КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 910/25846/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - представник не прибув;

від відповідача - представник не прибув;

розглянувши апеляційну скаргу науково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.11.2014 про повернення позовної заяви у справі № 910/25846/14 (суддя Цюкало Ю.В.) за позовом науково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова до публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" про стягнення грошових коштів

ВСТАНОВИВ:

Науково-виробниче підприємство "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Піреус Банк МКБ" про стягнення грошових коштів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі № 910/25846/14 позовну заяву науково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова повернуто на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

При прийнятті вищезазначеної ухвали суд виходив з того, що доданий до позовної заяви опис вкладення у цінній лист не підтверджує направлення відповідачеві - ПАТ "Піреус Банк МКБ" копії позовної заяви.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі скасувати, а справу № 910/25846/14 передати на розгляд до суду першої інстанції.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції дійшов невірного висновку щодо наявності підстав для повернення позовної заяви.

Сторони не скористалися правом на участь своїх представників в судовому засіданні, хоча про дату, час та місце судового засідання були повідомлені належним чином, про що свідчать повідомлення про вручення поштового відправлення.

Будь - яких заяв, клопотань щодо неможливості бути присутніми у даному судовому засіданні від сторін до суду не надійшло.

Слід також зазначити, що явка представників сторін не визнавалася обов'язковою.

У будь-якому разі відкладення розгляду справи не можливе через сплив 15-ти денного строку, встановленого ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України для розгляду апеляційних скарг на ухвали господарського суду.

За наведених обставин, апеляційна скарга розглянута судом у даному судовому засіданні по суті з винесенням постанови.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала місцевого господарського суду скасуванню з наступних підстав.

Як вже зазначалось, ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі № 910/25846/14 позивачу було повернуто без розгляду позовну заяву на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

В оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції дійшов висновку про те, що з доданого до позовної заяви опису вкладення у цінній лист не можливо дійти однозначного висновку про направлення відповідачеві - ПАТ "Піреус Банк МКБ" копії позовної заяви.

При цьому, перш за все слід зазначити, що формулювання наведеного висновку суду свідчить, що він ґрунтується на припущенні. Судове рішення не може ґрунтуватися на припущенні.

Колегія суддів апеляційного суду не погоджується з наведеним висновком господарського суду першої інстанції, з огляду на наступне.

Позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення (ст. 56 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідно до ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують, зокрема, відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно положень Правил надання послуг поштового зв'язку, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України від 05.03.2009 № 270 реєстроване поштове відправлення - поштове відправлення, яке приймається для пересилання з видачею розрахункового документа, пересилається з приписуванням до супровідних документів та вручається одержувачу під розписку.

Пунктом 19 зазначених Правил передбачено, що внутрішні поштові відправлення з оголошеною цінністю можуть прийматися для пересилання з описом вкладення та/або з післяплатою.

Відповідно до п. 61 Правил надання послуг поштового зв'язку у разі приймання внутрішніх поштових відправлень з оголошеною цінністю з описом вкладення бланк опису заповнюється відправником у двох примірниках. Працівник поштового зв'язку повинен перевірити відповідність вкладення опису, розписатися на обох його примірниках і проставити відбиток календарного штемпеля. Один примірник опису вкладається до поштового відправлення, другий видається відправникові. На примірнику опису, що видається відправникові, працівник поштового зв'язку повинен зазначити номер поштового відправлення. За бажанням відправника на примірнику опису, що вкладається до поштового відправлення, вартість предметів може не зазначатися.

Таким чином, опис вкладення - це документ, який складається під час відправлення кореспонденції, а наявність на описі вкладення календарного штемпеля поштового відділення з номером поштового відправлення є доказами відправлення такої кореспонденції.

На підтвердження виконання вимог статей 56 та 57 Господарського процесуального кодексу України в частині направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів, позивачем надано опис вкладення до цінного листа з відбитком поштового штемпеля від 17.11.2014, а також фіскальний чек від 17.11.2014.

Наведені документи відповідають вимогам Правил надання послуг поштового зв'язку, а отже підтверджують направлення копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідачу за адресою, яка є його офіційним місцезнаходженням - м. Київ, вул. Іллінська, б.8 (що підтверджується даними з Єдиного державного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців).

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необгрунтованого висновку про те, що доданий до позовної заяви опис вкладення у цінній лист не підтверджує направлення відповідачеві - ПАТ "Піреус Банк МКБ" копії позовної заяви.

Так, місцевий господарський суд вдався до суто формального тлумачення пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України та дійшов безпідставного висновку про наявність процесуальних підстав для повернення позовної заяви без розгляду, чим всупереч приписам статті 19 Конституції України, обмежив позивача у здійсненні прав, передбачених частиною 3 статті 129 Конституції України.

З урахуванням викладеного, оскаржувана ухвала не може бути визнана законною та обґрунтованою, оскільки застосування в даному випадку місцевим господарським судом пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України є неправомірним.

З огляду на викладене, суд першої інстанції дійшов необґрунтованих висновків про наявність підстав для повернення позовної заяви науково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова без розгляду на підставі пункту 6 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвал про відмову у прийнятті позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, про повернення позовної заяви або заяви про порушення справи про банкрутство, зупинення провадження у справі, припинення провадження у справі, про залишення позову без розгляду або залишення заяви у провадженні справи про банкрутство без розгляду справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Тому, ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню та відповідно справа № 910/25846/14 направленню для подальшого розгляду до господарського суду.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 19 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" громадські організації інвалідів (спілки та інші об'єднання громадських організацій інвалідів), їх підприємства, установи та організації, громадські організації ветеранів, їх підприємства, установи та організації - звільнені від сплати судового збору.

Разом з тим, у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору:

якщо позов залишено без задоволення - судовий збір не стягується;

у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору (п. 4.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України") .

Отже, під час розподілу судових витрат після розгляду даної справи по суті суд першої інстанції повинен вирішити питання щодо судового збору за розгляд даної апеляційної скарги з урахуванням вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу науково-виробничого підприємства "Академія" ВГО "Союз організацій інвалідів України" товариства інвалідів Київського району міста Харкова на ухвалу господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі № 910/25846/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі № 910/25846/14 скасувати.

3. Справу № 910/25846/14 передати на розгляд до господарського суду міста Києва.

4. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко