КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа№ 5011-31/17682-2012

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Буравльова С.І.

суддів: Шапрана В.В.

Андрієнка В.В.

при секретарі: Ковальчуку Р.Ю.

за участю представників: позивача - Стародуб Л.О.

відповідача - Хасін І.Б.

третьої особи-1 - не з'явились

третьої особи-2 - не з'явились

прокуратури - Говоруха М.В.

розглянувши апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Чернігівської області

на рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2014 р.

у справі № 5011-31/17682-2012 (суддя - Борисенко І.І.)

за позовом Прокурора Менського району в особі Менської міської ради

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Природа-2»

треті особи 1. Товариство з обмеженою відповідальністю «Агробуд Мена»

2. Закрите акціонерне товариство «Менський Коммунальник»

про зобов'язання вчинити певні дії

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2012 року Прокурор Менського району в особі Менської міської ради звернувся з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Природа-2» про зобов'язання відповідача усунути недоліки в будівництві водопровідної очисної споруди та стягнути з відповідача на користь Менської міської ради 480 046,40 грн збитків.

В процесі розгляду справи Прокурор Менського району в особі Менської міської ради подав заяву про уточнення позовних вимог, в якій просив суд зобов'язати відповідача усунути недоліки в будівництві водопровідної очисної споруди на 1500 м. куб. на добу в м. Мена, здійснивши монтаж 2 баків циліндричних вертикальних (корпус фільтра) відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та з урахуванням Правил будови і безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском ДНАОН 0.00-1.07-94 та завантаження фільтрів в ємкісних спорудах фільтруючим цеолітом, завантаження фільтрів в ємкісних спорудах фільтруючим матеріалом МЖФ другий шар, завантаження фільтрів в ємкісних спорудах щебенем відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації та завершити виконання робіт, відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації робочий проект «Водопровідна очисна споруда на 1500 м. куб./добу в м. Мена згідно договору №1/19-п-2009 від 29.10.2009 р.».

Рішенням Господарського суду м. Києва від 16.12.2014 р. у справі № 5011-31/17682-2012 у задоволенні позовних вимог Прокурора Менського району в особі Менської міської ради відмовлено повністю.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Перший заступник прокурора Чернігівської області звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення суду скасувати та задовольнити позовні вимоги у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції порушено норми матеріального права.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, прокурор посилається на те, що будівництво станції знезалізнення здійснювалося відповідачем з порушенням проектно-кошторисної документації та Правил будови і безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском ДНАОП 0.00-1.07-94. Крім того, при прийнятті рішення місцевим судом не було прийнято до уваги висновок будівельно-технічної експертизи від 27.12.2011 р. № 1168-1173/11-24, проведеної під час досудового слідства, та висновок експертного дослідження від 18.11.2014 р. № 2747-2750/14-24, виконаний на замовлення позивача.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 р. апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Чернігівської області прийнято до провадження у складі колегії суддів: Синиця О.Ф. (головуючий), Шевченко Е.О., Зеленін В.О., а розгляд справи призначено на 25.02.2015 р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/226/15 від 24.02.2015 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи № 5011-31/17682-2012, за результатами якого її передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: Буравльов С.І. (головуючий), Андрієнко В.В., Шапран В.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Чернігівської області до провадження у визначеному складі суду, а розгляд справи призначено на 17.03.2015 р.

16.03.2015 р. від позивача надійшло клопотання про призначення будівельно-технічної експертизи, проведення якої доручити державній експертній установі.

У судовому засіданні 17.03.2015 р. було оголошено перерву до 07.04.2015 р.

В засідання суду, призначене на 07.04.2015 р., представники третіх осіб не з`явились, хоча були належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, що підтверджується повідомленнями про вручення поштових відправлень.

Будь-яких доказів поважності причин відсутності зазначених представників суду не надано.

Неявка в судове засідання зазначених представників не перешкоджає розгляду скарги. Подальше відкладення призведе до затягування та порушення строків розгляду скарги, а тому постанова приймається за наявними в справі матеріалами, яких достатньо для повного та об'єктивного розгляду. Наведене не суперечить п. п. 3.9.1, 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції».

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін та прокуратури, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія встановила наступне.

