УХВАЛА

14.04.2015Справа № 910/17195/13

За скаргоюПублічного акціонерного товариства "Мостобуд"
на діїВідділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України
у справі № 910/17195/13
за позовомПублічного акціонерного товариства "Альфа-Банк"
до1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" 2) Публічного акціонерного товариства "Мостобуд"
простягнення 71848344,38 грн. та 4589149,04 дол. США

Суддя Васильченко Т.В.

в присутності представників сторін:

від позивача не з'явилися;
від відповідача 1не з'явилися;
від відповідача 2 (скаржника)Митченко Н.М., довіреність №1543/21-12 від 27.11.2012;
від ВДВС не з'явилися.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 30.12.2013 у справі №910/17195/13, яке залишено без змін постановами Київського апеляційного господарського суду від 27.05.2014 та Вищого господарського суду України від 24.07.2014, повністю задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" про стягнення 71848344,38 грн. та 4589149,04 дол. США.

Стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Глоінвест" та Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на користь Публічного акціонерного товариства "Альфа-Банк" заборгованість за кредитом у розмірі 63600000,00 грн. та 4200000 доларів США, що становить еквівалент 33570600,00 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, заборгованість по процентам за користування кредитом у розмірі 9107107,30 грн. та 423958,33 доларів США, що становить еквівалент 3388698,93 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, пеню за несвоєчасне повернення кредиту у розмірі 1087298,63 грн. та 71802,74 доларів США, що становить еквівалент 573919,30 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, пеню за прострочення сплати процентів у розмірі 154094,95 грн. та 3671,28 доларів США, що становить еквівалент 29344,54 грн. по курсу Національного банку України станом на 30.12.2013, та витрати по сплаті судового збору у розмірі 70540,50 грн.

22.05.2014 на примусове виконання рішення господарського суду міста Києва від 30.12.2013 у справі № 910/17195/13 видано накази.

03.02.2015 Публічне акціонерне товариство "Мостобуд" звернулося до господарського суду міста Києва із скаргою на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, відповідно до якої просить визнати дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд" із виключним цільовим призначенням платежу: перерахування коштів на фінансове страхування для надання застрахованим особам матеріального забезпечення, що знаходяться та будуть надходити на рахунок відокремленого підрозділу Мостобудівельного загону №2 ПАТ "Мостобуд" та скасувати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 09.09.2014 в частині накладення арешту на кошти боржника на вказаному рахунку.

При цьому, Публічним акціонерним товариством "Мостобуд" заявлено клопотання про поновлення строку на оскарження дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.02.2015 розгляд питання щодо поновлення строку на оскарження дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі №910/17195/12 прийнято до розгляду суддею Васильченко Т.В. та призначено до розгляду.

03.03.2015 Відділ примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, через відділ діловодства суду, подав пояснення на скаргу, в яких зазначив, що не підлягають стягненню з боржника лише кошти, що перебувають на спеціальному рахунку експлуатуючої організації (оператора) відповідно до Закону України "Про впорядкування питань, пов'язаних із забезпеченням ядерної безпеки". Крім того, зауважив на тому, що Державною податковою службою України було надано перелік рахунків боржника без зазначення рахунків та коштів, що на них знаходяться.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 30.03.2015 Публічному акціонерному товариству "Мостобуд" поновлено строк на оскарження дій Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України та призначено скаргу до розгляду.

31.03.2015 скаржник (відповідач-2), через відділ діловодства суду, подав заяву про часткову відмову від скарги, в частині визнання неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд".

14.04.2015 скаржник (відповідач-2) подав уточнення до скарги, в якій просив визнати постанову Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 09.09.2014, в частині накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд", які знаходяться на рахунку зі спеціальним режимом використання, недійсною.

Представник відповідача 2 (скаржника) в судовому засіданні 14.04.2015 підтримав скаргу в частині визнання недійсною постанови відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 09.09.2014 про накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд", що надходять та акумулюються на спеціальному рахунку, який відкритий та призначений виключно для страхових внесків.

Позивач, відповідач-1 та ВДВС в судове засідання не з'явилися, причини неявки суду не повідомили, втім їх неявка не перешкоджає розгляду скарги по суті.

Дослідивши матеріали справи та доводи скарги, суд дійшов висновку про часткове задоволення поданої скарги з огляду на наступне.

