ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р.Справа № 5023/1702/12

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Лавренюк Т.А.

судді: Бринцев О.В. , Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора Дзержинського району м. Харкова в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків Треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1) Харківське міське управління земельних відносин Харківської міської ради, м. Харків, 2) Державна інспекція сільського господарства Харківської області, м. Харків, 3) Гаражний кооператив "Старт", м. Харків
до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Харків
про стягнення шкоди у розмірі 137 826,89грн.
за участю представників сторін:

прокурора - Панова М.С., служб. посв. № 027079 від 01.07.2014р.;

позивача - Щолокова Н.О., дов. № 08-11/4681/2-14 від 24.12.2014р.;

3-я особа (Харківське міське управління земельних відносин Харківської міської ради) - не з'явився;

3-я особа (Державна інспекція сільського господарства Харківської області) - не з'явився;

3-я особи (Гаражний кооператив "Старт") - не з'явився;

відповідача - ОСОБА_1, особисто за паспортом; ОСОБА_3, угода № 1/4 від 25.04.2012р.;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Дзержинського району м. Харкова звернувся до господарського суду Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 137 826,89грн. збитків та зобов'язання підприємця звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,26 га, із приведенням її у придатний для подальшого використання стан. В обґрунтування позову, прокурор посилається на те, що відповідач без оформлення права землекористування використовував спірну земельну ділянку та не сплачував кошти за її використання. Внаслідок цього, на думку прокуратури, міській раді завдано збитків у заявленій до стягнення сумі та спірна земельна ділянка підлягає поверненню раді.

В судовому засіданні 07.04.2015р., в порядку ст.77 Господарського процесуального кодексу України, оголошено перерву до 09.04.2015р. Після перерви судове засідання продовжено.

Прокурор звернувся до суду з заявою, погодженою з позивачем, в якій відмовляється від позовних вимог щодо зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,26 га, із приведенням її у придатний для подальшого використання стан, у зв'язку з чим просить суд провадження у справі в цій частині припинити.

Відповідно до ч.4 ст.22 Господарського процесуального кодексу України прокурор та позивач вправі до прийняття рішення по справі відмовитись від позову.

Приписи частини 4 даної статті не виключають можливості часткової відмови від позову. Така відмова можлива лише у випадках, коли прокурором або позивачем заявлено дві чи більше вимог, і прокурор та позивач відмовляється не від усіх цих вимог. У разі такої відмови та її прийняття судом, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ч.1 ст.80 ГПК України у частині тих вимог, стосовно яких заявлено відмову, а решта вимог розглядається судом у загальному порядку.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що часткова відмова прокурора та позивача не суперечить законодавству та не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, наслідки відмови від позову прокурору та позивачу відомі, дана відмова приймається судом, у зв'язку з чим провадження у справі в частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,26 га, із приведенням її у придатний для подальшого використання стан підлягає припиненню.

Подальший розгляд справи здійснюється з урахуванням цієї заяви.

Прокурор позовні вимоги в частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 137 826,89грн. збитків підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник позивача позовні вимоги прокурора, з урахуванням заяви про часткову відмову від позову, підтримує.

Представники третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору (Харківське міське управління земельних відносин Харківської міської ради, Державна інспекція сільського господарства Харківської області, Гаражний кооператив "Старт") у судове засідання не з'явились, про місце, дату та час розгляду справи повідомлені належним чином.

Державна інспекція сільського господарства в Харківській області звернулась до суду з клопотанням, в якому просить суд розглянути справу за відсутністю її представника за наявними у справі документами, позовні вимоги прокурора підтримує в повному обсязі.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення третіх осіб, про дату, час та місце розгляду справи, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності їх представників за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач проти позову заперечує, посилаючись на те, що він з березня 2012р. не використовує спірну земельну ділянку, вважає позовні вимоги в частині стягнення шкоди в розмірі 137 826,89грн. безпідставними та такими, що не підлягають задоволенню, посилаючись на те, що до березня 2012р. відповідач орендував не земельну ділянку, а лише площадку даху підземного гаражу Гаражного кооперативу "Старт", на підставі договору оренди від 01.05.2002р., укладеного між відповідачем та Гаражним кооперативом "Старт".

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення прокурора, представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Прокуратурою Дзержинського району м. Харкова та Державною інспекцією сільського господарства Харківської області було проведено перевірки додержання земельного законодавства України, за результатами яких було встановлено, що Фізична особа-підприємець ОСОБА_1 (відповідач) самовільно, в порушення вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, використовує земельну ділянку площею 0,26га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення та експлуатації приватної автостоянки без будь-яких правовстановлюючих документів на землю, в результаті чого територіальній громаді м. Харкова завдано матеріальну шкоду в розмірі 137 826,89грн.

За наслідками виявлених порушень земельного законодавства державним інспектором сільського господарства в Харківській області Тертичним А.С. був складений протокол про адміністративне правопорушення № 000002 від 22.03.2012р. про притягнення до адміністративної відповідальності ОСОБА_1

22.03.2012р. з метою усунення порушень, виявлених під час здійснення перевірки Державною інспекцією сільського господарства в Харківській області винесено припис № 000002, яким відповідача було зобов'язано усунути порушення вимог земельного законодавства до 16.04.2012р.

Постановою № 000002 від 22.03.2012р. справу про адміністративне правопорушення, яке вчинив ОСОБА_1, було закрито, оскільки при розгляді справи було зроблено висновок, що в порушенні є ознаки злочину, відповідальність за який передбачено ст.197-1 Кримінального кодексу України, у зв'язку з чим матеріали справи було передано до прокуратури Дзержинського району м. Харкова.

За вказаним фактом прокуратурою Дзержинського району м. Харкова 28.03.2012р. порушено кримінальну справу № 20120062 відносно ОСОБА_1 за ознаками злочинів, передбачених ч.2 ст.364, ч.1 ст.197-1 Кримінального кодексу України.

Постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2014р. ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 Кримінального кодексу України.

За результатами перевірки проведеної 22.03.2012р., фахівцями Державної інспекції сільського господарства у Харківській області на підставі "Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву родючого шару ґрунту без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963 розраховано шкоду, завдану територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, розмір якої склав 137 826,89грн.

Станом на час розгляду справи, дії Державної інспекції сільського господарства у Харківській області та прокуратури Дзержинського району м. Харкова щодо проведення перевірки, складання акту перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22.03.2012р., протоколу про адміністративне правопорушення та припису (з вимогою усунення порушення земельного законодавства) відповідачем не оскаржувались.

На момент прийняття рішення, в матеріалах справи відсутні докази сплати відповідачем в добровільному порядку шкоди завданої територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради в розмірі 137 826,89грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Статтею 13 Конституції України визначено, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави (ст.14 Конституції України).

Відповідно до ч.1 ст.2 Земельного кодексу України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 123 Земельного кодексу України визначено порядок надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування та, зокрема, встановлено, надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування.

Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування шляхом укладення договору оренди землі (стаття 124 вказаного Кодексу).

За приписами статей 125, 126 Земельного кодексу України право на оренду земельної ділянки виникає з моменту державної реєстрації цих прав. Право користування земельною ділянкою оформлюється відповідно до Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень".

Згідно з п."б" ч.1 ст.211 вказаного Кодексу громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення, як зокрема, самовільне зайняття земельних ділянок.

Законом України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначені правові, економічні та соціальні основи організації здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, та передбачено, що цей Закон спрямований на забезпечення раціонального використання і відтворення природних ресурсів та охорону довкілля (преамбула Закону).

За приписами ст.1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" самовільне зайняття земельних ділянок це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Розділом 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 6 від 17.05.2011 р. "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" визначені положення щодо відповідальності за порушення земельного законодавства та у пункті 3.1 визначено, що відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки.

Судом встановлено, що рішенням сесії Харківської міської ради від 28.09.2005р. № 170/05 спірна земельна ділянка площею 0,2466га по АДРЕСА_2 була надана в оренду ТОВ "Кронос" для будівництва багатоповерхового торговельно-офісного центру з автостоянкою та подальшої експлуатації.

Рішенням Харківської міської ради від 06.04.2011р. № 224/11 припинено ТОВ "Кронос" право користування даною земельною ділянкою, договір оренди землі від 23.11.2006р. № 41 визнано таким, що втратив чинність з дня прийняття рішення.

