ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 року Справа № 904/6164/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Прокопенко А.Є. (доповідач)

суддів: Дмитренко Г.К., Крутовських В.І.

при секретарі судового засідання: Однорог О.В.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1 представник, довіреність №1137 від 03.11.2014р.;

від позивача: ОСОБА_2 представник, довіреність №15 від 19.01.2015р.;

від відповідача: Багрова Є.О. представник, довіреність №855-О від 07.03.2014р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м. Дніпропетровськ на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. у справі №904/6164/14

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4, м.Запоріжжя

до публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ

про стягнення 36545,92 грн.

ВСТАНОВИВ:

У відповідності до статті 77 Господарського процесуального кодексу України по справі оголошувалась перерва до 12.03.2015р., 26.03.2014р., 09.04.2013р.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. у справі №904/6164/14 (головуючий суддя Первушин Ю.Ю., судді Золотарьова Я.С., Ніколенко М.О.) позов задоволено в повному обсязі. Стягнуто з публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ на користь фізичної-особи підприємця ОСОБА_4, м.Запоріжжя грошові кошти у сумі 36 545,92 грн. та витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн.

Не погодившись із зазначеним рішенням господарського суду, публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог, посилаючись на невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи та порушення господарським судом норм матеріального та процесуального права.

Зокрема, скаржник зазначає, що втрата коштів відбулася у зв'язку з настанням форс-мажорних обставин, на підтвердження яких до матеріалів справи надано Сертифікат №2304 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) Торгово-промислової палати України від 29.12.2014р.

У відзиві та доповненні до відзиву на апеляційну скаргу позивач просить залишити рішення без змін.

Перевіривши законність та обґрунтованість рішення господарського суду, дослідивши та проаналізувавши матеріали справи, вислухав пояснення присутніх у судових засіданнях представників сторін, перевіривши доводи апеляційної скарги, колегія суддів вважає, що оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Судом при розгляді справи встановлено, що 06.06.2012 року між фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (позивач/Клієнт) та публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" (відповідач/Банк) укладено договір №LGН0000173 про інкасацію коштів із невизначеним строком дії (п.7.1. договору).

Відповідно до п.1.1 договору банк власними силами і засобами здійснює інкасацію коштів клієнта, проводить прийом коштів, виконує їх перерахування та зараховує з урахуванням умов, визначених п.5.4 цього договору, на поточний рахунок клієнта на наступний операційний день після проведення інкасації, а у разі підключення клієнта до послуги миттєвого зарахування торговельної виручки в день проведення інкасації (миттєве зарахування протягом 10 хвилин після отримання інкасаторської сумки та підтвердження цього інкасатором через POS - термінал, далі - «Online-інкасація»). Дні і час грошового виторгу (графік) встановлюються банком з урахуванням режиму роботи клієнта і його структурних одиниць, планового розміру грошової виручки й інших умов і вказуються в явочній картці, що підписується уповноваженою особою банку. Банк проводить доставку розмінних монет (банкнот) на умовах цього договору, а клієнт здійснює оплату за надані послуги в розмірі та строки, що передбачені цим договором.

Згідно з п.2.1 договору банк зобов'язується здійснювати збирання, перевезення і доставку коштів до банку в інкасаторських сумках (мішках).

Інкасація коштів банком проводиться шляхом збирання сумок з готівкою інкасаторами безпосередньо на підприємствах або через об'єднані каси клієнтів за затвердженим графіком та за адресою, що наведена у Додатку 1. Час проведення інкасації, наведений у додатку 1, може корегуватися по узгодженню сторін (п.2.2 договору).

Пунктом 2.3 договору встановлено, що для інкасації коштів банк закріплює за кожним підприємством клієнта потрібну кількість сумок. Сумки є власністю банка і, в разі розірвання договору, підлягають поверненню банку.

Банк зараховує інкасовану виручку у національній валюті на поточний рахунок клієнта (баланс НОМЕР_1) згідно з додатком 1 (п.2.4 договору).

