номер провадження справи 6/45/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

м. Запоріжжя

21.04.2015 Справа № 908/1555/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах" (вул. Набережна Перемоги, буд. 32, м. Дніпропетровськ, 49094)

До Приватного акціонерного товариства „Українська акціонерна страхова компанія Аска" (пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, 83052; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, 83052)

Про стягнення 15 687 грн. 77 коп.

Суддя Місюра Л.С.

За участю представників:

Від позивача: Пшенична К.О. - довіреність № 2.37.7.0.0/д-926 від 05.06.2014р.

Від відповідача: не з'явився

Розглянувши матеріали справи Приватного акціонерного товариства „Страхова компанія „Інгосстрах" м. Дніпропетровськ до Приватного акціонерного товариства „Українська акціонерна страхова компанія Аска" м. Донецьк (Київ) про стягнення 15 687 грн. 77 коп., суд -

В С Т А Н О В И В:

Позивач просить стягнути з відповідача витрати, пов'язані з оплатою страхового відшкодування, у розмірі 15 687 грн. 77 коп.

Розгляд справи відкладався.

21.01.2015 розгляд справи продовжений.

Позивач надавав суду письмові пояснення, в яких вказував наступне: щодо контактних даних відповідача: на підставі Розпорядження Держфінпослуг від 28.08.2003р. № 41 "Про затвердження Положення про Державний реєстр фінансових установ" Позивачем було здійснено запит до реєстру щодо відповідача за посиланням http://www.kis.nfp.gov.ua. За посиланням було отримано детальну інформацію, де зазначено, зокрема інформація про місцезнаходження та комунікаційні засоби юридичної особи. Також, зазначено веб-сторінку відповідача www.aska.com.ua. На веб-сайті відповідача, були віднайдені додаткові засоби зв'язку відповідача, які додаються до матеріалів справи. Наразі, це все, що відомо позивачу. Щодо надання нормативних актів, постанов Верховного суду, Вищого господарського суду, листів цих судів, інших рішень суду, що згадуються в цій заяві та в позовній заяві, то такі є загальновідомими та загальнодоступними і опубліковані у встановленому для них порядку в офіційних друкованих засобах інформації та на відповідних інформаційних ресурсах відповідних державних органів. За подання позову позивачем було сплачено судовий збір в порядку Закону України "Про судовий збір" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2012р., № 14, ст.87) в діючій редакції. Положеннями ч. 2 ст. 9 вказаного Закону, передбачено, що кошти судового збору спрямовуються на забезпечення здійснення правосуддя, зміцнення матеріально-технічної бази судів, включаючи створення та забезпечення функціонування Єдиної судової інформаційної системи, веб-порталу судової влади, комп'ютерних локальних мереж, сучасних систем фіксування судового процесу, придбання та обслуговування комп'ютерної і копіювально-розмножувальної техніки, впровадження електронного цифрового підпису. Положеннями Розділу XI ЗУ "Про судоустрій і статус суддів" (Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2010р., № 41-42, № 43, № 44-45, ст.529) в діючій редакції, регулюється організаційне забезпечення діяльності судів. Положеннями ст. 152 вказаного Закону передбачено функціонування бібліотеки суду, яка створюється для забезпечення судів нормативно-правовими актами, спеціальною науковою літературою, матеріалами судової практики. Фонди бібліотеки формують друковані видання та комп'ютерні бази даних. Виходячи із викладеного, позивач не несе відповідальності за, можливо, неналежне матеріально-технічне чи інше забезпечення суду. Всі наявні докази (документи), якими позивач обґрунтовує позовні вимоги, підтверджує певні факти та обставини, додані до позовної заяви. Перелік їх зазначений в додатку до позову. Згідно додатку, частина документів додана у вигляді завірених копій, які завірені з додержанням вимог ДСТУ № 4163-2003, а частина документів (меморіальні ордери та платіжні доручення) додана в оригіналі. Нормативне обґрунтування та розрахунок суми позовних вимог, із наданням платіжних документів та інших доказів, теж зазначений в позові. Щодо неможливості надсилання копії позовної заяви на адресу відповідача в м. Донецьк по причині проведення антитерористичної операції (АТО), то про таку причину йдеться мова в Розпорядженні Вищого господарського суду України «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» від 02.09.2014 року № 28-р. Також, на Урядовому порталі опубліковано новину від 27.11.2014 17:27 про те, що Укрпошта припиняє відправку пошти на території проведення АТО. В оголошені зазначено, зокрема, у Донецькій області пересилання пошти не здійснюватиметься до/з міст обласного значення: Донецьк. Виходячи із цього та того, що позивачу стало відомо про наявність поштової адреси Відповідача, копія позову була направлена на таку адресу, про що, також, зазначено в самому позові. Щодо власників транспортних засобів д/н АА9462ОА та д/н ВХ5205ВМ, то така інформація зазначена в довідці ДАІ № 94228171, яка додана до позовної заяви. Також, інформація про власника транспортного засобу д/н АА9462ОА зазначена в свідоцтві про державну реєстрацію транспортного засобу, копія якого була додана до позову. Позивач не знає та не може знати хто є власником транспортних засобів бо це не відноситься до компетенції Позивача, який здійснює страхування у встановленому законом порядку. Позивач керується лише тими документами, які надаються з метою укладення договорів страхування та розгляду питання про здійснення страхового відшкодування. Такі документи додані до позовної заяви. Тому, про власників транспортних засобів д/н АА9462ОА та д/н ВХ5205ВМ на момент розгляду справи судом, позивачу нічого не відомо. Щодо надання полісу № АІ/6299657, то про наявність такого позивачу стало відомо із довідки про ДТП № 94228171, яка додана до позову. Поліс надати немає можливості, так як, позивач не є стороною договору про страхування цивільно-правової відповідальності. Інформація щодо полісу була отримана з централізованої бази даних Моторного (транспортного) страхового бюро України, яка формується в порядку Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" ( Відомості Верховної Ради України (ВВР), 2005, № 1, ст.1 ) в діючій редакції. Щодо листування з відповідачем, Моторним (транспортним) страховим бюро України та звернення до відповідача в порядку п. 35.2 ст. 35, то таке не проводилося, обов'язок проведення такого не передбачений законодавством. Право вимоги Позивача передбачено положеннями ст. 27 Закону України "Про страхування". З оглядового листа ВГСУ від 14.01.2014р. № 01-06/15/2014 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку ВГСУ)" вбачається, що страховик, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, має право звернутися до суду з вимогою про стягнення суми виплаченого страхового відшкодування, і таке право не пов'язане з попереднім зверненням з аналогічною вимогою до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність. Цитується з листа: "Відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки. З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012р. № 5028/17/22/2012)". Однак, позивач, виконуючи обов'язок щодо доказування, на підтвердження факту ДТП, інших фактів та обставин, факту наявності полісу, здійснення виплати страхового відшкодування тощо, надав відповідні документи (докази), яких було достатньо для здійснення виплати страхового відшкодування та звернення до суду. Щодо листування з органами ДАІ про надання додаткових документів, то таке не проводилося по причині того, що наявних документів було достатньо для підтвердження факту ДТП, обставин ДТП, здійснення виплати страхового відшкодування та, в подальшому, обґрунтування вимог до відповідача. Копія постанови суду від 05.09.2014 року в справі № 752/14110/14-п про притягнення до адміністративної відповідальності винної особи в ДТП з відміткою про набуття нею чинності, була додана до позовної заяви. Щодо проведення звірки розрахунків з відповідачем, то позивач не проводив таку, адже справа розглядається в судовому порядку, де кожна сторона повинна довести ті чи інші обставини. Позивач обґрунтовує вимоги до відповідача документами (доказами) доданими до позовної заяви. Натомість, позивач надає довідку про заборгованість відповідача.