29.05.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньовим М.О. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП №43513870 щодо виконання наказу господарського суду міста Києва від 22.05.2014 у справі №910/17195/13.

09.09.2014 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України Селезньовим М.О. винесено постанову про арешт коштів боржника - ПАТ "Мостобуд", зокрема, коштів, що акумулюються та надходять на рахунки відокремленого підрозділу ПАТ "Мостобуд" - Мостобудівельний загін №2 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", в КРД АТ "Райффайзен Банк Аваль" у м. Києві, в тому числі рахунку №63, в межах суми 111554323,46 грн.

ПАТ "Мостобуд" просить визнати недійсною постанову державного виконавця відділу примусового виконання рішень ДВС України Селезньова М.О. від 09.09.2014 в частині накладення арешту на кошти, які знаходяться на рахунку №63 в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", оскільки вказаний рахунок є спеціальним рахунком, який відкритий та призначений виключно для зарахування акумульованих страхових внесків для здійснення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, а тому кошти, що знаходяться на ньому, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів та стягнення на підставі виконавчих чи інших документів.

Так, статтею 21 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням", який був чинний на момент винесення оскаржуваної постанови, визначено, що фінансування страхувальників-роботодавців для надання матеріального забезпечення найманим працівникам здійснюється районними, міжрайонними, міськими виконавчими дирекціями відділень Фонду в порядку, встановленому правлінням Фонду. Страхувальник-роботодавець відкриває окремий поточний рахунок для зарахування страхових коштів у банках у порядку, встановленому Національним банком України. Страхувальник-роботодавець, який є бюджетною установою, відкриває окремий рахунок для зарахування страхових коштів в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів, у порядку, встановленому центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної фінансової політики. Кошти Фонду, що надходять на зазначений рахунок, обліковуються на окремому субрахунку. Страхові кошти, зараховані на окремий поточний рахунок у банку або на окремий рахунок в органі, що здійснює казначейське обслуговування бюджетних коштів (далі - окремий рахунок), можуть бути використані страхувальником виключно на надання матеріального забезпечення та соціальних послуг застрахованим особам. Страхові кошти, зараховані на окремий рахунок, не можуть бути спрямовані на задоволення вимог кредиторів, на стягнення на підставі виконавчих та інших документів, за якими здійснюється стягнення відповідно до закону.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи додаткової угоди до договору банківського рахунку №03/15-01/11516 від 31.10.2008 щодо відкриття окремого поточного рахунку для зарахування страхових коштів від 01.02.2011, укладеної між Публічним акціонерним товариством "Райффайзен Банк Аваль" та Мостобудівельним загоном №2 Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", банком відкрито клієнту поточний рахунок в національній валюті №63 для зарахування акумульованих страхових внесків для здійснення матеріального забезпечення та надання соціальних послуг у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням".

Отже, вказаний рахунок має спеціальний режим використання, та є спеціалізованим, а саме: є рахунком Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, на якому обліковуються кошти, які надійшли боржнику від Фонду для виплати працівникам відповідача-2.

Згідно ст. 46 Конституції України громадяни мають право на соціальний захист, що включає право на забезпечення їх у разі повної, часткової або тимчасової втрати працездатності, втрати годувальника, безробіття з незалежних від них обставин, а також у старості та в інших випадках, передбачених законом. Це право гарантується загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням за рахунок страхових внесків громадян, підприємств, установ і організацій, а також бюджетних та інших джерел соціального забезпечення; створенням мережі державних, комунальних, приватних закладів для догляду за непрацездатними.

Таким чином, арешт вказаного рахунку із спеціальним режимом використання порушує права та охоронювані законом інтереси працівників боржника, які обмежені у праві на отримання коштів з цього рахунку з моменту його арешту.

Відповідно до ч. ч. 1, 2 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження" арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем, зокрема, шляхом винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах.

Частиною 1 статті 72 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що на допомогу по державному соціальному страхуванню, що виплачується в разі тимчасової непрацездатності та в інших випадках, допомогу по безробіттю та соціальну допомогу інвалідам з дитинства, призначену відповідно до Закону України "Про державну соціальну допомогу інвалідам з дитинства та дітям-інвалідам", стягнення може бути звернено тільки за рішеннями про стягнення аліментів, відшкодування шкоди, завданої каліцтвом або іншим ушкодженням здоров'я, а також втратою годувальника.