29.10.2009 р. між Менською міською радою Менського району Чернігівської області (далі - замовник) та Закритим акціонерним товариством «Концерн Природа», правонаступником якого є Товариство з обмеженою відповідальністю «Природа-2», (далі - підрядник) було укладено договір №1/19-П-2009 (далі - договір).

Предметом договору є роботи з будівництва водопровідної очисної споруди на 1500 м.куб. на добу, м. Мена (п. 1 договору).

Відповідно до п. 1.1 договору підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами, на власний ризик виконати роботи з будівництва водопровідної очисної споруди на 1500 м.куб. на добу, м. Мена (станція знезалізнення), відповідно до затвердженої проектно-кошторисної документації. Якість виконаних робіт повинна відповідати вимогам діючого законодавства. Замовник зобов'язується прийняти закінчений будівництвом об'єкт і сплатити вартість виконаних робіт .

Згідно з п. 1.2 договору склад та обсяги робіт, що є предметом договору, визначаються на підставі проектно-кошторисної документації.

Договір вважається виконаним після виконання робіт та закінчення всіх взаєморозрахунків між сторонами за цим договором (п. 3.2 договору).

На виконання умов вказаного договору підрядником були виконані роботи, що підтверджується підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт №1, 2, 3 за формою КБ-2в, довідкою форми КБ-3 за 2009 рік, довідкою про вартість робіт форми КБ-3 та актом № 1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2010 року.

Вказані акти та довідки підписані та скріплені печатками обох сторін, а роботи по актах прийняті без зауважень.

27.12.2011 р. Чернігівським відділенням Київського науково-дослідного інституту судових експертиз було проведено будівельно-технічну експертизу будівництва водопровідної очисної споруди на 1500 м. куб./добу в м. Мена. За результатами проведення було складено висновок №1168-1173/11-24 від 27.12.2011р.

Відповідно до вказаного висновку експертизи водопровідна очисна споруда, яка розташована в м. Мена (станція знезалізнення) Чернігівської області, не відповідає проекту і вимогам державних будівельних норм. Зокрема, на корпусах фільтрів спостерігаються сліди протікання, сліди зварювання у місцях пошкодження корпусу. Баки тільки погрунтовано, фарбування відсутнє. Станція не експлуатується, так як роботи виконані з порушенням норм чинного законодавства про охорону праці, і до усунення всіх недоліків, не може бути прийнята до експлуатації.

Крім того, згідно з довідкою головного держінспектора з Держгірпромнагляду по Чернігівській області монтаж обладнання здійснено з порушенням норм; роботи по завантаженню фільтрів в ємкісних спорудах були виконані з відхиленням від проекту; відсутні акти на завантаження фільтруючим матеріалом.

Спір у справі виник у зв'язку з тим, що, на думку позивача, в будівництві водопровідної очисної споруди 1500 м. куб. на добу в м. Мена (станція знезалізнення) були виявлені недоліки, а якість наданих відповідачем підрядних робіт не відповідає умовам договору №1/19-П-2009 від 29.10.2009 р.

За змістом ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (п. п. 4, 6 ст. 882 ЦК України).

Відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно зі ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як передбачено ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями ст. 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Встановлено, що на виконання умов зазначеного договору підрядником були виконані роботи, що підтверджується підписаними актами приймання виконаних будівельних робіт №1, 2, 3 за формою КБ-2в, довідкою форми КБ-3 за 2009 рік, довідкою про вартість робіт форми КБ-3 та актом №1 приймання виконаних будівельних робіт за лютий 2010 року.

Вказані акти були підписані сторонами та скріплені їх печатками без зауважень.

Роботи були оплачені замовником у сумі 793 322,40 грн за актами виконаних будівельних робіт за 2009 рік.

Крім того, мотивованої відмови від приймання виконаних робіт з боку позивача не надходило, обсяг робіт погоджений сторонами, недоліків під час виконання робіт позивачем не виявлено.

Відповідно до звірки взаєморозрахунків між Менською міською радою та ЗАТ «Концерн «Природа» за період з 01.01.2009 р. по 31.12.2010 р., станом на 01.01.2011 р. заборгованість за виконані роботи не обліковується.

Згідно зі ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки). Якщо після прийняття роботи замовник виявив відступи від умов договору підряду або інші недоліки, які не могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (приховані недоліки), у тому числі такі, що були умисно приховані підрядником, він зобов'язаний негайно повідомити про це підрядника. У разі виникнення між замовником і підрядником спору з приводу недоліків виконаної роботи або їх причин на вимогу будь-кого з них має бути призначена експертиза. Витрати на проведення експертизи несе підрядник, крім випадків, коли експертизою встановлена відсутність порушень договору підряду або причинного зв'язку між діями підрядника та виявленими недоліками. У цих випадках витрати на проведення експертизи несе сторона, яка вимагала її призначення, а якщо експертизу призначено за погодженням сторін, - обидві сторони порівну.

Як зазначалось вище позивачем було подано клопотання про призначення у справі судової будівельно-технічної експертизи з метою встановлення відповідності водопровідної очисної споруди в м. Мена (станція знезалізнення) проекту та вимогам державних будівельних норм.

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу.

Згідно з п. 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 4 «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Обґрунтовуючи підстави для призначення судової будівельно-технічної експертизи, позивач посилається на те, що ним, під час проведення перевірки готовності об'єкта до використання, були виявлені певні недоліки у будівництві водопровідної очисної споруди в м. Мена (станція знезалізнення).

Розглянувши вказане клопотання позивача, дослідивши питання, які були поставлені судовому експерту для роз'яснення, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для його задоволення у зв'язку з необґрунтованістю.

Зокрема, апелянт ставить під сумнів якість виконання договірних робіт. Однак, згідно зі ст. 853 ЦК України відповідач втратив право посилатися на недоліки у виконанні робіт, які могли бути встановлені під час їх прийняття, оскільки не надав підряднику будь-яких зауважень щодо якості виконаних робіт під час підписання актів виконаних робіт.

Разом з тим, місцевим судом неодноразово призначалися судові будівельно-технічні експертизи, проте ухвали суду про призначення експертизи залишились без виконання.

Встановлено, що висновок будівельно-технічної експертизи № 1168-1173/11-24 від 27.12.2011 р. було складено на виконання постанови слідчого прокуратури Менського району, в межах кримінальної справи, без участі підрядника (відповідача) за відсутності у експертів повного пакету матеріалів (на стор. 4 висновку зазначено, що витребувані у прокуратури додаткові матеріали, необхідні для проведення дослідження, надано не було), за відсутності у експертів актів виконаних робіт та довідки про вартість робіт за лютий 2010 р.

Так, вказаним висновком не було встановлено причин виникнення недоліків, що унеможливлює суд встановити вину підрядника у вказаних недоліках.

Крім того, у висновку експертного дослідження № 2747-2750/14-24 від 18.11.2014 р. також зазначено, що оскільки на дослідження не надані акти аварійних ситуацій та інші документи, які підтверджують або спростовують певні факти, експерт не може надати відповідь на поставлене питання чи відбулась аварія на водопровідній стації внаслідок неякісного виконання робіт; чи було порушення технологічного процесу та інших вимог чинного законодавства в ході виконання робіт; чи було відхилення від проекту та умов договору № 1/19-П-2009 від 29.10.2009 р.

Також, на обґрунтування позовних вимог суду надано довідку за підписом головного державного інспектора Управління Держгірпромнагляду в Чернігівськії області Кіндера В.М., в якій зазначено, що за результатами обстеження двох посудин, які працюють під тиском, а саме - фільтруючих модулів станції знезалізнення, було встановлено факт порушення Правил будови і безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском (ДНАОП 0.00-1.7-94).

На підставі цієї довідки Контрольно-ревізійне управління дійшло висновку про неправомірність оплати Менською міською радою вартості цих посудин та робіт з їх встановлення, тому ЗАТ «Концерн «Природа», як підрядник, повинно відшкодувати вартість зазначених корпусів фільтруючих модулів, їх монтажу та завантаження в сумі 425 917,20 грн.

Однак, згідно з п. 1.1.1 Правил будови і безпечної експлуатації посудин, що працюють під тиском, ці Правила поширюються виключно на посудини, що працюють під надлишковим тиском.

Пункт 1.1.2 Правил містить виключний перелік посудин, на які поширюється дія цих Правил, зокрема, ним передбачено, що дія Правил поширюється на лише на посудини, що працюють під тиском води з температурою вище 115 градусів або іншої рідини з температурою, що перевищує температуру кипіння, при тиску 0,07 МПа.

Тобто дія Правил поширюється виключно на посудини, які працюють в критичних умовах та відповідають сукупності двох обов'язкових умов: тиск води повинен бути меншим 0,07 МПа, а температура води повинна бути вищою за 115 градусів Цельсія. На посудини, що не відповідають сукупності зазначених умов, дія Правил не поширюється.

Отже, посилання скаржника на порушення вказаних Правил є безпідставним, оскільки ці Правила не мають відношення до станції знезалізнення та посудин, що входять до її складу.

За таких обставин, колегія суддів вважає, що проводити судову будівельно-технічну експертизу саме в даний час недоцільно через відсутність необхідної технічної документації, з дати підписання актів приймання-передачі виконаних робіт пройшло багато часу та наявна інформація про те, що під час неправильної експлуатації баків з боку позивача сталося їх пошкодження.

Як передбачено п. 1. ст. 853 ЦК України, підрядник відповідає за недоліки збудованого об'єкта, за прострочення передання його замовникові та за інші порушення договору (за недосягнення проектної потужності, інших запроектованих показників тощо), якщо не доведе, що ці порушення сталися не з його вини.

Згідно з ч. 2 ст. 884 ЦК України підрядник відповідає за дефекти, виявлені у межах гарантійного строку, якщо він не доведе, що вони сталися внаслідок: природного зносу об'єкта або його частин; неправильної його експлуатації або неправильності інструкцій щодо його експлуатації, розроблених самим замовником або залученими ним іншими особами; неналежного ремонту об'єкта, який здійснено самим замовником або залученими ним третіми особами.

У відповідності до ч. 2 ст. 322 ГК України недоліки, виявлені при прийнятті робіт (об'єкта), підрядник зобов'язаний усунути за свій рахунок у строки, погоджені з замовником. У разі порушення строків усунення недоліків підрядник несе відповідальність, передбачену договором.

Таким чином, норми чинного законодавства встановлюють можливість усунути недоліки в роботі виконаній підрядником виключно в тих випадках, коли ці недоліки сталися внаслідок вини підрядника, а не внаслідок неправильної експлуатації об'єкта.

Враховуючи викладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого суду про те, що вимоги прокуратури про зобов'язання відповідача усунути недоліки в будівництві водопровідної очисної споруди на 1500 м. куб. на добу в м. Мена є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню, у зв'язку з тим, що прокуратурою не було доведено наявності вини підрядника в недоліках у виконаній останнім роботі, оскільки вказані роботи були прийняті позивачем, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт, які підписані обома сторонами без зауважень.

Що стосується заявленого відповідачем клопотання про застосування строків позовної давності, суд його відхиляє, оскільки правила про позовну давність мають застосовуватися лише тоді, коли буде доведено існування самого суб'єктивного права. У випадку відсутності такого права або коли воно ніким не порушено, в позові має бути відмовлено не з причин пропуску строку позовної давності, а у зв'язку з необґрунтованістю самої вимоги.

Так, відповідно до п. 2.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи.

Отже, перш ніж застосовувати позовну давність, господарський суд повинен з'ясувати та зазначити в судовому рішенні, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого той звернувся до суду. У разі коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення.

Доводи апеляційної скарги наведеного не спростовують та відхиляються колегією суддів як необґрунтовані.

Зважаючи на викладене, колегія суддів дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2014 р. прийнято з повним та всебічним дослідженням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим апеляційна скарга Першого заступника прокурора Чернігівської області задоволенню не підлягає.

У зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за її подання і розгляд покладаються на скаржника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 103-105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Першого заступника прокурора Чернігівської області залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 16.12.2014 р. у справі № 5011-31/17682-2012 - без змін.

2. Матеріали справи № 5011-31/17682-2012 повернути до Господарського суду м. Києва.

3. Копію постанови надіслати сторонам, третім особам та прокуратурі.

Головуючий суддя С.І. Буравльов

Судді В.В. Шапран

В.В. Андрієнко