ч. пеню за несвоєчасну сплату кредиту 1 968 089,51грн., пеню за несвоєчасну сплату процентів 77 768,69грн.; судовий збір у сумі 73 080,00грн., про що зазначено в ухвалі від 17.03.2015р.

За таких обставин, ціна позову становить 1 870 434,07долСША, що за офіційним курсом НБУ на 10.03.2015р. (1дол.США=21,735710грн.) еквівалентно 40 655 212,52грн., та 2045858,20грн.

Представник відповідача в судовому засіданні 17.03.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом документи долучені до матеріалів справи.

У судовому засіданні 17.03.2015р. представник відповідача подав до матеріалів справи відзив на позов №36 від 17.03.2015р., який був долучений судом до матеріалів справи. Примірник відзиву на позов у судовому засіданні представник відповідача надав представнику позивача.

Відповідач позовні вимоги визнав частково на суму 14 830 754,10грн. з підстав зазначених у відзиві на позов за вих.№36 від 17.03.2015р. Так, у відзиві на позов відповідач зазначив, що зобов'язання відповідача за кредитним договором №1576-10 від 20.12.2010р. із повернення кредитних коштів, сплати комісій та відсотків за користування кредитними коштами, що виникли у відповідача з 20.12.2010р. до 30.01.2014р. виконувалися ним належним чином і станом на 31.01.2014р. у відповідача була відсутня заборгованість за кредитом. 03.02.2014р. між позивачем та відповідачем було укладено 7 договорів про надання траншу в межах встановленого ліміту кредитування в рамках кредитного договору на загальну суму 1 789 065,43долСША. Відповідач вважає, що позивач на період надання відповідачу кредиту та отримання процентів, як плати за кредит, повинен був отримати індивідуальну ліцензію НБУ на здійснення разової валютної операції на період, необхідний для здійснення такої операції, що позивач не мав права надавати позивачу кредит та стягувати проценти за користування ним у іноземній валюті, а повинен був зробити це у національній валюті України - гривні, тому сума заборгованості відповідача перед позивачем становить: основний борг, сума в національній валюті України - гривні у розмірі 14 299 999,98грн. виходячи з офіційного курсу гривні до долара США (1долСША =7,993грн.) станом на дату здійснення позивачем платежів із надання кредитних коштів, а саме 03.02.2014р., заборгованість за процентами у розмірі 388 931,73грн., пеня за неповернення кредиту 136 076,19грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів 5 746,20грн., а всього 14830754,10грн.

Від позивача надійшла заява про долучення документів до матеріалів справи №125/39-09/41 від 27.03.2015р, яка задоволена судом, документи долучені до матеріалів справи.

Від позивача надійшло пояснення стосовно відзиву відповідача №125/39-09/42 від 27.03.2015р, в якому зазначив, що позивачу на період надання позичальнику кредиту та отримання процентів як плати за кредит достатня наявність у нього генеральної ліцензії на здійснення валютних операцій без отримання індивідуальної ліцензії, що банк як фінансова установа, отримавши у встановленому законом порядку (ст.19,47 ЗУ «Про банки і банківську діяльність») банківську та генеральну ліцензії на здійснення валютних операцій або письмовий дозвіл на здійснення операцій із валютними цінностями, який до переоформлення НБУ відповідних ліцензій на виконання вимог п.1 розділу ІІ ЗУ від 15.02.2011р. «Про внесення змін до деяких законів України щодо регулювання діяльності банків» є генеральною ліцензією на здійснення валютних операцій, має право здійснювати операції з надання кредитів у іноземній валюті Пунктом 1.5 Положення про порядок видачі НБУ індивідуальних ліцензій на використання іноземної валюти на території України як засобу платежу, затвердженого постановою Правління НБУ від 14.10.200 №483 визначено, що використання іноземної валюти як засобу платежу на території України без індивідуальної ліцензії дозволяється, якщо ініціатором або отримувачем за валютною операцією є уповноважений банк, ця норма стосується лише операцій уповноваженого банку, на здійснення яких НБУ видав йому банківську ліцензію та генеральну ліцензію на здійснення валютних операцій. Позивач стверджує, що мав право надавати відповідачу кредит та стягувати проценти за користування ним у іноземній валюті, що дана правова позиція підтверджується Постановою №1 від 24.11.2014р. Пленуму ВГСУ «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів».

Представник відповідача в судовому засіданні 31.03.3015р. надав доповнення до відзиву на позов №38 від 27.03.2015р., примірник якого також надійшов до суду по пошті, в якому з урахуванням збільшення позовних вимог позивачем, позовні вимоги відповідач визнав частково в сумі 15565948,17грн. із розрахунку заборгованості в національній валюті України - гривні, виходячи з офіційного курсу гривні до долара США (1дол.США=7,993грн.) станом на дату здійснення позивачем платежів із надання кредитних коштів, а саме 03.02.2014р. у наступному розмірі: основний борг у розмірі 14299999,98грн., заборгованість за процентами у розмірі 587756,72грн., пеня за неповернення кредиту у розмірі 651803,49грн., пеня за несвоєчасну сплату процентів у розмірі 26387,98грн.

Представники позивача та відповідача в судовому засіданні 08.04.2015р. надали клопотання про нездійснення технічної фіксації судового процесу, які задоволені судом.

Представник позивача в судовому засіданні 08.04.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом документи долучені до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 16.04.2015р. надав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке задоволено судом документи долучені до матеріалів справи.

Представник відповідача в судовому засіданні 16.04.2015р. надав клопотання про продовження строку розгляду спору на 10 календарних днів у зв'язку із складністю справи і потреби часу для проведення розрахунків суми боргу заявленої до стягнення.

Представник позивача в судовому засіданні не заперечував проти клопотання про продовження строку розгляду спору.

Відповідно до ст.4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

В силу ст.4-7 Господарського процесуального кодексу України судове рішення приймається суддею за результатами обговорення усіх обставин справи, а якщо спір вирішується колегіально - більшістю голосів суддів.

При цьому, в силу ст.69 Господарського процесуального кодексу України спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. Однак відповідно до ч.3 зазначеної статті, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більше як на п'ятнадцять днів.

З метою повного, всебічного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, розрахунків заборгованості по кредиту, процентам, пені, враховуючи обставини справи та подані сторонами пояснення, а також приймаючи до уваги, що строк розгляду справи закінчується 17.04.2015р., суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача та продовжити строк вирішення спору на 10 днів до 27.04.2015р. включно. Суд оголошує перерву у судовому засіданні до 20.04.2015р. до 11год.00хв.

Керуючись ст.ст. 4-3, 4-7, 22, 69, 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

У Х В А Л И В:

Продовжити строк вирішення спору у справі №927/231/15 до 27.04.2015 року включно.

Суддя Н.Ю.Книш