Відповідно до п.3.2 договору перед вкладенням в сумку готівки здавач клієнта заповнює накладну та супровідні відомості до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає в сумку перший примірник супровідної відомості, а сумку з готівкою опломбовує таким чином, щоб пломба була якомога ближче до замка (кінці шпагату від зав'язаного вузла в пазу пломби повинні мати довжину не більше двох сантиметрів) і здає її разом з накладною інкасатору тільки після перевірки службового посвідчення з фотокарткою, пред'явлення доручення на інкасацію готівки, а також явочної картки, засвідченої відбитком печатки дільниці інкасації. Після цього здавач клієнта звіряє підпис інкасатора на копії супровідної відомості із зразком його підпису на службовому посвідченні та дорученні, перевіряє наявність печатки дільниці інкасації і одержує від інкасатора порожню сумку, закріплену за цим клієнтом.

Згідно п.3.3.4 договору під супровідною відомістю розуміється чек, який роздруковується з допомогою POS - терміналу.

У разі підключення клієнта до послуги Online-інкасація, банк, перед тим як перерахувати виручку на поточний рахунок клієнта, здійснює перевірку діючого на момент зарахування ліміту виручки: якщо сума, що має бути перерахована, не перевищує межі встановленого ліміту, відбувається миттєве зарахування виручки на рахунок клієнта; в іншому разі зарахування виручки на поточний рахунок клієнта здійснюється після фактичного перерахунку грошових коштів та з урахуванням надлишків недостач. Послуга Online-інкасація надається за умови проведення інкасації торгівельної точки клієнта не пізніше 19:30 год (п.3.8 договору).

На виконання умов вказаного договору 19.06.2014 року об 18:17 год. позивачем передано відповідачу опломбовану сумку з сумою 36 545, 92 грн. для інкасації та зарахування даної суми на розрахунковий рахунок позивача НОМЕР_1, відкритий у банку, про що свідчить наявний в матеріалах справи чек (а.с.14).

Однак, відповідач зобов'язання по договору щодо зарахування інкасованих грошових коштів на рахунок позивача не виконав, у зв'язку з чим позивач звернувся до відповідача з листом, в якому просив у найкоротші строки зарахувати інкасовану суму 36545,92 грн. (а.с.15).

У відповідь на звернення позивача відповідач листом №20.1.0.0.0/7-20140714/2194 від 14.07.2014 року повідомив, що за зазначеним фактом проводиться перевірка та по її закінченню позивачу буде надано необхідну інформацію (а.с.16).

Вказані обставини і стали підставою для звернення позивача з позовом до суду. У позовній заяві позивач просив стягнути з відповідача 36 545,92 грн. основного боргу, що виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору інкасації. В уточненнях позовних вимог позивач просив стягнути з відповідача 36 545,92 грн. прямих матеріальних збитків, що виникли внаслідок неналежного виконання відповідачем умов договору інкасації (а.с.62-63).

Щодо доводів відповідача про те, що уточнена позовна заява була подана представником позивача після початку розгляду справи по суті і мала б бути залишена без розгляду та приєднана до матеріалів справи, судова колегія зазначає наступне.

Пунктом 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» визначено, що Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

У пункті 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що право позивача на зміну предмета або підстави позову може бути реалізоване лише до початку розгляду господарським судом справи по суті та лише у суді першої інстанції шляхом подання до суду відповідної письмової заяви, яка за формою і змістом має узгоджуватися із статтею 54 Господарського процесуального кодексу України з доданням до неї документів, зазначених у статті 57 названого Кодексу. Невідповідність згаданої заяви вимогам цих норм процесуального права є підставою для її повернення з підстав, передбачених частиною першою статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Заяви про зміну предмета або підстави позову, які відповідають вимогам статей 54 і 57 Господарського процесуального кодексу України, проте подані після початку розгляду господарським судом справи по суті, залишаються без розгляду і приєднуються до матеріалів справи, про що суд зазначає в описовій частині рішення, прийнятого по суті спору (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи).