Відповідач надав суду відзив на позовну заяву № 278-17/1 від 17.04.2015р., в якому зазначає наступне: ПрАТ "Українська акціонерна страхова компанія АСКА" позовні вимоги ПрАТ "Страхова компанія "Інгосстрах" не визнає, вважає їх необґрунтованими та незаконними. У зв'язку з чим відповідач пояснює наступне: Між позивачем та ПАТ КБ "Приват Банк" було укладено договір страхування К2S4СРS-136Q190 віл 26.07.2013 року, відповідно до якою застраховано майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням майном, а саме транспортного засобу «Шевролет» д/н АА 9462 ОА. 23.08.2014 року по вул. Заболотнього в м. Києві сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля "Шевролет" д/н А.А 9462 ОА. під керуванням Савула А.М, та автомобіля "МАН" д/н ВХ 5205 ВМ під керуванням Крищука В.Р. Відповідно до постанови Голосіївського районного суду м. Києва від 05.09.2014 раку ДТП пригода сталася з вини Крищука В.Р. Позивачем 17.09.2014 року було здійснено виплату страхового відшкодування у розмірі 15 687 грн. 77 коп. на рахунок ПАТ КБ "Приват Банк (вигодонабувача за договором страхування К2S4СРS-136Q190) на підставі звіту № 64/08/14 про оцінку колісного транспортного засобу від 29.08.2014 року. Відповідач не погоджується з розміром страхового відшкодування на підставі п. 36.2. ст. 36 Закону, якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Згідно з п. 196.1.3. ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на додатну вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів. Тобто, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (відповідачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг то ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість. Отже, зобов'язання страховика щодо сплати суми податку на додану вартість виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку на додану вартість. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником податку на додатну вартість, податкові зобов'язання не виникають. Такої ж позиції дотримується Вищий господарський суд України в постанові № 5019/2475/11 від 23.04.2013 року. Згідно звіту № 64/08/14 від 29.08.2014р., сума матеріального збитку з урахуванням коефіцієнта фізичного зносу, що спричинена власнику транспортного засобу «Шевролет», державний номер АА 9462 ОА становить 15 687 грн. 77 коп. Відповідачем було справлено на рахунок ПАТ КБ «Приват Банк» 15 687 грн. 77 коп. Згідно полісу АІ 6299657 франшиза складає 0,00 грн. Оскільки сума страхового відшкодування в даному випадку здійснювалась на раху нок потерпілої особи та Позивачем не було надано документів, що підтверджують проведення ремонту автомобіля «Шеврелет» державний номер АА 9462 ОА, сума страхового відшкодування, якби вона підлягала сплаті, мала б бути зменшена на суму податку на додану вартість і повинна була б складати 13 073 грн. 14 коп. Розрахунок страхового відшкодування повинен проводитися наступним чином: 15 687 грн. 77 коп. (вартість. відновлювального ремонту з урахуванням зносу):1,2 грн. (ПДВ) - 0,00 грн. (сума франшизи) = 13 073 грн. 14 коп. Також Позивач у позовній заяві зазначає, що він не звертався до відповідача з вимогою про виплату страхового відшкодування. З цього приводу відповідач вважає, що позивачем було порушено порядок врегулювання страхового відшкодування. Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (надалі - Закон України), при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Згідно з п. 35.1 статті 35 Закону України, для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, заяву про страхове подає заяву про страхове відшкодування. Також згідно з п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Відповідач вказує, що як свідчать матеріали справи, позивачем не було направлено заяву про виплату страхового відшкодування відповідачу. Згідно з п. 37.1.3 Закону України встановлено, що підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є невиконання особою, яка має право на отримання страхового відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди. Отже неподання позивачем заяви про виплату страхового відшкодування позбавило відповідача можливості встановити факти та обставини ДТП.

Також, відповідач надав суду заяву № 277-17/1 від 17.04.2015р., в якій просить суд провести судове засідання, яке відбудеться 21.04.2015р. без присутності представника відповідача.

Заява відповідача приймається судом, оскільки не суперечить чинному законодавству.

В матеріалах справи міститься Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20241623 від 11.03.2015 року, відповідно до якого Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія Аска» знаходиться за адресою: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, 83052.

Листом вих. № 04-16-83 від 20.01.2015р. Запорізька дирекція УДППЗ „Укрпошта" повідомила про припинення приймання поштових відправлень на /з територію (ї) Донецької та Луганської областей, у т.ч. м. Донецьк.

З огляду на вказане, у господарського суду була відсутня можливість направити ухвалу суду про порушення провадження у справі від 12.03.2015 року та ухвалу про відкладення розгляду справи 01.04.2015 року відповідачу на адресу: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, 83052, про що складено відповідні акти від 12.03.2015 року та від 01.04.2015 року.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання від 12.03.2015 року та ухвала суду про відкладення розгляду справи від 01.04.2015 року були направлені відповідачу на поштову адресу, вказану позивачем у позовній заяві: вул. Авіаконструктор Антонова, 5, м. Київ, 031186.

На день розгляду справи поштове відділення не повернуло до суду примірники ухвал, які направлялися відповідачу на поштову адресу.

Крім того, ухвали суду від 12.03.2015 року та від 01.04.2015 року були розміщені на офіційному сайті господарського суду Запорізької області, про що свідчать відповідні копії витягів з сайту.

Також, про дату, час, місце судового засідання, зміст позовних вимог відповідач був повідомлений телефонограмами від 26.03.2015 року та від 17.04.2015 року, про що свідчать Витяги з журналу реєстрації телефонограм та факсограм за вих. № 02-17/62 та № 02-17/77, відповідно.

