ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"10" квітня 2015 р.Справа № 916/448/15-г

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренесанс-92" (65029, м. Одеса, вул. Дюківська, 8, прим. 13Н, )

до відповідача: Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (65039, м. Одеса, вул. Канатна, 134, )

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеська міська рада (65004, м. Одеса, Думська площа, 1, ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Виконавчий комітет Одеської міської ради (65004, м. Одеса, Думська площа, 1, ).

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - КП „ЖКС „Порто-Франківський" (65045, м. Одеса, вул. Л. Толстого, 5, ).

про зобов'язання вчинити певні дії

Суддя Шаратов Ю.А.

Представники:

Від позивача - Беседков О.Г. (довіреність від 08.01.2015 №57/1);

Від відповідача - Маркіна С.І. (довіреність від 24.12.2014 №1594/01-17);

Від третьої особи ОМР - Самодурова Н.В. (довіреність від 26.01.2015 №28);

Чернова Г.А. (довіреність від 19.02.2015 №62)

Від третьої особи ВК ОМР - Самодурова Н.В. (довіреність від 26.01.2015);

Від третьої особи КП ЖКС „Порто-Франківський" - Янковський С.А. (довіреність від 24.07.2014 №1548/11).

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Ренесанс-92" (далі - Позивач) звернулось до Господарського суду Одеської області із позовом до Приморської районної адміністрації Одеської міської ради (далі - Відповідач) про зобов'язання продовжити строк дії договору на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004 на тих же умовах та на той же строк, зазначених у договорі від 11.03.2007, шляхом підписання з Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренесанс-92" додаткової угоди до договору на управління житловим та не житловим фондом від 11.03.2004 в редакції, запропонованій ТОВ „Ренесанс-92" наступного змісту: « 1. Сторони вирішили продовжити термін дії Договору до 01.01.2024 року на тих самих умовах, що передбачені Договором. 2. Внести зміни до пункту 7.1 розділу 7 «Дія договору», виклавши в такій редакції: «Термін дії Договору продовжено до 01 січня 2024 року». 3. Дана угода у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін) є невід'ємною частиною Договору і вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін. Дана додаткова угода підлягає нотаріальному посвідченню».

Ухвалою суду від 04.02.2015 позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі, та призначено судове засідання на 04.03.2015.

Ухвалою від 04.03.2015 залучено до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Одеську міську раду, Виконавчий комітет Одеської міської ради, КП „ЖКС „Порто-Франківський", та відкладено розгляд справи до 19.03.2015.

Ухвалою суду від 19.03.2015 відкладено розгляд справи до 03.04.2015.

У судовому засіданні 03.04.2015 оголошувались перерви до 15 год. 00 хв. 03.04.2015, та до 10.04.2015.

Позивачем подано Заяву про збільшення розміру позовних вимог від 02.04.2015 № 49 (вх. № 2-1726/15 від 02.04.2015), в якій він додатково до первісних позовних вимог просив визнати укладеним та дійсним договір на управління жилим та нежилим фондом, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004 між Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради та малим підприємством фірма «Ренесанс-92 ЛТД», правонаступником якого в частині прав та обов'язків за договором є товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-92», /а.с. 119-122/. Судом відмовлено у задоволенні вказаної Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 02.04.2015 № 49 у судовому засіданні 03.04.2015, з огляду на наступне.

Відповідно до частини четвертої статті 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи - об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру (пункти 3.10, 3.11 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18).

З огляду на те, що Заяву про збільшення розміру позовних вимог від 02.04.2015 № 49 обґрунтовано іншою підставою ніж у первісній позовній заяві, а саме, додатково до відсутності згоди Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на продовження строку дії договору, додається, із зазначенням про це Позивачем, ухилення Відповідача від його нотаріального посвідчення, та при цьому до позовної вимоги про зобов'язання продовжити строк дії договору додається вимога про визнання цього договору укладеним та дійсним, суд розцінює вказану заяву як подання іншого (ще одного) позову з одночасною зміною (доповненням) предмета і підстав позову.