Рішенням Харківської міської ради від 22.06.2012р. № 75612 Спільному підприємству Українсько-Російській торговельно-промисловій компанії ТОВ "Харківсибінвест" надано дозвіл на розробку проекту відведення земельної ділянки загальною площею 0,2466га по АДРЕСА_2.

Докази того, що спірна земельна ділянка відводилась та надавалась у користування відповідачу в матеріалах справи відсутні.

З матеріалів справи судом вбачається, що відповідач 04.04.2012р. звертався до Харківської міської ради із заявою про надання згоди на розробку проекту відведення спірної земельної ділянки для експлуатації і обслуговування автостоянки.

04.05.2012р. управлінням містобудування та архітектури Департаменту містобудування, архітектури та земельних відносин Харківської міської ради на вказане звернення відповідачу надана відповідь, відповідно до якої зазначено, що розгляд питання щодо надання земельної ділянки по АДРЕСА_2 не вбачається можливим, у зв'язку з відкриттям справи про самовільне зайняття земельної ділянки.

На підставі зазначеного, суд дійшов висновку, що відповідач самовільно, в порушення вимог ст.ст.125, 126 Земельного кодексу України, використовував земельну ділянку площею 0,2466га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_2, для розміщення та експлуатації приватної автостоянки без будь-яких правовстановлюючих документів на землю.

Відповідно до ч.4 Методики визначення розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву родючого шару ґрунту без спеціального дозволу, затвердженою постановою Кабінету Міністрів України від 25.07.2007р. № 963 розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, визначається:

для земель житлової та громадської забудови за такою формулою:

Шс = Пс х (Нпз х Кн х Кк) х Кф х Кі ,

Шс - розмір шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки, гривень;

Пс - площа самовільно зайнятої земельної ділянки, гектарів;

Нп - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель за цільовим призначенням, визначений у додатку 1, з урахуванням переліків, наведених у додатках 2 і 3;

Кф - коефіцієнт функціонального використання земель, визначений у додатку 4;

Кі - коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, який дорівнює добутку коефіцієнтів індексації нормативної грошової оцінки земель за 2007 та наступні роки, що визначаються відповідно до Порядку проведення індексації грошової оцінки земель, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 12 травня 2000 р. N 783

Нпз - середньорічний дохід, який можна отримати від використання земель житлової та громадської забудови за цільовим призначенням відповідно до групи населених пунктів за чисельністю населення, визначений у додатку 5;

Кн - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів обласного значення, мм. Києва та Севастополя, визначений у додатку 6;

Кк - коефіцієнт, що застосовується до населених пунктів, віднесених до курортних, визначений у додатку 7.

На підставі зазначеної формули фахівцями Державної інспекції сільського господарства у Харківській області розраховано шкоду, завдану територіальній громаді м. Харкова в особі Харківської міської ради, розмір якої склав 137 826,89грн.

Як вже було зазначено судом, розмір шкоди встановлений матеріалами адміністративного провадження, результати якого відповідачем оскаржені не були.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Пунктом 3.9 постанови Пленуму Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011р. № 6 визначено, що підставою для здійснення розрахунку розміру шкоди, заподіяної державі, територіальним громадам, юридичним чи фізичним особам внаслідок самовільного зайняття земельних ділянок, використання земельних ділянок не за цільовим призначенням, зняття ґрунтового покриву (родючого шару ґрунту) без спеціального дозволу, є матеріали справи про адміністративне правопорушення, які підтверджують факт вчинення цього правопорушення, а саме:

- акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства;

- протокол про адміністративне правопорушення;

- припис (з вимогою усунення порушення земельного законодавства);

- акт обстеження земельної ділянки.

Факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки від 14.03.2012р. (т.2 а.с. 111), актом перевірки дотримання вимог земельного законодавства від 22.03.2012р. (т.1 а.с.13-14), протоколом про адміністративне правопорушення № 000002 від 22.03.2012р. (т.1 а.с. 16-17); приписом (з вимогою усунення порушення земельного законодавства) від 22.03.2012р. (т.1 а.с.20-21), які відповідачем оскаржені не були.

Протиправність дій відповідача також підтверджується постановою Дзержинського районного суду м. Харкова від 07.04.2014р., якою ОСОБА_1 звільнено від кримінальної відповідальності на підставі ст.49 Кримінального кодексу України, у зв'язку із спливом строків притягнення до відповідальності.

