РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015Справа №910/2569/15-г

Суддя Плотницька Н.Б., розглянувши справу

за позовомПублічного акціонерного товариства "Прайм-Банк"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроінтербуд"
простягнення 11 787 858 грн 14 коп.
Представники:
від позивача: Захаров І.Ф. - представник за довіреністю № 19 від 30.01.2015
від відповідача: не з'явились
ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

06.02.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Прайм-Банк" з вимогами до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроінтербуд" про стягнення 11 787 858 грн 14 коп. заборгованості за кредитним договором № 1452/1229-1 від 28.11.2012, в тому числі 10 675 000 грн 0 коп. заборгованості за кредитом, 553 364 грн 67 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 19 016 грн 67 коп. - пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та 540 476 грн 71 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та укладеного між сторонами кредитного договору № 1452/1229-1 від 28.11.2012 не виконав взяті на себе зобов'язання з повернення кредиту та сплати відсотків, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість по кредиту у розмірі 10 675 000 грн 00 коп., заборгованість по відсоткам у розмірі 553 364 грн 67 коп., крім того у зв'язку з невиконанням зобов'язань за договором позивачем нараховано пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань з повернення кредиту у розмірі 540 476 грн 71 коп. та пеню за несвоєчасне виконання зобов'язань зі сплати відсотків за користування кредитними коштами у розмірі 19 016 грн 76 коп.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2569/15-г, розгляд справи призначений на 02.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2015 розгляд справи відкладено на 26.03.2015, у зв'язку з неявкою представника відповідача у судове засідання та неподанням останнім витребуваних доказів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015 продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів та відкладено розгляд справи на 16.04.2015, у зв'язку неявкою представника відповідача у судове засідання та неподанням сторонами витребуваних доказів

Представник відповідача у судове засідання 16.04.2015 не з'явився, клопотання про відкладення розгляду справи не подав, вимоги суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином за адресою, зазначеною на офіційному веб-сайті Державного підприємства «Інформаційно-ресурсний центр» за адресою http://www.irc.gov.ua/ua/search.html.

У судове засідання 16.04.2015 з'явився представник позивача та надав пояснення по суті справи, відповідно до яких в повному обсязі підтримав заявлені позовні вимоги та просить суд їх задовольнити.

У судовому засіданні 16.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

28.11.2012 між Публічним акціонерним товариством «Прайм-Банк» (кредитор за договором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агроінтербуд» (позичальник за договором) укладено кредитний договір 1452/1229-1, відповідно до умов якого кредитор, на положеннях та умов даного договору, надає позичальнику кредит в сумі 10 675 000 грн 00 коп., строком з 28.11.2012 по 25.02.2016, позичальник зобов'язується використати кредит на зазначені в договорі цілі і забезпечити повернення одержаного кредиту та сплату нарахованих процентів за користування кредитом.

У відповідності до пункту 8.1. кредитного договору цей договір вступає в силу з 28.11.2012 і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Згідно з пунктом 3.1. кредитного договору плата за кредит встановлюється у розмірі 19,0 % річних.

В подальшому між сторонами були підписані додаткові угоди до кредитного договору № 1452/1229-1 від 28.11.2012, а саме: № 1 від 15.07.2013, № 2 від 19.08.2013, № 3 від 06.11.2013, № 4 від 20.03.2014 та № 5 від 30.07.2014, відповідно до положень яких встановлено відсоткову ставку в розмірі 18,4 % з 15.07.2013, 14,0 % з 19.08.2013, 12,0% з 06.11.2013, 10,5 % з 20.03.2014 та 12,7 % з 01.08.2014.

Відповідно до пункту 3.2. кредитного договору обчислення строку надання кредиту, нарахування процентів здійснюється за фактичне число календарних днів користування кредитом. При цьому, для нарахування процентів за кредитом день надання кредиту та день його повернення Позичальником Кредитору - вважаються одним днем. При розрахунку процентів використовується метод "факт/365", виходячи з фактичної кількості днів у місяці та 365 днів у році.

Положеннями пункту 3.3. кредитного договору встановлено, що проценти за користування кредитом нараховуються кредитором щоденно та сплачуються позичальником в валюті кредиту на рахунок нарахованих процентів № 29, що відкритий у кредитора: щомісячно до 15-го числа поточного місяця за фактичну кількість календарних днів попереднього місяця; в день закінчення строку дії кредитного договору та/або при достроковому погашенні за фактичну кількість календарних днів користування кредитними коштами в поточному місяці.

З підписанням цього договору, у відповідності з чинним законодавством, позичальник надає кредитору право самостійно визначати порядок погашення кредитної заборгованості (кредиту, процентів за користування кредитом, штрафів та пені). При наявності заборгованості по кредиту й процентах за користування ним, у першу чергу сплаті підлягають прострочені до сплати проценти, а після повного їх погашення - сума кредиту (пункт 3.5. кредитного договору).

Згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Відповідно до частини 1 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Дослідивши зміст укладеного договору, суд дійшов до висновку, що даний правочин за своєю правовою природою є кредитним договором.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення про позику, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно з нормами частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

У відповідності до норм статті 1049 Цивільного кодексу України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Як встановлено судом, позивачем на виконання умов договору було надано відповідачу кредит на загальну суму 10 675 000 грн 00 коп. на умовах, передбачених укладеним між сторонами кредитним договором № 1452/1229-1 від 15.07.2013, що підтверджується наявною в матеріалах справи випискою по особовим рахунка за період з 28.11.2012 по 28.01.2015.

Згідно з пунктом 4.2.11 договору в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, викладених у пунктах 4.2.1-4.2.10 даного договору, погіршення фінансового стану позичальника позичальник, незалежно від настання строку повернення кредиту, що вказаний в пункту 1.1. цього договору, повинен протягом 5 (п'яти) робочих днів з моменту отримання письмової вимоги кредитора, достроково погасити заборгованість за кредитом, включаючи нараховані проценти на користування кредитом, штрафи, пені.

Судом встановлено, що позивачем не надано будь-яких належних та допустимих доказів на підтвердження викладених у позовній заяві обставин, а саме позивачем не надано доказів в підтвердження того, що відповідачем було порушено зобов'язання, викладені у пунктах 4.2.1-4.2.10 кредитного договору № 1452/1229-1 від 15.07.2013, та доказів того, що позивачем було направлено відповідачу письмової вимоги про дострокове повернення кредиту та сплати відсотків. Крім того, суд зазначає, що направлення на адресу відповідача позовної заяви не є доказом звернення до відповідача з вимогою про дострокове виконання зобов'язань за кредитним договором № 1452/1229-1 від 15.07.2013.

Відповідно до частини 1 статті 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з частиною 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищезазначене та беручи до уваги те, що строк виконання позичальником зобов'язань за кредитним договором № 1452/1229-1 від 15.07.2013 не настав, право позивача не порушено, суд приходить до висновку про відсутність правових підстав для стягнення з відповідача 10 675 000 грн 00 коп. заборгованості за кредитом, 553 364 грн 67 коп. заборгованості по процентам за користування кредитом, 19 016 грн 67 коп. пені за несвоєчасну сплату процентів за користування кредитом та 540 476 грн 71 коп. пені за несвоєчасне повернення кредиту, а тому вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Kеруючись ст. 43, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 20.04.2015

Суддя Н.Б. Плотницька