До того ж, ухвали суду від 12.03.2015р. та від 01.04.2015р. були надіслані відповідачу на адресу його електронної пошти, про що свідчить Витяг з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою за вих. 06-05/745 від 13.03.2015р. та 06-05/911 від 01.04.2015р.

Все вказане вище свідчить про те, що господарським судом було вжито всіх можливих та залежних від суду заходів для повідомлення сторін про наявність в провадженні суду даної справи, про день, місце та час судового засідання.

Відповідач, повідомлений про місце, день та час розгляду справи, в порядку, передбаченому ГПК України, в судове засідання повторне не з'явився.

Від позивача надійшло клопотання від 21.04.2015 року про продовження строку розгляду спору на 15 днів.

Відповідно до ст. 69 ГПК України, у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд може ухвалою продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Клопотання позивача приймається судом та підлягає задоволенню, оскільки заявлено у відповідності до вимог ст. 22 та 69 ГПК України, суд вважає за необхідне продовжити строк розгляду справи на 15 днів.

У зв'язку з витребуванням додаткових документів, та з урахуванням клопотання позивача, розгляд справи слід відкласти.

Керуючись ст. ст. 22, 69, 77, 86 ГПК України, суд -

У Х В А Л И В :

Продовжити строк розгляду спору на 15 днів.

Розгляд справи відкласти до 20.05.2015 р. об 11 год. 20 хв.

Зобов'язати позивача заздалегідь, але не пізніше 14.05.2015р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалами суду від 12.03.2015р. та від 01.04.2015р., а також надати суду: докази сплати відповідачем позивачу 15 687 грн. 88 коп. (банківські виписки, платіжні доручення, тощо); письмово вказати, чи включена сума ПДВ в суму позову; письмово вказати, чи являється стягувана позивачем сума вартістю відновлювального ремонту, чи ні; письмово вказати, чи здійснювався відновлювальний ремонт автомобіля, чи ні; у випадку здійснення відновлювального ремонту - письмово вказати, чи являлася особа, яка здійснювала відновлювальний ремонт автомобіля платником ПДВ, або ні; надати документи, на підтвердження того, чи являлася особа, яка здійснювала ремонт платником ПДВ, або ні; письмово вказати та документально підтвердити, чи сплачена потерпілому сума з ПДВ, або ні; у випадку проведення відновлювального ремонту - письмово вказати та документально підтвердити, чи виплачувалася особі, яка здійснювала ремонт вартість ремонту з ПДВ, або ні; письмові заперечення на відзив відповідача, який викладений у цій ухвалі, з посиланням на конкретні норми чинного законодавства; належним чином засвідчені читаємі копії витребуваних документів - надати суду для справи, оригінали надати в судове засідання - для огляду. Забезпечити явку в судове засідання уповноваженого представника.

Зобов'язати відповідача заздалегідь, але не пізніше 14.05.2015р. виконати дії та надати документи, витребувані ухвалами суду від 12.03.2015р. та від 01.04.2015р.; а також надати суду: докази сплати відповідачем позивачу 15 687 грн. 88 коп. (банківські виписки, платіжні доручення, тощо); докази того, що позивачем у суму позову включена сума ПДВ; письмово вказати, чи здійснювався відновлювальний ремонт автомобіля, чи ні; у випадку здійснення відновлювального ремонту - письмово вказати чи являлася особа, яка здійснювала відновлювальний ремонт автомобіля платником ПДВ, або ні; надати документи, на підтвердження того, чи являлася особа, яка здійснювала ремонт платником ПДВ, або ні; письмово вказати та документально підтвердити, чи сплачена потерпілому сума з ПДВ, або ні; у випадку проведення відновлювального ремонту - письмово вказати та документально підтвердити, чи виплачувалася особі, яка здійснювала ремонт вартість ремонту з ПДВ, або ні; читаєму копію страхового полісу № АІ / 6299657 (фактично суду надана нечитаєма копія); у випадку неможливості направити письмові пояснення та додані до них документи поштою - надіслати на адресу електронної пошти господарського суду Запорізької області: E-mail: /із зазначенням номеру справи, судді та дати слухання/.

Суд вважає за необхідне попередити сторін, що за невиконання вимог суду, у тому числі у випадку неявки представника, у відповідності з ст. 83 ГПК України, суд має право стягнути в доход Державного бюджету України із сторони, яка ухиляється від вчинення дій, покладених судом штраф у розмірі до 1 700 грн.

Суддя Л.С. Місюра