Суд зазначає, що звільнення особи від кримінальної відповідальності у зв'язку із спливом строків притягнення до відповідальності не свідчить про виправдання цієї особи та про визнання її невинною у вчиненні злочину.

Таким чином, наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності підтверджують протиправну поведінку відповідача, шкоду, заподіяну відповідачем територіальній громаді, причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою, а також вину правопорушника.

На момент розгляду справи відповідачем шкоду в розмірі 137 826,89грн. в наслідок самовільного зайняття земельної ділянки не відшкодовано.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення збитків в сумі 137 826,89грн. є обґрунтованими, правомірними та такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень (ст.33 Господарського процесуального кодексу України).

Відповідач, в обґрунтування своїх заперечень, посилається на те, що він користувався не спірною земельною ділянкою, а дахом підземних гаражів на підставі договору оренди від 01.05.2002р., укладеного між ним та Гаражним кооперативом "Старт".

Дані заперечення не приймаються судом, оскільки судом встановлено відсутність у Гаражного кооперативу "Старт" прав володіння, користування чи розпорядження спірною земельною ділянкою, що підтверджується листом Управління державного комітету із земельних ресурсів у м. Харкові № 4503/08 від 23.07.2012р. (т.2 а.с. 55) та матеріалами справи.

Суд також не приймає заперечення відповідача в частині користування останнім лише площадкою даху підземних гаражів, що, на його думку, не є земельною ділянкою, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.79 Земельного кодексу України земельна ділянка - це частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами. Право власності на земельну ділянку поширюється в її межах на поверхневий (ґрунтовий) шар, а також на водні об'єкти, ліси і багаторічні насадження, які на ній знаходяться, якщо інше не встановлено законом та не порушує прав інших осіб. Право власності на земельну ділянку розповсюджується на простір, що знаходиться над та під поверхнею ділянки на висоту і на глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Аналогічна правова норма закріплена в ч.3 ст.373 Цивільного кодексу України.

Із аналізу наведених правових норм вбачається, що крім поверхневого шару земельна ділянка як об'єкт права власності включає в себе також простір над та під поверхнею ділянки на висоту і глибину, необхідні для зведення житлових, виробничих та інших будівель і споруд.

Власник земельної ділянки може використовувати на свій розсуд все, що знаходиться над і під поверхнею цієї ділянки, якщо інше не встановлено законом та якщо це не порушує прав інших осіб (ч.5 ст.373 Цивільного кодексу України).

Таким чином, саме власнику належить право використання того, що знаходиться над та під поверхнею земельної ділянки та все це охоплюється поняттям земельної ділянки в частині правового режиму її використання.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про використання відповідачем спірної земельної ділянки загальною площею 0,2466га, розташованої по АДРЕСА_2, за відсутності правових підстав для цього.

На підставі вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що позов прокурора підлягає частковому задоволенню в частині стягнення з відповідача збитків в сумі 137 826,89грн., завданих внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки. В частині зобов'язання відповідача звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,26 га, із приведенням її у придатний для подальшого використання стан, провадження у справі підлягає припиненню на підставі п.4 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. На підставі викладеного, суд покладає стягнення судового збору в розмірі 2 756,54грн. в дохід Державного бюджету України на відповідача.

За таких обставин, керуючись ст.ст.13, 14 Конституції України,ст.ст.2, 79, 123-126, 211 Земельного кодексу України, ст. 224 Господарського кодексу України, ст.ст.1, 12, 27, 33, 38, 43, 44, 49, 75, ч.4 ст.80, ст.ст.82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 (61012, АДРЕСА_1) шкоду, заподіяну внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в розмірі 137 826,89грн., перерахувавши її на розрахунковий рахунок 0003, одержувач: УДК у м. Харкові, , банк ГУДК у Харківській області, МФО 851011, код платежу 24062100.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 (61012, АДРЕСА_1) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби України у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківський області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір в розмірі 2 756,54грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині зобов'язання Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, ІНФОРМАЦІЯ_1, ідент. номер НОМЕР_1 звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, розташовану у АДРЕСА_2, орієнтовною площею 0,26 га, із приведенням її у придатний для подальшого використання стан провадження у справі припинити.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя Т.А. Лавренюк О.В. Бринцев О.В. Макаренко