Початок розгляду справи по суті має місце з того моменту, коли господарський суд після завершення підготовки справи до розгляду (стаття 65 Господарського процесуального кодексу України), відкриття судового засідання, роз'яснення (за необхідності) сторонам та іншим учасникам судового процесу їх прав та обов'язків і розгляду інших клопотань і заяв (про відкладення розгляду справи, залучення до участі в ній інших осіб, витребування додаткових доказів тощо) переходить безпосередньо до розгляду позовних вимог, тобто до з'ясування у передбаченому Господарським процесуальним кодексом України порядку обставин справи та здійснення їх правової оцінки, про що зазначається в протоколі судового засідання. При цьому неявка у судове засідання сторін або однієї з сторін, за умови, що їх належним чином повідомлено про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку.

Разом з тим не вважаються зміною підстав позову доповнення його новими обставинами при збереженні в ньому первісних обставин та зміна посилання на норми матеріального чи процесуального права. Водночас і посилання суду в рішенні на інші норми права, ніж зазначені у позовній заяві, не може розумітися як вихід суду за межі позовних вимог. У зв'язку з цим господарський суд, з'ясувавши у розгляді справи, що сторона або інший учасник судового процесу в обґрунтування своїх вимог або заперечень послалися не на ті норми, що фактично регулюють спірні правовідносини, самостійно здійснює правильну правову кваліфікацію останніх та застосовує у прийнятті рішення саме такі норми матеріального і процесуального права, предметом регулювання яких є відповідні правовідносини.

Враховуючи викладене і те, що позивач в уточненнях позовних вимог (а.с.62-63) змінив посилання на норми матеріального права, а саме просив стягнути на його користь 36545,92 грн. прямих матеріальних збитків, судова колегія зазначає, що наведене не є зміною підстав позову в розумінні статті 22 Господарського процесуального кодексу України.

Як на підставу невиконання зобов'язання по договору щодо зарахування інкасованих грошових коштів на рахунок позивача, відповідач зазначає про втрату інкасованих коштів внаслідок збройного нападу на автомобіль інкасаторів, та, посилаючись на форс-мажорні обставини, вказує на відсутність своєї вини для покладення на нього відповідальності щодо відшкодування збитків.

Згідно витягу з реєстру кримінальних проваджень 19.06.2014 року о 18-40 годин, знаходячись за адресою: м.Луганськ, пров.Кримський, 1, невстановлені особи, погрожуючи зброєю, заволоділи автомобілем ВАЗ 21111 д/н НОМЕР_2, у якому знаходились грошові кошти у розмірі 1 000 000 гривень (а.с.134).

На звернення відповідача від 03.11.2014р. щодо засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) у зв'язку з неможливістю виконувати зобов'язання за договором про інкасацію коштів №LGН0000173 від 26.04.2012р., укладеним між публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4, Торгівельно-промислова палата України у Сертифікаті №2304 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.12.2014р. вказала: «події на території м.Луганська Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що унеможливили належне виконання зобов'язань публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за договором про інкасацію №LGН0000173 від 26.04.2012р., укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4. Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 06 травня 2014р. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі цього сертифіката (висновку) встановити неможливо» (а.с.128-132).

В силу частини 1,2 статті 217, статті 218, статті 224 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання чи порушення правил здійснення господарської діяльності, якщо не доведе, що ним вжито усіх залежних від нього заходів для недопущення господарського правопорушення. Під збитками розуміють майнову шкоду у грошовому виразі, зокрема, збитками є: втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які вона зробила або мусить зробити для відновлення свого права (реальні збитки); доходи, які б особа мала реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушено (упущена вигода). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою; вина правопорушника.

Доводи відповідача про те, що позивач не користувався послугою «Online-інкасації» та наданий позивачем чек POS - терміналу відповідно до умов договору не може вважатися в даному випадку супровідною відомістю, відповідно до якої має бути встановлений розмір відповідальності банку, не приймаються до уваги судовою колегією з огляду на наступне.

Згідно п.3.3.4 договору під супровідною відомістю розуміється чек, який роздруковується з допомогою POS - терміналу.

Відповідно до п.3.3.4 договору дані для формування супровідної відомості (чека) для он-лайн інкасації вносяться Клієнтом з допомогою POS - терміналу з обов'язковим підтвердженням внесених даних особистою карткою касира (уповноважений представник Клієнта), емітованою Приватбанком:

- номер сумки з готівкою, який повинен відповідати номерам закріплених сумок за Клієнтом згідно явочній картці;

- номер куща інкасації;

- покупюрну будову готівки в сумці;

- загальна сума готівки в сумці.

У разі підключення Клієнта до послуги Online-інкасація, Банк, перед тим як перерахувати виручку на поточний рахунок Клієнта, здійснює перевірку діючого на момент зарахування ліміту виручки: якщо сума, що має бути перерахована, не перевищує межі встановленого ліміту, відбувається миттєве зарахування виручки на рахунок Клієнта; в іншому разі, зарахування виручки на поточний рахунок Клієнта здійснюється після фактичного перерахунку грошових коштів, та з урахуванням надлишків недостач. Послуга Online-інкасація надається за умови проведення інкасації торгівельної точки Клієнта не пізніше 19:30 год (п.3.8 договору).

Разом з тим, як вбачається з умов пункту 3.2 договору, перед вкладенням в сумку готівки здавач клієнта заповнює накладну та супровідні відомості до кожної сумки і підписує кожний примірник, потім вкладає в сумку перший примірник супровідної відомості, а сумку з готівкою опломбовує таким чином, щоб пломба була якомога ближче до замка (кінці шпагату від зав'язаного вузла в пазу пломби повинні мати довжину не більше двох сантиметрів) і здає її разом з накладною інкасатору тільки після перевірки службового посвідчення з фотокарткою, пред'явлення доручення на інкасацію готівки, а також явочної картки, засвідченої відбитком печатки дільниці інкасації. Після цього здавач клієнта звіряє підпис інкасатора на копії супровідної відомості із зразком його підпису на службовому посвідченні та дорученні, перевіряє наявність печатки дільниці інкасації і одержує від інкасатора порожню сумку, закріплену за цим клієнтом, - тобто, при здійсненні звичайної інкасації роздрукування чеку не передбачено.

Таким чином наявність у позивача чека, роздрукованого за допомогою POS - терміналу, підтверджує здійснення позивачем Online-інкасації.

Отже, наданий позивачем чек, в якому зазначена сума інкасованих коштів є належним доказом на підтвердження доводів позивача.

Разом з тим, в силу приписів частини 1 статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційним господарським судом не приймаються до розгляду наданий з додатковими поясненнями апелянта від 11.03.2015р. скріншот Програмного комплексу банку та надана з додатковими поясненнями апелянта від 02.04.2015р. довідка вих.№20150204/2718/2 від 02.04.2015р. про те, що клієнт ОСОБА_4 не був підключений до послуги Online-інкасація, оскільки заявник не обґрунтував належним чином неможливість подання цих документів до суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Статтею 617 Цивільного кодексу України встановлено, що особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Відповідно до пункту 2.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 10 Закону України "Про тимчасові заходи на період проведення антитерористичної операції" та статті 141 Закону України "Про торгово-промислові палати в Україні" єдиним належним доказом, що підтверджує настання обставин непереборної сили (форс-мажору), які мали місце на території проведення антитерористичної операції, як підстави звільнення від відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань, є сертифікат Торгово-промислової палати України, тоді як інші документи не можуть вважатися доказами наявності таких обставин.

Пунктом п.6.1 договору встановлено, що Банк несе відповідальність перед Клієнтом за цілісність сумки та цінності, які знаходяться з часу прийняття її в установленому порядку інкасатором від Клієнта і до часу її передачі касиру Банку.

