ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"07" квітня 2015 р.Справа № 916/314/15-г

За позовом Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України

про стягнення 1210033,29грн.

Суддя Гут С.Ф.

В судовому засіданні приймали участь:

Від позивача: Тонконог В.В., довіреність №58 від 13.11.2014р.;

Від відповідача: Урсу І.М., довіреність від 20.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості у розмірі 1210033,29грн., а саме: збитків у розмірі 806688,86грн., штрафу у розмірі 403344,43грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 27.01.15р. порушено провадження у справі №916/314/15-г.

16.02.2015р. позивач надав до канцелярії господарського суду Одеської області заяву про відкладення розгляду справи (вх.ГСОО№4236/15 від 16.02.2015р.), у зв'язку з неможливістю забезпечити участь уповноваженого представника позивача.

16.02.2015р. відповідач надав клопотання про відкладення розгляду справи (Вх.ГСОО№4306/15 від 16.02.2015р.) у зв'язку з тим, що представник приймає участь у іншому судовому засіданні у Вищому господарському суді України.

Судом заява та клопотання розглянуті, та задоволені, та ухвалою господарського суду Одеської області від 17.02.15р. розгляд справи було відкладено, в порядку ст.77 ГПК України.

03.03.15р. від позивача надійшла заява(вх.№5736/15 від 03.03.15р.), про перенесення розгляду справи, згідно якої у зв'язку з тим, що з боку відповідача направлена пропозиція про укладення додаткової угоди, щодо відшкодування завданих збитків або мирової угоди, просить суд перенести розгляд справи на інший термін.

Судом заява розглянута, та задоволена, та в судовому засіданні 05.03.15р. по справі було оголошено перерву до 19.03.15р., в порядку ст.77 ГПК України

За клопотанням відповідача, ухвалою господарського суду Одеської області від 19.03.15р. строк вирішення спору по справі №916/314/15-г було продовжено до 10.04.15р., в порядку ст.69 ГПК України.

Відповідач просить суд у задоволенні позову в частині стягнення штрафу у розмірі 403344,43грн. - відмовити в повному обсязі, а також відстрочити виконання рішення суду до 01.11.2015р., з підстав викладених у відзиві на позовну заяву(вх.№5991/15 від 05.03.15р.). Так в обґрунтування відзиву зазначає про те, що відповідач є державним сільськогосподарським підприємством, основними видами діяльності якого є вирощування зернових та технічних культур, овочівництво, декоративне садівництво, вирощування продукції розсадників, а також змішане сільське господарство. Однак, 12.05.2014р. склалися обставини непереборної сили, які перешкодили своєчасному виконанню своїх зобов'язань за Договором, а саме відбулася крадіжка Товару, переданого на відповідальне зберігання, про що свідчить початок досудового розслідування у кримінальному провадженні №0000845. Згідно Повідомлення про початок досудового розслідування від 13.05.2014р., складеного слідчим СВ Розділянського РВ ГУМВС України в Одеській області. Ю.Ю. Субочевой, 12.05.2014р. біля 01:00 год. Троє невідомих осіб в масках з прорізами для очей на обличчях, вдягнених в чорні куртки та перчатки, шляхом вільного доступу проникли в сторожку охороняємої території сільського господарства ім. «Суворова», розташованого в с. Щербанка Розділянського району Одеської області, після чого один з них наніс чотири удари металевою кочергою в область ребер та обличчя охоронцю, повалили його на підлогу та зв'язали руки ззаду, пластиковим будівельним хомутом, після чого один з нападників залишився без з охоронцем, а двоє інших шляхом зриву навісного замка проникли в складське приміщення вказаного вище с/г, відкрито заволоділи гербіцидами. Попередня правова кваліфікація кримінального правопорушення: ст.187 ч.3 КК України. Відомості про кримінальне зрушення внесено до Єдиного реєстру досудових розслідувань 12.05.2014р. за №000845. Крадіжка Товару позбавила можливості своєчасно виконати свої зобов'язання за Договором та повернути Товар, переданий за актами приймання-передачі. У зв'язку з викладеним, обставини щодо крадіжки Товару та відсутність в цьому вини ДП ДГ «ім. О.В. Суворова ІСГП НААН» є незалежними від ДП ДГ «ім. О.В. Суворова ІСГП НААН» обставинами непереборної сили, які виключають відповідальність за неналежне виконання своїх зобов'язань в частині стягнення штрафу за порушення умов Договору в розмірі 403344,43грн. У зв'язку із скрутним матеріальним становищем Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України, загибелі врожаю 2014 року та неотриманням очікуваного прибутку для своєчасного виконання зобов'язань за Договором про надання послуг зі зберігання №С-19 від 07.04.2014р., просить відстрочити виконання рішення суду до моменту отримання врожаю 2015 року, тобто до 01.11.2015р.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив.