За таких обставин, враховуючи що реальне виконання рішення шляхом стягнення коштів, які знаходяться на цьому рахунку, є неможливим, накладення арешту на рахунок зі спеціальним режимом використання є недоцільним та таким, що порушує права інших осіб, а відтак, є безпідставним.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України від 07.11.2013 у справі №7/161, від 22.01.2014 у справі №5004/2332/11 та від 02.10.2014 у справі №33/310.

Пунктом 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 №9 визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З урахуванням вищезазначеного, суд дійшов висновку, про задоволення скарги в частині визнання недійсною постанови від 09.09.2014 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в частині накладення арешту на кошти боржника - Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", що акумулюються та надходять на рахунок відокремленого структурного підрозділу (філії) ПАТ "Мостобуд" Мостобудівельного загону №2, а саме: р/р №63 в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904.

Щодо вимог скарги в частині визнання неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на кошти боржника, що знаходяться на рахунку із виключним цільовим призначенням платежу, то скаржник в процесі розгляду справи, подав заяву про відмову від скарги в цій частині.

Заяву про часткову відмову від скарги підписано представником Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" за довіреністю №1543/21-12 від 27.11.2012 - Митченко Н.М.

Згідно абз. 2 п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" у вирішенні питань, які виникають у розгляді скарг на рішення, дії або бездіяльність посадових осіб Державної виконавчої служби, до заяв учасників виконавчого провадження (заявників) мають застосовуватися положення ГПК, якими врегульовано аналогічні питання, зокрема, статей 2, 18, 21, 22, 26, 29, 31, 41, 42, 62, пунктів 1 - 3, 5, 6, 9 частини першої статті 63, статті 64, розділів XI, XII, XII 1 ГПК тощо.

Так, відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо, зокрема, позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

При цьому, зважаючи на п. 4.6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", з урахуванням абз. 2 п. 9.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", у випадках відмови позивача від позову (пункт 4 частини першої статті 80 ГПК) господарському суду слід керуватись частиною шостою статті 22 ГПК, тобто перевіряти, чи не суперечить ця відмова законодавству та чи не порушує вона інтереси інших осіб.

Звернення до суду із скаргою, як і відмова від неї чи її частини, є формою реалізації прав скаржника, а відтак часткова відмова Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" від скарги не суперечить діючому законодавству України та не порушує чиї-небудь права і інтереси.

За таких обставин, оскільки часткова відмова від скарги не порушує чиїх-небудь прав і законних інтересів, з правовими наслідками відмови від скарги позивач ознайомлений, про що свідчить його заява і повноваження на вчинення цих дій представника заявника перевірені, вона приймається судом, що у відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України зумовлює припинення провадження по скарзі в цій частині.

Враховуючи викладене, керуючись п. 4 ч. 1 ст. 80, ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. Прийняти відмову Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" від вимог скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі №910/17195/13 в частині визнання неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд" із виключним цільовим призначенням платежу: перерахування коштів на фінансове страхування для надання застрахованим особам матеріального забезпечення, що знаходяться та будуть надходити на рахунок Мостобудівельного загону №2, а саме на р/р №63 в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904.

2. Провадження по скарзі Публічного акціонерного товариства "Мостобуд" на дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України у справі №910/17195/13 в частині визнання неправомірними та незаконними дії Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України щодо накладення арешту на кошти боржника - ПАТ "Мостобуд" із виключним цільовим призначенням платежу: перерахування коштів на фінансове страхування для надання застрахованим особам матеріального забезпечення, що знаходяться та будуть надходити на рахунок Мостобудівельного загону №2, а саме на р/р №63 в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904 - припинити.

3. В іншій частині скаргу задовольнити.

4. Визнати недійсною постанову від 09.09.2014 відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України, в частині накладення арешту на кошти боржника - Публічного акціонерного товариства "Мостобуд", що акумулюються та надходять на рахунок відокремленого структурного підрозділу (філії) ПАТ "Мостобуд" Мостобудівельного загону №2, а саме: р/р №63 в Київській регіональній дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 322904.

Суддя Т.В.Васильченко