У разі подання позивачем заяви, направленої на одночасну зміну предмета і підстав позову, господарський суд повинен відмовити в задоволенні такої заяви і, приєднавши її до матеріалів справи та зазначивши про цю відмову в описовій частині рішення (або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи), розглянути по суті раніше заявлені позовні вимоги, якщо позивач не відмовляється від позову. Позивач при цьому не позбавлений права звернутися з новим позовом у загальному порядку (пункт 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18).

Отже, з урахуванням відмови у задоволенні Заяви про збільшення розміру позовних вимог від 02.04.2015 № 49, суд розглядав справу по суті раніше заявленої (первісної) позовної вимоги.

Ухвалою суду від 03.04.2015 залишено без задоволення заяви про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Богдалі Ганни Іванівни від 02.04.2015 (вх. №2-1701/15); Гончаренко Віталія Арсентійовича від 02.04.2015 (вх. №2-1700/15); Каца Олега Борисовича від 02.04.2015 (вх. 2-1702/15); Лукіянчук Тетяни Володимирівни від 02.04.2015 (вх. №2-1703/15), а також продовжено строк розгляду спору на 15 календарних днів до 18.04.2015.

Ухвалою суду від 10.04.2015 залишено без задоволення заяви (клопотання):

Гончаренко Віталія Арсентійовича від 03.04.2015 (вх. №2-1760/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

Каца Олега Борисовича від 03.04.2015 (вх. №2-1762/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

Богдалі Ганни Іванівни від 03.04.2015 (вх. 2-1763/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

Лукіянчук Тетяни Володимирівни від 03.04.2015 (вх. №2-1764/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

Каца Олега Борисовича від 09.04.2015 (вх. №2-1861/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача;

Чернявщук Любові Іванівни від 09.04.2015 (вх. №2-1868/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Бурка Дмитра Миколайовича від 09.04.2015 (вх. 2-1869/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Вєльчева Юрія Володимировича від 09.04.2015 (вх. №2-1889/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Баранова Сергія Михайловича від 09.04.2015 (вх. №2-1873/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Лукіянчук Тетяни Володимирівни від 09.04.2015 (вх. №2-1890/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

Товариства з обмеженою відповідальністю „Ренесанс-92" від 09.04.2015 (вх. 2-1891/15) про вступ до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Гончаренко Віталія Арсентійовича від 10.04.2015 (вх. №2-1904/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Каца Олега Борисовича від 10.04.2015 (вх. №2-1911/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

Богдалі Ганни Іванівни від 10.04.2015 (вх. №2-1917/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору;

Ізбаш Лариси Миколаївни від 10.04.2015 (вх. №2-1920/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Шаманського В'ячеслава Віталійовича від 10.04.2015 (вх. №2-1922/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Каплана Ігоря Ілліча від 10.04.2015 (вх. №2-1923/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача;

Негрі Любові Дем'янівни від 10.04.2015 (вх. №2-1924/15) про вступ до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Судом відмовлено в задоволенні клопотання Позивача від 09.04.2015 (вх. № 9304 від 09.04.2015) про призначення справи до розгляду колегіально у складі трьох суддів, з огляду на відсутність підстав, передбачених частиною першою статті 4-6 Господарського процесуального кодексу України.

Представник Позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив їх задовольнити.

Позовні вимоги із посиланням на статті 11, 16, 525, 526, 651, 1036 Цивільного кодексу України, частину другу статті 20, частину четверту статті 188 Господарського кодексу України обґрунтовані відсутністю згоди Відповідача на продовження строку дії Договору на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004, зокрема, відсутністю відповіді Приморської районної адміністрації Одеської міської ради на пропозицію Позивача щодо продовження строку дії договору та підписання відповідної додаткової угоди з ним, як правонаступником Малого підприємства фірма «Ренесанс-92 ЛТД».

Представник Відповідача у судовому засіданні проти задоволення позову заперечувала, просила відмовити в його задоволенні у повному обсязі. Відповідач із посиланням на статті 215, 216, 220, 1031 Цивільного кодексу України зазначає про нікчемність правочину - Договору на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004, з огляду на недодержання сторонами вимоги закону про його нотаріальне посвідчення. А відтак, на думку відповідача, нікчемний договір не може бути продовжено (пролонговано).