07.04.2014р. між Державним підприємством"Державний резервний насіннєвий фонд України" (Поклажодавець) та Державним підприємством "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України (Зберігач), було укладено договір №С-19 про надання послуг зі зберігання, відповідно до умов якого Поклажодавець передає, а Зберігач приймає на відповідальне зберігання товар: - засоби захисту рослин, агрохімікати, пестициди, відповідно до актів приймання-передачі(Товар), а саме:

препарату 2,4 - Д 500 в. р., у кількості 600,00 л. (шістсот літрів);

препарату Бі - 58 Новий, у кількості 540,00 л. (п'ятсот сорок літрів);

препарату Гранстар Голд 75 в.г., у кількості 22,40 кг. (двадцять два кілограми 40гр.;

препарату Діален Супер, 46,4%, у кількості 1 690,00 л. (одна тисяча шістсот до літрів);

препарату Експедитор, у кількості 108,00 л. (сто вісім літрів);

препарату Лонтрел 1 Гранд, у кількості 9.00 кг. (дев'ять кілограм 00 гр.);

препарату Мілагро, 40% к.с, у кількості 120,00 кг. (сто двадцять кілограм 00 гр.);

препарату Нурел Д, у кількості 175,00 л. (сто сімдесят п'ять літрів);

препарату Раундап Макс 60,7%, у кількості 1 360,00 л. (одна тисяча триста шістдесят літрів);

препарату Харнес 90 к.є., у кількості 520,00 л. (п'ятсот двадцять літрів).

Одержання Відповідачем засобів захисту рослин, агрохімікатів, пестицидів у вищезазначених кількостях підтверджується актом прийому-передачі насіння від 11.04.2014р.

Відповідно до п.2.2.3. договору, місце зберігання товару - Одеська область, Роздільнянський р-н, с. Щербанка, територія комбікормового заводу, склад.

Відповідно до п. 2.2.4. договору, Зберігач зобов'язувався забезпечити належний прийом, зберігання Товару відповідно довимогта інструкції виробника, методичних рекомендацій, інших нормативних документів, які регламентують ці дії.

У відповідності до п.3.1. договору, вартість послуг зі зберігання товару - 0,2 грн. т./міс. з урахуванням ПДВ, з дня передачі товару на зберігання по акту приймання-передачі.

Згідно п.4.1. договору, сторони не несуть відповідальності за невиконання будь-яких положень цього Договору, якщо це спричинено діями сил, що є за межами контролю сторони, яка не виконала своїх обов'язків, а саме: стихійне лихо, вкрай несприятливі погодні умови, пожежі, воєнні дії, страйки, громадські безпорядки, втручання влади, далі - обставини непереборної сили. Даний перелік не є вичерпним.

Відповідно до п.4.2. договору, обставини непереборної сили автоматично подовжують виконання Договору

Відповідно до п.6.1. договору, цей Договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін.

Відповідно до п.6.2. договору, термін цього Договору починається з моменту, визначеного у п.6.1. цього Договору та діє до повного виконання сторонами зобов'язання за цим Договором.

Збитки, завдані поклажодавцеві, втратою (нестача) або пошкодження товару, відшкодовуються Зберігачем; у разі втрати(нестачі) або пошкодження товару, внаслідок чого якість змінилась настільки, що воно не може бути використаним за первісним призначенням - у розмірі його повної вартості (п. 7.2., 7.2.1. договору).

Пунктом 7.3 договору визначено, що вартість Товару відшкодовується по ціні зазначеній в акті приймання-передачі до цього Договору.

