ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа № 917/2651/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.

при секретарі Литвиновій К.О.

за участю представників сторін:

позивача - ОСОБА_1 (довіреність №30 від 13.01.2015р.),

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1665 П/2) на рішення господарського суду Полтавської області від 17.02.15р. у справі № 917/2651/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, м.Полтава,

до фермерського благодійного господарства "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, с.Миколаїівка, Полтавський район, Полтавська область,

про стягнення 100165,33 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 17.02.2015р. (суддя Тимошенко К.В.) 1. Прийнято часткову відмову позивача від позову. 2. Припинено провадження у справі в частині вимоги про стягнення 1857 грн. 92 коп. інфляційних, 522 грн. 41 коп. річних. 3. В решті вимог позов задоволено. 4. Стягнуто з фермерського благодійного господарства "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка (с.Миколаїівка, Полтавський район, Полтавська область, 38715, р/р 5878 в ПАТ КБ "Приватбанк", м.Полтава, МФО 331401, ) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 36004, р/р НОМЕР_2 в ПАТ "Марфін Банк", МФО 328168, рнокпп НОМЕР_1) 97785,00 грн. отриманих від позивача коштів, 1955,70 грн. судового збору.

Відповідач з рішенням місцевого господарського суду не погодився та звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права.

Скарга обґрунтована тим, що позивачем не доведено факту перерахування коштів на користь відповідача в рамках договору позики. Також посилається на те, що відповідачем було подано клопотання про проведення почеркознавчої експертизи, яке не було розглянуто під час судового розгляду. Питання про відмову у проведенні експертизи вирішено суддею у рішенні, що на думку відповідача, обмежило його права у з'ясуванні характеру правовідносин між суб'єктами господарювання. У разі, якщо вказаний договір ніколи не був підписаний управненим представником відповідача, то такий правочин не відбувся, відповідно правовідносини між сторонами спору могли мати інший характер.

06.04.2015р. та 08.04.2015р. від відповідача до суду надійшли клопотання про відкладення розгляду справи (вх. №5499, вх.№5730), в яких відповідач просив розгляд справи відкласти у зв'язку з його хворобливим станом.

07.04.2015р. до суду від відповідача надійшло клопотання про призначення судової почеркознавчої та економічної експертизи (вх. №5653), в якому відповідач просив призначити судову почеркознавчу експертизу, а також призначити економічну експертизу з метою дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності та документів про економічну діяльність фермерського господарства «Васюта» у період з 12.03.2012р. по 29.05.2014р.

Відповідач у судове засідання не з'явився.

Представник позивача у судовому засіданні та у відзиві на апеляційну скаргу (вх. №5501 від 06.04.2015р.) проти апеляційної скарги заперечував та просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення. Проти клопотання відповідача про відкладення розгляду справи заперечував, посилаючись на те, що у відповідача є декілька представників. Проти клопотання відповідача про призначення експертизи також заперечував, посилаючись на те, що дане клопотання є необґрунтованим.

Колегія суддів, розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, вважає, що у задоволенні клопотання слід відмовити, враховуючи те, що відповідач в клопотанні посилається на те, що він не може бути присутнім у судовому засіданні у зв'язку з його хворобливим станом, однак доказів на підтвердження зазначених доводів до суду не надав. Крім того, у відповідача є декілька представників, про що свідчать наявні в матеріалах справи довіреності (а.с.41-43, 60-61), що свідчить про можливість відповідача забезпечити участь свого представника у судовому засіданні та необґрунтованість заявленого ним клопотання про відкладення розгляду справи.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні докази по справі, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила.

В грудні 2014р. ФОП ОСОБА_2 звернувся до господарського суду Полтавської області з позовом до фермерського благодійного господарства "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка про стягнення 100165,33 грн., у тому числі 97785,00 грн. суми наданої поворотної фінансової допомоги, 1857,92 грн. інфляційних, 522,41 грн. річних.

Позов обґрунтовано тим, що 15.10.2013 року між фермерським благодійним господарством "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка, отримувачем, та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2, надавачем, укладено договір № 15/10 про надання поворотної фінансової допомоги (позики), згідно з яким надавач надає, а отримувач приймає поворотну фінансову допомогу (позику), а отримувач зобов'язується повернути надані грошові кошти в порядку та на умовах, передбачених даним договором.

Відповідно до п.2.1. договору поворотна фінансова допомога надається в національній валюті України в сумі 600000,00 грн. без ПДВ.

Відповідно до 2.3. договору поворотна фінансова допомога надається шляхом внесення грошових коштів до каси отримувача, або перерахування грошових коштів на поточний рахунок отримувача з рахунку надавача.

На виконання вимог п.п. 1.1., 2.1., 2.3 вказаного договору фізична особа-підприємець ОСОБА_2 надав 15.10.2013 р. ФБГ "Васюта" поворотну фінансову допомогу (позику) в розмірі 97785,00 грн. шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок відповідача, що підтверджується платіжним дорученням №58 від 15.10.2013р., доданим до матеріалів справи (а.с.53).

Відповідно до п.п. 2.4., 3.1. договору поворотна фінансова допомога надається на термін 12 календарних місяців та підлягає поверненню не пізніше, ніж через 12 календарних місяців з дня отримання.

01.12.2014р. позивач направив відповідачу вимогу, в якій просив повернути поворотну фінансову допомогу (позику) шляхом перерахування на рахунок ФОП ОСОБА_2 суми 97785,00 грн. протягом 7 робочих днів з моменту отримання даної вимоги.

Як зазначив позивач, станом на 19.12.2014 року, відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 97785,00 грн., які надавались йому в якості поворотної фінансової допомоги, чим порушив вимоги п.п. 1.3., 3.1. договору, що і стало причиною звернення позивача до суду з даним позовом.

Відповідач у запереченні на позовну заяву посилався на те, що голова фермерського благодійного господарства "Васюта" ніколи не підписував договір № 15/10 про надання поворотної фінансової допомоги від 15 жовтня 2013 року.

18.02.2015р. позивачем надана заява про відмову від позову в частині стягнення 3% річних та збитків від інфляції (вх. 32219), в якій позивач просив прийняти заяву про відмову від позову в частині стягнення з відповідача 3% річних в сумі 522,41 грн. та збитків від інфляції в сумі 1857,92 грн.

17.02.2015р. господарським судом Полтавської області прийнято оскаржуване рішення.

Колегія суддів дослідивши матеріали справи, перевіривши доводи апеляційної скарги, правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального та матеріального права приходить до висновку про відмову у задоволенні апеляційної скарги виходячи з наступного.

Як вже зазначалось, 15.10.2013 року між фермерським благодійним господарством "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 укладено договір № 15/10 про надання поворотної фінансової допомоги (позики).

На виконання умов укладеного між сторонами договору, позивачем 15.10.2013р. платіжним дорученням № 58 перераховано грошові кошти в сумі 97785,00 грн.

Відповідно до п.п. 2.4., 3.1. договору поворотна фінансова допомога надається на термін 12 календарних місяців та підлягає поверненню не пізніше, ніж через 12 календарних місяців з дня отримання.

Станом на 19.12.2014 року, відповідач не повернув позивачу грошові кошти в сумі 97785,00 грн., які надавались йому в якості поворотної фінансової допомоги, чим порушив вимоги п.п. 1.3., 3.1. договору.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідач заперечуючи проти позову посилався на те, що підпис на поданому позивачем договорі позики підроблений, а печатка в той період часу, без законних на те підстав, перебувала у громадянина ОСОБА_2

Як свідчать матеріали справи, підпис на копії договору, наданого позивачем до матеріалів справи та наданого відповідачем оригіналу договору засвідчений печаткою відповідача. Автентичність відтиску печатки на договорі відповідачем не заперечується.

Згідно пункту 65-68, 73 Інструкції про порядок обліку, зберігання і використання документів, справ, видань та інших матеріальних носіїв інформації, які містять службову інформацію, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України № 1893 від 27.11.1998 р., особи, що персонально відповідають за облік і зберігання печаток, штампів і бланків, призначаються наказами керівників організацій. Облік печаток і штампів ведеться у журналі за формою 11. Печатки і штампи повинні зберігатися у сейфах або металевих шафах. У разі втрати печаток і штампів керівники організацій зобов'язані негайно повідомити про це органи міністерства внутрішніх справ та вжити заходи до їх розшуку.

