ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"17" квітня 2015 р. Справа № 911/1650/15

Суддя Лутак Т.В., розглянувши

заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еффіус Груп»

до боржника Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон»

про порушення справи про банкрутство

встановила:

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.03.2015 заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еффіус Груп» б/н від 23.03.2015 (вх. № 1271/15 від 23.03.2015) про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон» повернуто заявнику без розгляду, на підставі ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 3, п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з тим, що на день звернення до суду із заявою про порушення справи про банкрутство не пройшло трьох місяців після встановленого для погашення безспірних вимог строку та надсиланням заявником копії заяви про порушення справи про банкрутство і доданих до неї документів не на юридичну адресу боржника.

15.04.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Еффіус Груп» повторно звернулося до господарського суду Київської області із заявою б/н від 15.04.2015 (вх. № 1730/15 від 15.04.2015) про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон» в порядку статей 10, 11, 12 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у зв'язку з неспроможністю останнього сплатити борг в сумі 501 973, 88 грн.

Дослідивши матеріали заяви про порушення справи про банкрутство, суд дійшов висновку, що зазначена заява не може бути прийнята судом до розгляду з підстав невідповідності її вимогам VIII розділу Господарського процесуального кодексу України та статтям 10, 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Згідно з ч. 7 ст. 11 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» до заяви кредитора додаються докази надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів.

Частиною 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Статтею 16 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» передбачено, що з метою забезпечення державних органів та учасників цивільного обороту достовірною інформацією про юридичних осіб та фізичних осіб (підприємців) створюється Єдиний державний реєстр.

Відповідно до приписів ст. 17 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи-підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Згідно з ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Таким чином, у випадках, передбачених ст. 56 Господарського процесуального кодексу України, місцезнаходження (місце проживання) відповідача визначається за даними його державної реєстрації як суб'єкта господарювання (п. 3.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

Як вбачається з матеріалів заяви про порушення справи про банкрутство б/н від 15.04.2015 (вх. № 1730/15 від 15.04.2015), заявником в якості доказів направлення боржнику копії вказаної заяви з додатками надано опис вкладення у цінний лист від 15.04.2015 на ім'я ДП «Фуршет Регіон», в якому в рядку «Куди» зазначено 08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ленінградська, 6А та фіскальний чек № 0568 від 15.04.2015, в якому в рядку «Кому» зазначено Фуршет Регіон, в рядку «Куди» - 08205, Ірпінь.

Разом з тим, відповідно до Спеціальних витягів з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, зроблених судом, вбачається, що юридична адреса боржника як станом на 15.04.2015 так і станом на 17.04.2015: 08200, Київська область, місто Ірпінь, вулиця Центральна, будинок 125-Б.

Таким чином, заявник станом на дату звернення до суду із даною заявою та станом на дату направлення боржнику копій заяви про порушення справи про банкрутство і доданих до неї документів не звернув увагу на відомості, внесені до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців і не врахував, що боржником було змінено його юридичну адресу.

З огляду на вищезазначене, відсутні підстави вважати, що боржником отримано копію заяви про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи, з якими заявник звернувся до суду.

Згідно п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 15 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» господарський суд не пізніше п'яти днів з дня надходження до господарського суду заяви про порушення справи про банкрутство повертає її та додані до неї документи без розгляду, якщо: заява не відповідає змісту вимог, зазначених у цьому Законі; заявник-кредитор не надав доказів надсилання боржнику копії заяви і доданих до неї документів; з інших підстав, передбачених статтею 63 Господарського процесуального кодексу України, з урахуванням вимог цього Закону.

За таких обставин, вказана заява про порушення справи про банкрутство та додані до неї документи підлягають поверненню заявнику без розгляду.

Разом з тим, суд зазначає, що повернення заяви про порушення провадження у справі про банкрутство не перешкоджає повторному зверненню з такою заявою до господарського суду у встановленому порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи вищевикладене, керуючись Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» та п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Еффіус Груп» б/н від 15.04.2015 (вх. № 1730/15 від 15.04.2015) про порушення справи про банкрутство Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон» (всього на 16 арк.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя Т.В. Лутак