Відповідно до п. 7.5. договору: у разі, якщо Зберігач несвоєчасно повернув Товар чи не повернув Товар, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% від вартості Товару.

З метою перевірки виконання п. 2.2.4 договору та керуючись наказом по ДП „Державний резервний насіннєвий фонд України" від03 жовтня 2014р. №36, Поклажодавцем було проведено інвентаризацію товарно-матеріальних цінностей (засобів захисту рослин, агрохімікатів, пестицидів), які є власністю останнього і знаходяться на відповідальному зберіганні у Зберігача.

В результаті перевірки встановлено відсутність препарату Бі - 58 Новий, у кількості 540,00л., препарату Гранстар Голд 75 в.г., у кількості 22,40 кг., препарату Діален Супер, 46,4%, у кількості 1150,00л., препарату Експедитор, у кількості 108,00л., препарату Лонтрел Гранд, у кількості 9,00кг., препарату Мілагро. к.с, у кількості 120,00кг., препарату Нурел Д, у кількості 175,00л., препарату Раундап Макс 60,7%, у кількості 1160,00л., про що свідчить інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 27 жовтня 2014р. № б/н, засвідчений підписами представників ДП «Держрезервнасінфонд".

Директор Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України Пономаренко О.В. відмовився підписувати інвентаризаційний опис товарно-матеріальних цінностей від 27 жовтня 2014р. №б/н, у результаті чого представниками ДП «Держрезервнасінфонд" був складений акт відмови у підписані від 27.10.2014р.

Згідно п.2 акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07.04.2014р. №С-19 загальна вартість переданого на зберігання Товару складає 999593,66грн., а тому:

вартість препарату 2,4 - Д 500 в. р., у кількості 600,00 л. становить: 36187,20грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. № С - 19;

вартість препарату Бі - 58 Новий, у кількості 540,00 л. становить: 68260,32 грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Гранстар Голд 75 в.г., у кількості 22,40 кг. становить:

74550,61грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. С - 19;

вартість препарату Діален Супер, 46,4%, у кількості 1 690,00 л. становить:

246523,68грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Експедитор, у кількості 108,00 л. становить: 130855,71 грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Лонтрел Гранд, у кількості 9,00 кг. становить: 16005,60 грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Мілагро, 40% к.с, у кількості 120,00кг. становить:

302584,32грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Нурел Д, у кількості 175,00л. становить: 39099,90грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Раундап Макс 60,7%, у кількості 1 360,00л. становить:

146961,60грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про падання послуг по зберіганню під 07 квітня 2014р. №С - 19;

вартість препарату Харнес 90 к. є., у кількості 520,00л. становить: 56334,72грн. - згідно акту прийому-передачі до договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. № С -19.

Таким чином, розмір збитків, по договору про надання послуг по зберіганню від 07 квітня 2014р. №С - 19, становить: 806688,86грн.

11.04.2014р. між сторонами були підписані акти приймання-передачі товару №1 на загальну суму 3933385,32грн. та №2 на загальну суму 1929,24грн.

19.11.2014р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист-вимогу щодо повернення отриманого засобів захисту рослин або сплати всієї суми заборгованості.

Зазначений лист-вимога залишені без відповіді та задоволення.

Враховуючи вищевикладене, позивач звернувся до суду з даною позовною заявою, згідно якої просить суд стягнути з відповідача збитки у розмірі 806688,86грн., та штраф у розмірі 403344,43грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд дійшов наступних висновків.

Відповідно до ст. 942 Цивільного кодексу України ,зберігач зобов'язаний вживати усіх заходів, встановлених договором, законом, іншими актами цивільного законодавства, для забезпечення схоронності речі.

Відповідно до ст. 944 Цивільного кодексу України, зберігач не має права без згоди поклажодавця користуватися річчю, переданою йому на зберігання, а також передавати її у користування іншій особі.

Згідно статті 949 Цивільного кодексу України, зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості.

Відповідно до ст. 950 Цивільного кодексу України, за втрату (нестачу) або пошкодження речі, прийнятої на зберігання, зберігач відповідає на загальних підставах.