У разі втрати інкасаторами сумки з коштами, а також прийому дефектної сумки, у якій виявиться недостача, Банк несе матеріальну відповідальність перед клієнтом згідно із законодавством України в розмірі, зазначеному в копії супровідної відомості, що залишається в здавача готівки, але не вище фактичного розміру втрати цінностей (пункт 6.3 договору).

Пунктом 3 розділу 1 Інструкції з організації інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні, затвердженою постановою правління Національного банку України від 14.02.2007р. №45, передбачено, що визначення заходів охорони, створення належних умов для забезпечення захисту життя і здоров'я працівників підрозділів інкасації, схоронності валютних цінностей під час їх перевезення та інкасації, а також забезпечення виконання вимог цієї Інструкції покладається на керівника банківської установи, який несе за це відповідальність у порядку, установленому законодавством.

Згідно п.2 розділу 1 Інструкції з організації інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні відповідальність за схоронність довірених банківською установою та її клієнтами валютних цінностей і коштів, що перевозяться та інкасуються підрозділом інкасації коштів та перевезення валютних цінностей згідно з укладеним договором і законодавством несе банківська установа, якій належить цей підрозділ.

Відповідно до пункту 1 глави 3 розділу 2 Інструкції з організації інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні чисельний склад бригади інкасації визначається керівником банківської установи або керівником підрозділу інкасації залежно від складності виконуваних операцій, ступеня ризику та умов, у яких здійснюється інкасація коштів та перевезення валютних цінностей.

Складання маршрутів з інкасації здійснюється з урахуванням безпеки роботи інкасаторів на маршруті, а саме: протяжності маршруту та безпеки вибраного напрямку перевезення, часу роботи інкасаторів на маршруті, наявності вільних та освітлених під'їзних шляхів, часу заїзду для здійснення інкасації, обсягів готівки, що інкасується, тощо (абз.2 п.1 гл.5 розділу 3 Інструкції з організації інкасації грошових коштів та перевезення валютних цінностей у банківських установах в Україні).

Судова колегія погоджується з висновком господарського суду щодо наявності правових підстав для стягнення з відповідача інкасованих коштів у сумі 36545,92 грн. та не приймає до уваги посилання відповідача на форс-мажорні обставини з огляду на наступне.

Як вказано у Сертифікаті №2304 про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) від 29.01.2014р. «події на території м.Луганська Луганської області є форс-мажорними обставинами (обставинами непереборної сили), що унеможливили належне виконання зобов'язань публічним акціонерним товариством комерційний банк "ПриватБанк" за договором про інкасацію №LGН0000173 від 26.04.2012р., укладеним з фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4. Початок дії форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) - 06 травня 2014р. Форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили) тривають по теперішній час. Дату закінчення терміну дії обставин форс-мажору (обставин непереборної сили) на момент видачі цього сертифіката (висновку) встановити неможливо».

Таким чином, на момент виконання відповідачем умов договору, 19.06.2014р., на території м.Луганська нестабільні умови вже існували протягом досить тривалого часу та відповідач з урахуванням складності виконуваних операцій, ступеня ризику та умов, у яких здійснюється інкасація коштів, не міг не усвідомлювати всі ризики, пов'язані з проведенням антитерористичної операції в Луганській області, і, відповідно, мав можливість передбачити негативні наслідки.

Відповідно до частини 2 статті 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Відповідач вважає, що в його діях відсутня вина, проте господарський суд обґрунтовано зазначив, що відповідач не вчинив належних дій задля упередження пограбування інкасаторів з урахуванням специфічних умов договору інкасації.

Отже, висновки господарського суду відповідають матеріалам і обставинам справи, а доводи скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не спростовують таких висновків.

Враховуючи вищевикладене, підстави для скасування рішення господарського суду, які передбачені статтею 104 Господарського процесуального кодексу України, відсутні.

Судовий збір за перегляд справи по апеляційній скарзі покладається на скаржника відповідно до приписів статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 49, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк", м.Дніпропетровськ залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 20.01.2015р. у справі №904/6164/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписаний 14.04.2015р.

Головуючий суддя А.Є. Прокопенко

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя В.І. Крутовських