Пунктом 3 зазначеної вище постанови Кабінету міністрів України № 1893 від 27.11.1998р. забезпечення контролю за виконанням вимог Інструкції, затверджених цією постановою, покладено на керівників підприємств, установ, організацій незалежно від форм власності.

Відповідач, заперечуючи проти позову не заперечує автентичність відтиску печатки на договорі, не надав доказів повідомлення органів МВС про втрату печатки та вжиття заходів для її розшуку до моменту розгляду справи.

В матеріалах справи наявні пояснення представника відповідача про те, що голова ФБГ «Васюта» передав печатку своєму повіреному ОСОБА_2 без відповідного документального підтвердження. Однак, доказів призначення наказом керівника відповідача осіб, що персонально відповідають за облік і зберігання печатки до суду не надано.

Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, відповідальність за облік, зберігання і, відповідно, використання печатки несе керівник відповідача.

Крім того, колегія суддів зазначає, що відповідачем до матеріалів справи було надано оригінал спірного договору, тобто відповідач знав про його укладення та мав право звернутися до суду з позовом про визнання договору недійсним.

Статтею 204 ЦК України встановлена презумція правомірності правочину: правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Доказів визнання договору недійсним відповідач не надав.

Статтею 241 Цивільного кодексу України встановлено, що правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання. Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Як зазначено у постанові пленуму Вищого господарського суду України № 11, доказами такого схвалення може бути вчинення дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т.ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Як вже зазначалось, позивачем кошти були перераховані за платіжним дорученням № 58 від 15.10.2013р., в призначенні платежу якого зазначено "поворотна фін.допомога згідно дог. 15/10 від 15.10.2013р. Без ПДВ" на рахунок відповідача. В платіжному дорученні зазначений розрахунковий рахунок відповідача, зазначений ним же в апеляційній скарзі, тобто який належать саме відповідачу.

Відповідно до листа ПАТ «Марфін Банк» №24 від 27.01.2015р. зазначене платіжне доручення було прийнято банком до виконання. Кошти списані з рахунку ФОП ОСОБА_2 о 15:17:13 (а.с.163).

Факт отримання коштів 15.10.2013р. в сумі 97785,00 грн. не заперечується і відповідачем, що підтверджується поясненнями представника відповідача, доданими до матеріалів справи, в яких зазначено, що кошти в сумі 97785,00 грн. на рахунок ФБГ «Васюта» надійшли 15.10.2013р. Станом на 11.02.2015р. кошти в сумі 97785,00 грн. з рахунків ФБГ «Васюта» на рахунок ФОП ОСОБА_2 не повертались (а.с.164-165).

Таким чином, прийняття відповідачем від позивача коштів та їх утримання відповідачем по даний час свідчить про схвалення відповідачем правочину - договору № 15/10 від 15.10.2013р. про надання поворотної фінансової допомоги (позики).

Відповідно до приписів ст. 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Наведена норма зобов'язує суд у кожному конкретному випадку оцінювати наявні докази в їх сукупності, з урахуванням повноти встановлення всіх обставин справи, які необхідні для правильного вирішення спору, на основі вичерпних та достеменно підтверджених висновків.

За таких обставин, враховуючи те, що підпис на договорі засвідчений печаткою відповідача і відповідач схвалив договір прийнявши виконання позивачем договору, позов в частині стягнення з відповідача 97785,00 грн. поворотної фінансової допомоги є обґрунтованим та правомірно задоволений судом першої інстанції.

Враховуючи те, що позивач заявою від 17.02.2015р. відмовився від позову в частині стягнення 522,41 грн. річних та 1857,92 грн. інфляційних, відмова позивача від позову не суперечить чинному законодавству, судом першої інстанції правомірно припинено провадження у справі в цій частині на підставі пункту 4 частини 1 статті 80 ГПК України.

Щодо клопотань відповідача про призначення судової почеркознавчої та економічної експертизи, колегія суддів вважає, що дані клопотання правомірно не були задоволені місцевим господарським судом, враховуючи наступне.

Відповідач, заперечуючи проти позову посилався на те, що підпис на договорі вчинений не керівником відповідача, в зв'язку з чим 29.01.2015р. та 10.02.2015р. відповідачем до суду першої інстанції подано клопотання про призначення судової економічної експертизи, в яких відповідач просив суд призначити судово-почеркознавчу експертизу та на вирішення експерта поставити наступні питання: чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах розмір заборгованості за поворотну фінансову допомогу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 15/10 від 15.10.2013р., у тому числі з урахуванням висновку почеркознавчої експертизи; чи мають показники фінансово-економічного стану фермерського благодійного господарства "Васюта" за період з березня 2012р. по червень 2014р. ознаки доведення до банкрутства, фіктивного банкрутства, прихованого банкрутства; чи були використані грошові кошти, що надійшли на рахунок фермерського благодійного господарства "Васюта" у якості поворотної фінансової допомоги на підставі договору про надання поворотної фінансової допомоги №15/10 від 15.10.2013р., на статутні (господарські) цілі даного фермерського господарства, не пов'язані із поверненням грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_2?

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Як зазначено в клопотанні, підпис на поданому позивачем договорі позики підроблений, а печатка в той період часу, без законних на те підстав, перебувала у громадянина ОСОБА_2 Про такий факт ОСОБА_4 подано заяву до правоохоронних органів за ознаками вчинення кримінальних вчинків громадянином ОСОБА_2

Крім того, як зазначив відповідач, для того, щоб встановити певні факти (обставини) даної справи відносно об'єктивності та обґрунтованості заявлених позовних вимог, а також обґрунтування позиції відповідача, необхідна перевірка на предмет справжності підпису відповідача на договорі, а також дослідження документів бухгалтерського, податкового обліку і звітності на предмет документального підтвердження боргу з урахуванням всіх перерахувань, які здійснювалися по договорам поворотної фінансової допомоги у період з 17.01.2012р. по 25.02.2013р. на загальну суму 1853900,00 грн., а також дослідження показників фінансово-економічного стану підприємства відповідача на предмет виявлення ознак доведення його до банкрутства навмисними діями довіреної особи - ОСОБА_2

Колегія суддів зазначає, що зазначені відповідачем доводи для призначення економічної експертизи в частині чи підтверджується документально заявлений у позовних вимогах розмір заборгованості за поворотну фінансову допомогу за договором про надання поворотної фінансової допомоги № 15/10 від 15.10.2013р., не є належними та обґрунтованими в розумінні ст.41 ГПК України, оскільки матеріалами справи доведено факт отримання спірної суми відповідачем та задоволено позов в цій частині з підстав, викладених вище. Вимога в частині призначення експертизи для дослідження показників фінансово-економічного стану підприємства відповідача на предмет виявлення ознак доведення його до банкрутства навмисними діями довіреної особи - ОСОБА_2 та чи були використані грошові кошти, що надійшли на рахунок Фермерського благодійного господарства «Васюта» Міжнародного благодійного фонду милосердя ім. пана Хлистюка у якості поворотної фінансової допомоги по договору про надання поворотної фінансової допомоги № 15/10 від 15.10.2013 р. у розмірі 97 785 грн. на статутні (господарські) цілі даного фермерського господарства, не пов'язаних із поверненням цих грошових коштів ОСОБА_3 та ОСОБА_2, є також необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки не пов'язана з предметом позову який розглядається в межах даної справи.

За таких обставин, колегія суддів вважає, судом першої інстанції правомірно відмовлено у задоволенні клопотань відповідача про призначення почеркознавчої та економічної експертиз у зв'язку з відсутністю підстав для їх призначення.

На підставі викладеного, колегія суддів зазначає, що підстави для задоволення клопотання відповідача про призначення судової почеркознавчої та економічної експертизи, наданого до суду апеляційної інстанції, задоволенню не підлягає як необгрунтоване з підстав, викладених вище.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга є необґрунтованою і не може бути підставою для скасування оскаржуваного рішення по даній справі, тому рішення господарського суду Полтавської області від 17.02.15р. у справі № 917/2651/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п.1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу фермерського благодійного господарства "Васюта" міжнародного благодійного фонду милосердя імені пана Хлистюка залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 17.02.15р. у справі № 917/2651/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.04.2015р.

Головуючий суддя Пуль О.А.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Лакіза В.В.