ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Справа № 904/10475/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Березкіної О.В. ( доповідач)

Суддів: Дарміна М.О., Іванова О.Г.

При секретарі Валярі М.Г.

За участю представників сторін:

від позивача: Романова І.М. представник, довіреність № 08-04-85 від 13.01.15;

від позивача: Малий В.П. представник, довіреність № б/н від 15.04.15;

від відповідача: Кадникова Л.Г. представник, довіреність № б/н від 05.01.15;

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргуДніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25.02.15р. у справі №904/10475/14

за позовом Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності, м. Дніпропетровськ

до Комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 084 грн. 57 коп.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року (суддя Рудь І.А.) в задоволенні позовних вимог Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності - відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду, позивач - Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив рішення суду скасувати та задовольнити заявлені позовні вимоги.

В обґрунтування своєї скарги позивач посилається на те, що суд першої інстанції неповно з'ясував обставини справи, та дав неналежну правову оцінку отриманим доказам, що потягло за собою ухвалення неправильного рішення.

Так, апелянт вважає, що листки непрацездатності видані з порушенням вимог Інструкції № 455 та Положення № 189. Враховуючи відсутність відповідних записів в медичних картках застрахованих осіб з належним обґрунтуванням тимчасової непрацездатності, останній не мав права здійснювати дії направлені на видачу та продовження вище вказаних листків непрацездатності, неправомірна видача листків непрацездатності у даному випадку призвела до неправомірного витрачання коштів Фонду на загальну суму 2084,57 грн., що в свою чергу спричинило збитки позивачу.

При цьому, апелянтом зазначено, що висновок суду в частині віднесення коштів Фонду до страхових внесків застрахованих осіб та роботодавців є помилковим, оскільки відповідно до ст.19 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» від 18.01.2001 року № 2240, кошти Фонду прирівнено до державних коштів і до них застосовано казначейську форму обслуговування в порядку, передбаченому для обслуговування Державного бюджету України.

Розпорядженням голови суду Євстигнеєва О.С. від 16.03.2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Дарміна М.О. справу було передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий), Чус О.В., Крутовських В.І.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 16 березня 2015 року апеляційна скарга була прийнята до розгляду, розгляд справи було призначено у судовому засіданні на 15 квітня 2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 10.04.2015 року у зв'язку з виходом з відпустки судді Дарміна М.О. справу було передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий), Чус О.В., Дармін М.О.

Розпорядженням секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 15.04.2015 року у зв'язку з перебуванням у відпустці судді Чус О.В. справу було передано колегії суддів у складі: Березкіна О.В. (головуючий), Дармін М.О., Іванов О.Г.

У судовому засіданні представники позивача підтримали доводи апеляційної скарги, просили рішення суду скасувати та задовольнити заявлені позовні вимоги.

Відповідач заперечував проти доводів апеляційної скарги, просив рішення суду залишити без змін.

Відповідачем 14.04.2015 року подано заперечення на апеляційну скаргу № 3/36 від 14.04.2015 року, в якому він зазначає, що здійснення Фондом соціальної виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, здійсненням ним таких виплат не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні ст.1166 та ч.1 ст.1172 ЦК України.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Судом встановлено, що з 22.10.2013 по 23.10.2013 року головними спеціалістами відділу експертизи тимчасової непрацездатності та надання матеріального забезпечення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено перевірку, за результатами якої 23 жовтня 2013 року було складено Довідку про перевірку первинної медичної документації з приводу обґрунтованості видачі і продовження листків непрацездатності лікарями амбулаторії загальної практики сімейної медицини № 4, КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11».

Відповідно до цієї довідки встановлено:

- 1 випадок необґрунтованого продовження лікарняного листа № 197208 з 02.02.13 по 06.02.13р. (застрахована особа Коваль Л.І.);

- 1 випадок одноособового продовження лікарняного листа № 545078 з 17.01.13 по 25.01.13р. (застрахована особа Лопатинська О.А.)

08.08.2013 року головними спеціалістами відділу експертизи тимчасової непрацездатності та надання матеріального забезпечення виконавчої дирекції Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності було проведено перевірку, за результатами якої 08 липня 2013 року було складено Довідку про перевірку первинної медичної документації з приводу обґрунтованості видачі продовження листків непрацездатності гр. Баранець С.В., гр.Обиденникову С.І. та гр.Налімова Г.Г. лікарями амбулаторій №4 та №5 КЗ «Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги № 11».

Відповідно до цієї довідки встановлено, що лікарняний лист № 782653 з 13.09.12 по 21.09.12р. (застрахована особа Старина В.В.) продовжений в порушення вимоги Інструкції №455.

Звертаючись до Комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11" із позовом про стягнення 2084,57 грн., позивач - Дніпропетровське обласне відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності посилався на те, що означена сума є збитками, понесеними позивачем з вини Комунального закладу "Дніпропетровський центр первинної медико-санітарної допомоги №11" виплаченим матеріальним забезпеченням по неправомірно та необґрунтовано виданим та продовженим листкам непрацездатності.

Відмовляючи у задоволенні позовних вимог, господарський суд першої інстанції виходив з того, що лікувальна установа, яка видає листки непрацездатності, не є суб'єктом правовідносин по виплаті коштів Фонду в порядку надання допомоги по тимчасовій непрацездатності. Крім того, суд виходив також з того, що оплата позивачем матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, не свідчить про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фондузастрахованими особами в якості страхових внесків.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції.

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 27 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" (в редакції, чинній на момент оформлення листка непрацездатності) страхувальник зобов'язаний надавати та оплачувати застрахованим особам у разі настання страхового випадку відповідний вид матеріального забезпечення та соціальних послуг відповідно до цього Закону.

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням" загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, передбачає матеріальне забезпечення громадян у зв'язку з втратою заробітної плати (доходу) внаслідок тимчасової втрати працездатності (включаючи догляд за хворою дитиною, дитиною-інвалідом, хворим членом сім'ї), вагітності та пологів, часткову компенсацію витрат, пов'язаних із смертю застрахованої особи або членів її сім'ї, а також надання соціальних послуг за рахунок бюджету Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, що формується шляхом сплати страхових внесків власником або уповноваженим ним органом, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом (в редакції чинній на момент оформлення листка непрацездатності).

Відповідно до п.п.5.1.4 та 5.1.5 розділу 5 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, лікуючий лікар під час огляду хворого повинен відобразити в медичній картці хворого скарги, анамнез, дані об'єктивного огляду та додаткових досліджень, які є підставою для визначення діагнозу та видачі листка непрацездатності, перелік лікувальних заходів та консультацій відповідно до стандартів медичних технологій лікувально-діагностичного процесу та протоколів надання медичної допомоги за спеціальностями; при чергових оглядах хворого - відобразити динаміку захворювання та обґрунтувати корекцію лікування і призначення додаткових обстежень; при відновленні працездатності у застрахованої особи - вносить дані клінічного огляду, що є підставою для закриття листка непрацездатності.

У порушення означених вимог, листки непрацездатності №737545 за період з 13.09.2012р. по 21.09.2012р. (застрахована особа Старина В.С.) (первинний № 782653 за період з 28.08.2012 по 12.09.2012р.); №197208 за період з 02.02.2013р. по 06.02.2013р. (застрахована особа Коваль Л.І.); №545078 за період з 17.01.2013р. по 25.01.2013р. (застрахована особа Лопатинська О.А.), видавалися та продовжувалися лікарями одноособово, без результатів та рекомендацій додаткових обстежень, за відсутності даних про об'єктивний огляд пацієнтів та обґрунтування продовження листка непрацездатності у щоденнику лікаря тощо.

Проте, недотримання вищезазначених вимог Положення, свідчать лише про порушення порядку видачі лікарняного, а не свідчать про безпідставність видачі листка непрацездатності та про відсутність хвороби у застрахованих осіб, і доказів зворотнього позивачем суду не надано.

З огляду на вищезазначене, господарський суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку про те, що такі доводи Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності виходять за межі його компетенції та не підтверджені жодними документами, які б свідчили про безпідставність видачі вищевказаного листа тимчасової непрацездатності і як слідством, стягнення з відповідача означених коштів.

Згідно зі ст.22 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст.1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: 1)протиправної поведінки; 2)шкоди та її розміру; 3)причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; 4)вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Однак, зважаючи на те, що грошові кошти, виплачені позивачем в якості допомоги, не є власними коштами Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, його право не було порушене та позадоговірної шкоди не було завдано. Таким чином, дії відповідача щодо оформлення листків непрацездатності з певними порушеннями в даному випадку не можуть розцінюватися як підстава виникнення між сторонами деліктних зобов'язань, що, в свою чергу, унеможливлює стягнення з відповідача спірної суми коштів в якості відшкодування шкоди.

Крім того, відповідно до ст.ст.6,20 Основ законодавства про загальнообов'язкове державне соціальне страхування страховиками є цільові страхові фонди, які беруть на себе зобов'язання щодо збору страхових внесків та надання застрахованим особам матеріального забезпечення і соціальних послуг при настанні страхових випадків, основними джерелами коштів яких є внески роботодавців та застрахованих осіб.

Здійснювані й відшкодовані Фондом соціальні виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіяною Фонду шкодою в розумінні ст.1166 та ч.1 ст.1172 ЦК України.

Наведеної правової позиції дотримується також Верховний Суд України при здійсненні перегляду судових рішень господарських судів у справах зі спорів про відшкодування шкоди (постанова ВСУ від 06.11.2012р. у справі №5028/18/110/2011).

Таким чином, колегія суддів також погоджується з висновками суду першої інстанції про те, що оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, зроблена Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності за листком непрацездатності, не свідчить про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені Дніпропетровським обласним відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності в якості допомоги, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що формуються шляхом сплати страхових внесків роботодавцем, громадянами, а також за рахунок інших джерел, передбачених цим Законом.

Такі ж висновки викладені у Постанові Вищого господарського суду України від 18 березня 2015 року у справі № 904/8006/14.

Інші доводи апеляційної скарги є неспроможними і висновків суду першої інстанції вони не спростовують.

Розглядаючи справу, господарський суд першої інстанції всебічно, повно і об'єктивно з'ясував всі обставини справи, дав їм належну правову оцінку, у тому числі і доводам позивача, правильно застосував норми матеріального і процесуального права, що у відповідності до ст.103 ГПК України є підставою для залишення апеляційної скарги без задоволення, а рішення суду - без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну Дніпропетровського обласного відділення Фонду соціального страхування України з тимчасової втрати працездатності - залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 25 лютого 2015 року у справі № 904/10475/14- залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцяти днів з дати її прийняття.

Повний текст виготовлено 16.04.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Березкіна

Суддя М.О.Дармін

Суддя О.Г.Іванов