РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/4631/15-г

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "ТК Контакт";

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв'язоктелекомбуд";

про стягнення 106 462,53 грн.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Цегельник Г. В., представник, довіреність № б/н від 16.02.2015 р.;

Від відповідача: не з'явилися.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 89 490,80 грн. основного боргу, 16 971,73 грн. трьох відсотків річних, а також 2 129,50 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 року порушено провадження у справі № 910/4631/15-г, розгляд справи призначено на 19.03.2015 року.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання 19.03.2015 р. представників відповідача, ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.03.2015 року відкладено розгляд справи до 07.04.2015 р.

У судовому засіданні 07.04.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі.

Відповідач не направив в судове засідання своїх повноважних представників, не надав письмовий відзив на позовну заяву, а також не заперечив позовні вимоги по суті.

Через відділ діловодства господарського суду 06.04.2014 р. від відповідача надійшло клопотання про оголошення перерви в судовому засіданні та надання для ознайомлення матеріалів судової справи. Зазначене клопотання було відхилено судом. При цьому суд керується тим, що відповідач отримав ухвалу про порушення провадження у справі 10.03.2015 року, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, а тому в нього було достатньо часу для ознайомлення з матеріалами справи та для представлення усіх можливих заперечень проти позовних вимог.

З огляду на неявку представника відповідача в судове засідання, господарський суд враховує, що за змістом ст. 22 Господарського процесуального кодексу України прийняття участі у судовому засіданні є правом сторони. При цьому, норми вказаної статті зобов'язують сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "ТК Контакт" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Зв'язоктелекомбуд" (покупець) 31.08.2012 р. було укладено договір поставки обладнання № 22/08-12 (далі-договір), відповідно до умов якого постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених у договорі, передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити продукцію (товар), згідно специфікації, яка є додатком № 1 до цього договору.

Відповідно до п. 4.1. покупець зобов'язується протягом десяти днів з моменту підписання договору перерахувати на поточний рахунок постачальника грошові кошти у розмірі 40 % від загальної вартості Договору.

Пунктом 4.2. договору сторони встановили, що кінцевий розрахунок за поставку товару відбувається протягом 60 банківських днів з моменту підписання видаткової накладної.

Розрахунки за цим договором здійснюються шляхом перерахування коштів на рахунок постачальника. (п. 4.3. договору)

Обгрунтовуючи свої позовні вимоги позивач зазначає, що відповідач в порушення взятих на себе зобов'язань за договором, оплату поставленого йому товару здійснив не в повному обсязі, внаслідок чого за ним утворилася заборгованість у розмірі 89 490,80 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою договір № 22/08-12 від 31.08.2012 року є договором поставки, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Поряд з цим, стаття 712 ЦК України регулює відносини, що виникають із договору поставки. Так, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. ч. 2, 3 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Законом можуть бути передбачені особливості регулювання укладення та виконання договорів поставки, у тому числі договору поставки товару для державних потреб.

Згідно з ч. 1 ст. 655 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, поставивши відповідачу товар на загальну суму 1 099 990,80 грн., що підтверджується видатковою накладною № 29 від 31.08.2012 року, яка підписана та скріплена печатками обох сторін.

Відповідно до умов розділу ІV договору, покупець зобовязався здійснити розрахунок з постачальником у наступному порядку: аванс у розмірі 439 996, 32 грн. до 10.09.2012 р., остаточний розрахунок у розмірі 659 994, 48 грн. до 23.11.2012 року.

Проте, в порушення умов договору, відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості поставленого товару виконав не в повному обсязі, сплативши лише частину вартості товару в розмірі 1 010 500,00 грн. у наступному порядку: 21.09.2012 оплата в розмірі 230 000,00 грн., 17.01.2013 оплата в розмірі 243 000,00 грн., 07.02.2013 оплата в розмірі 300 000,00 грн., 20.08.2014 оплата в розмірі 125 000,00 грн., 27.08.2014 оплата в розмірі 112 500,00 грн. Даний факт підтверджується копією довідки банку позивача про надходження коштів за період з 31.08.2012 р. по 05.04.2015 р.

Судом встановлено, що відповідачем товар був повністю отриманий, що підтверджує видаткова накладна № 29 від 31.08.2012 року, підписана уповноваженими особами двох сторін, однак відповідач оплату за отриманий товар здійснив не повністю, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на день розгляду справи становить 89 490,80 грн.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного Кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідач доводи позивача не спростував, жодних заперечень суду не надав.

Враховуючи викладене, а також те, що доказів оплати товару по договору станом на день розгляду справи відповідачем до суду не представлено, обґрунтованими є позовні вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості за договором поставки в розмірі 89 490,80 грн.

У зв'язку з простроченням відповідачем оплати товару за договором, позивач просить суд стягнути з нього 3% річних у сумі 16 971,73 грн.

Згідно зі ст. 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлене договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, передбачене законом право кредитора вимагати сплати річних є способом захисту його майнового права та інтересу, суть якого полягає в отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши розрахунок позивача, суд вважає позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3% річних, що складають 16 971,73 грн., обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Враховуючи все вищенаведене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Контакт" підлягають повному задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Зв'язоктелекомбуд" (02068, м. Київ, проспект Бажана, 1, М, офіс 12; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ТК Контакт" (01001, м. Київ, вул. Костьольна, 8; ) 89 490 (вісімдесят дев`ять тисяч чотириста дев'яносто) грн. 80 коп. основного боргу, 16 971 (шістнадцять тисяч дев'ятсот сімдесят одну) грн. 73 коп. трьох процентів річних та 2 129 (дві тисячі сто двадцять дев`ять) грн. 50 коп. витрат на сплату судового збору. Видати наказ.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 10.04.2015 р.