Згідно статті 951 Цивільного кодексу України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем: 1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості; 2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість. Якщо внаслідок пошкодження речі її якість змінилася настільки, що вона не може бути використана за первісним призначенням, поклажодавець має право відмовитися від цієї речі і вимагати від зберігача відшкодування її вартості.

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управлена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших право чинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Згідно з ст.174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання виникають із господарських договорів.

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст.216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно ст.218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. У разі якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності. Не вважаються такими обставинами, зокрема, порушення зобов'язань контрагентами правопорушника, відсутність на ринку потрібних для виконання зобов'язання товарів, відсутність у боржника необхідних коштів.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено наявність невиконання відповідачем умов договору №С-19 про надання послуг зі зберігання від 07.04.2014р., у зв'язку з чим позовна вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 806688,86грн., є обґрунтованою та підлягає судом задоволенню.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення з відповідача штрафу у розмірі 403344,43грн.(згідно п.7.5. договору у розмірі 50% від вартості Товару).

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф (ч.1 ст.230 ГК України).

Згідно ч.1 ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Оскільки судом встановлено, що відповідач не повернув товар, а відповідно до п. 7.5. договору: у разі, якщо Зберігач несвоєчасно повернув Товар чи не повернув Товар, Поклажодавець вправі стягнути штраф із Зберігача у розмірі 50% від вартості Товару, то перевіривши розрахунок штрафу, на думку суду наданий позивачем розрахунок штрафу здійснений належним чином.

Згідно п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки(штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до п. 3.17.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки(штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язань, причини(причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки(штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони(в тому числі вжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушень та його наслідків) тощо.

Враховуючи наявні обставини справи, суд вважає за можливе з власної ініціативи зменшити розмір штрафу до 200000грн., зі стягненням з Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України штрафу в розмірі 200000грн.

Відповідач зазначає про те, що у зв'язку з скрутним матеріальним становищем Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України, загибелі врожаю 2014 року та неотриманням очікуваного прибутку для своєчасного виконання зобов'язань за Договором про надання послуг зі зберігання №С-19 від 07.04.2014р., просить суд відстрочити виконання рішення суду до моменту отримання врожаю 2015 року, тобто до 01.11.2015р., відповідно до п.6 ч.1 ст.83 ГПК України.

При цьому, відстрочка або розстрочка виконання рішення, допускається у виняткових випадках і залежно від обставин справи.

В підтвердження скрутного матеріального становища Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України до суду надав у якості доказу висновок ТПП №571(про форс-мажорні обставини(обставини непоборної сили)) від 19.09.2014р.

З огляду на викладені обставини, а саме виникнення форс-мажорних обставин, обумовлених несприятливими погодними умовами, що спричинило загибель врожаю 2014 року, не мають відношення до позовних вимог про стягнення заборгованості за Договором про надання послуг зі зберігання №С-19 від 07.04.2014р., а висновок ТПП №571(про форс-мажорні обставини(обставини непоборної сили)) від 19.09.2014р. не є належним доказом в обґрунтування підстав для надання відстрочити виконання рішення суду до моменту отримання врожаю 2015 року.

Дослідивши матеріали справи та норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про недоведеність заявником обставин скрутного фінансового стана, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для надання відстрочки виконання рішення суду до 01.11.2015р.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи, позовні вимоги Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" до відповідача Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України підлягають задоволенню в частині стягнення збитків у розмірі 806688,86грн., та штрафу у розмірі 200000грн.

Згідно ч.4 п. 3.17.4. Постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Згідно статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на суму 24200,66грн.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44, 49, 75, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України (67462, Одеська область, Роздільнянський р-н, с. Щербакова, вул. Суворова, 62, ) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м.Київ, вул. Ямська, 32, р/р 5992 в ПАТ «Банк Форум», МФО 322948, ) збитки у розмірі 806688(вісімсот шість тисяч шістсот вісімдесят вісім)грн.86коп., штраф у розмірі 200000(двісті тисяч)грн., витрати по сплаті судового збору на суму 24200(двадцять чотири тисячі двісті)грн.66коп.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати у порядку ст.116 ГПК України.

Повний текст рішення складено 14.04.2015р.

Суддя С.Ф. Гут