Представники третьої особи - Одеської міської ради у судовому засіданні просили відмовити в задоволенні позову у повному обсязі. У письмових поясненнях (вхід. № 7244/15 від 19.03.2015) Одеська міська рада зазначає, що Договір на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004, є нікчемним правочином з огляду на недодержання його сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення. А відтак, на думку третьої особи, нікчемний договір не може бути продовжено (пролонговано) /а.с. 71-78/. Окрім того, третя особа зазначає, що виконавчим комітетом Одеської міської ради прийнято рішення «Про проведення конкурсу на надання житлово-комунальних послуг у житловому та нежитловому фонді, що належить до комунальної власності територіальної громади міста Одеси, розташованому у Приморському районі» від 15.08.2013 № 323, у зв'язку з чим, фактично своєчасно засвідчено відсутність наміру виконавчих органів Одеської міської ради продовжувати дію Договору на управління жилим та нежилим фондом, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004.

Представник третьої особи - Виконавчого комітету Одеської міської ради у судовому засіданні просила відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Представник третьої особи - КП „ЖКС „Порто-Франківський" у судовому засіданні просив відмовити в задоволенні позову у повному обсязі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представників Позивача, Відповідача та третіх осіб, суд

в с т а н о в и в :

11.03.2004 між Приморською районною адміністрацією виконавчого комітету Одеської міської ради та Малим підприємством фірма «Ренесанс - 92 ЛТД» укладено Договір на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси (далі - Договір від 11.03.2004) /а.с. 11- 16/.

Відповідно до пунктів 1.1, підпункту 2.2.2 пункту 2.2, підпунктів 2.4.1, 2.4.2, 2.4.3, 2.4.5 пункту 2.4 Договору від 11.03.2004 Приморська районна адміністрація виконавчого комітету Одеської міської ради передала, а Мале підприємство фірма «Ренесанс - 92 ЛТД» прийняло в управління, експлуатацію жилий та нежилий фонд (дома, будівлі, споруди, приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси та розташований у Приморському районі м. Одеси у межах вулиць, згідно переліку - дислокації домів (Майно) (Додаток №1) та характеристикою споруд (Додаток №2), які є невід'ємною частиною договору. Майно вважається переданим з моменту підписання договору. Фірма зобов'язалась прийняти від Райадміністрації Майно, управляти та здійснювати експлуатацію Майна, забезпечуючи ефективне управління, експлуатацію, використання, відновлення та збереження Майна, на високому рівні та за якістю не нижче результатів за час проведення експерименту 1994-2000р., забезпечувати ремонт та утримання жилого фонду у відповідності з технічними нормами експлуатації жилого фонду, планом капітального ремонту УЖКГ, нормативами місцевих органів влади, і поточний ремонт в обсягах дохідної статті кошторису. Забезпечувати поточний ремонт жилого та нежилого фонду згідно кошторису, як власними силами, так й підрядними організаціями, за рахунок коштів, які надходять на рахунок від квартирної, орендної плати, ВЕВ та інших платежів.

Пунктами 3.1, 3.2, 3.3, 3.4 Договору від 11.03.2004 обумовлено, що за виконання його умов Фірма щомісячно отримує менеджерську винагороду у розмірі 3 відсотків від валового доходу, який буде отримано від експлуатації жилого та нежилого фонду. Відрахування отримані від передачі в оренду комунального майна належать Фірмі за винятком коштів, які підлягають відрахуванню до місцевого бюджету, визначених відповідно до вимог чинного законодавства. Кошті, які отримані від оренди комунального майна третім особам, залишаються у розпорядженні Фірми та використовуються на виконання функцій, передбачених цим договором, на реконструкцію, розвиток основних фондів та соціальні потреби колективу. Всі інші доходи отримані від управління Майном належать Фірмі.

Згідно із пунктами 7.1, 7.6, 8.1, 8.4 Договору від 11.03.2004 він укладений на 10 років та діє з 01.01.2004 до 01.01.2014. Реорганізація Райадміністрації чи Фірми не може бути підставою для зміни умов чи припинення його дії. В такому випадку права та обов'язки переходять до правонаступників. Договір підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації. Договір вважається продовженим, на той самий строк та тих самих умовах, якщо ні одна зі сторін не оголосила та не довела до відома іншої сторони про закінчення строку дії договору за місяць до його закінчення.

Судом встановлено, що 12.08.2010 засновником Малого підприємства фірми «Ренесанс-92 ЛТД» проведено реорганізацію підприємства, в результаті чого було створено Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-92» шляхом виділу з МПФ «Ренесанс -92 ЛТД» у вигляді ТОВ, шляхом правонаступництва в частині майнових прав та зобов'язань, у тому числі корпоративних прав на Дочірнє підприємство «Житлове управління фірми «Ренесанс» ЛТД-92 (), переданих МПФ «Ренесанс-92 ЛТД» у вигляді ТОВ згідно розподільчого балансу, що підтверджується Протоколом від 12.08.2010 № 1 /а.с. 19-21/.

Відповідно до пункту 1.1 Статуту ТОВ «Ренесанс-92», зареєстрованого державним реєстратором 13.08.2010 за номером 0039760, товариство засноване шляхом виділу з Малого підприємства фірми «Ренесанс-92 ЛТД» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю та є його правонаступником в частині майнових прав та зобов'язань згідно розподільчого балансу та внесення учасником товариства грошових внесків /а.с. 26-38/.

Як випливає з розподільчого балансу станом на 12.08.2010 Товариство з обмеженою відповідальністю «Ренесанс-92» є правонаступником Малого підприємства фірми «Ренесанс-92 ЛТД» у вигляді товариства з обмеженою відповідальністю у частині прав та обов'язків, які стосуються Договору на управління жилим та нежилим фондом що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004 /а.с. 22-24/.

Частиною другою статті 1031 Цивільного кодексу України, у редакції, яка діяла на момент укладання Договору від 11.03.2004, встановлено, що договір управління нерухомим майном підлягає нотаріальному посвідченню і державній реєстрації.

Згідно із частиною другою статті 215, частиною першою статті 216, частиною першою статті 220 Цивільного кодексу України недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається. Недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недодержання сторонами вимоги закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Судом встановлено, що в порушення приписів частини другої статті 1031 Цивільного кодексу України Договір від 11.03.2004 нотаріально не посвідчувався. А відтак, цей правочин є нікчемним і не створює жодних юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. Внаслідок чого, умови пункту 8.4 Договору від 11.03.2004 щодо продовження строку його дії, не мають юридичної сили, та не можуть регулювати відносини між сторонами.

На підставі викладеного, суд вважає такими, що не обґрунтовані і не підлягають задоволенню у повному обсязі позовні вимоги про зобов'язання Приморської районної адміністрації Одеської міської ради продовжити строк дії договору на управління жилим та нежилим фондом, що належить до комунальної власності територіальної громади м. Одеси від 11.03.2004 на тих же умовах та на той же строк, зазначених у договорі від 11.03.2007, шляхом підписання з Товариством з обмеженою відповідальністю „Ренесанс-92" додаткової угоди до договору на управління житловим та не житловим фондом від 11.03.2004 в редакції, запропонованій ТОВ „Ренесанс-92" наступного змісту: « 1. Сторони вирішили продовжити термін дії Договору до 01.01.2024 року на тих самих умовах, що передбачені Договором. 2. Внести зміни до пункту 7.1 розділу 7 «Дія договору», виклавши в такій редакції: «Термін дії Договору продовжено до 01 січня 2024 року». 3. Дана угода у двох примірниках (по одному для кожної із Сторін) є невід'ємною частиною Договору і вважається укладеною і набирає чинності з моменту її підписання Сторонами та скріплення її печатками Сторін. Дана додаткова угода підлягає нотаріальному посвідченню».

Витрати по сплаті судового збору відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України при відмові в позові покладаються на Позивача.

Повне рішення складено відповідно до вимог статті 84 Господарського процесуального кодексу України та підписано 15 квітня 2015 р.

Керуючись частиною другою статті 215, частиною першою статті 216, частиною першою статті 220, частиною другою статті 1031 Цивільного кодексу України, пунктами 3.10, 3.11, 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18, статтями 22, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Відмовити у задоволенні позову у повному обсязі.

Суддя Ю.А. Шаратов