РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/6417/15-г

За позовом: комунального підприємства "Фармація"

до: Київського міського відділення міжнародної благодійної організації "Ребілітаційний центр "СХОДИ"

про: стягнення 160 683,71 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Нескей І.Г. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа за позовом комунального підприємства "Фармація" до Київського міського відділення міжнародної благодійної організації "Ребілітаційний центр "СХОДИ" про стягнення 160 683,71 грн., з яких 134 706,98 грн - сума боргу, 13 436,90 грн - пеня, 1387,40 грн - 3 % річних, 11 152,43 грн - інфляційні втрати.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за Договором №Ао-2/69 від 02.01.2014 року.

Ухвалою суду від 20.03.2015 порушено провадження у справі №910/6417/15-г.

У судовому засіданні 07.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача за його юридичною адресою, зазначеною в Спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

02.01.2014 року між комунальним підприємством «Фармація» (постачальник) та Київським міським відділенням міжнародної благодійної організації «Реабілітаційний центр «Сходи» (покупець) укладено договір постачання № Ао-2/69 від 02.01.2014р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник передає у власність покупця, а покупець сплачує: наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори визначені в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у видаткових накладних та специфікації, що додаються до даного договору і є його невід'ємною частиною (п. 1.1. Договору).

Згідно з п.2.1. Договору ціна товару кожного найменування зазначається у видаткових накладних та специфікації (Додаток №1), які додаються до цього Договору.

Відповідно до п.2.2. Договору сума цього Договору становить 702095,00 грн без ПДВ та може змінюватись протягом дії Договору, в зв'язку зі змінами бюджетних асигнувань.

Згідно з п.4.1. Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах відтермінування до 30 календарних днів.

В подальшому сторонами Договору укладалися додаткові угоди №1 від 02.04.2014 року, №2 від 01.08.2014 року, №3 від 08.09.2014 року, за умовами яких сторонами Договору неодноразово збільшувалась сума Договору, вносились зміни до специфікації.

Судом встановлено, що позивачем у період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року поставлено відповідачу товар на суму 134 706,98 грн., що підтверджується видатковими накладними, копії яких долучено до матеріалів справи.

Вказані накладні підписані уповноваженими представниками сторін, а тому, з врахуванням довіреностей, виданими відповідачем, приймаються судом як належні докази, що підтверджують поставку позивачем товару

Матеріали справи свідчать про те, що відповідачем частково оплачено поставлений товар 25.02.15 року в сумі 734,40 грн та 25.02.15 року в сумі 1 400,00 грн., які не були враховані позивачем під час здійснення розрахунку заборгованості, що вбачається з акту звіряння взаємних розрахунків у період з 01.01.2015 року по 06.04.2015р., підписаним та скріпленим печаткою позивача.

Враховуючи те, що позивачем поставлено відповідачу у період з серпня 2014 року по жовтень 2014 року товар на суму 134 706,98 грн, в оплату від відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 2134,40 грн, вартість неоплаченого товару склала 132 572,58 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з п.4.1. Договору розрахунки за поставлений товар здійснюються на умовах відтермінування до 30 календарних днів.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті поставленого позивачем товару у термін встановлений п.4.1. Договору, відповідачем в повному обсязі не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов Договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем, в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги частково в розмірі 132 572,58 грн.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором позивач, просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 1387,40 грн., пеню в розмірі 13 436,90 грн. та інфляційні втрати в розмірі 11 152,43 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за період з 11.09.2014 року по 25.02.2015 року, в зв'язку з чим вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 1387,40 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 11 152,43 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 13 436,90 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.7.1. Договору за порушення умов оплати покупець сплачує пеню в розмірі 0,1 % вартості товарів, з яких допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад 30 днів, додатково стягується штраф в розмірі 7 % вказаної вартості товару.

Судом перевірено розрахунок пені за загальний період з 11.09.2014 по 25.02.2015 року , у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення пені в розмірі 13 436,90 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України, у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Київського міського відділення міжнародної благодійної організації "Ребілітаційний центр "СХОДИ" (03110, м.Київ, вул.Пироговського, буд.8, кв.38, ) на користь комунального підприємства "Фармація" (01030, м.Київ, вул.Івана Франка, буд.38-Б, ) 132 572 (сто тридцять дві тисяч п'ятсот сімдесят дві) грн 58 коп - основного боргу, 13 436 (тринадцять тисяч чотириста тридцять шість) грн 90 коп - пені, 11 152 (одинадцять тисяч сто п'ятдесят дві) грн 43 коп - інфляційних втрат, 1387 (тисячу триста вісімдесят сім) грн 40 коп - 3 % річних та 3170 (три тисячі сто сімдесят) грн 98 коп - витрат по сплаті судового збору.

3. В задоволенні іншої частини позовних вимог - відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 09.04.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова