ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"15" квітня 2015 р.Справа № 916/4596/14

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС";

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2"

про стягнення 48 325,10грн.

Головуючий - Оборотова О.Ю.

Судді - Гут С.Ф.

Панченко О.Л.

За участю представників:

Від позивача: Рябець Л.В. довіреність від 20.12.2014р.

Від відповідача: Полілова С.І. довіреність від 05.12.2014р.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" звернулось до господарського суду Одеської області з позовом про стягнення з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" про стягнення заборгованості у розмірі 67 545,23 грн., яка складається з суми основної заборгованості - 61 980,86грн., пені 1523,06грн., 3% річних 182,76грн., 7% річних 2 989,78грн., інфляційне збільшення заборгованості 868,77грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.11.2014р. порушено провадження у справі №916/4596/14.

19.12.2014р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшов відзив на позовну заяву. Відповідач проти позову заперечує, вважає його необґрунтованим, та просить суд відмовити у задоволенні позову, з підстав викладених у відзиві на позов. Так в огрунтування відзиву зазначає про те, що позивач не зважаючи на затримку платежів продовжував виконувати перевезення вантажів впродовж всього вересня 2014р., при цьому не скористався своїм правом зупинення надання послуг до оплати вже наданих. Так, оплату послуг, наданих у серпні, він отримав у жовтні 2014р., що свідчить про згоду позивача на отримання платежів у більш триваючі строки, ніж визначено у договорі від 14.08.2014р. Відповідач є товарним сільгоспвиробником, який є економічно залежним від рівню платоспроможності покупців його продукції (позивач на замовлення відповідача здійснював перевезення зібраного з полів соняшнику до с. Вигода (до залізничної станції). Усвідомлюючи своє зобов'язання виконувати укладений договір, відповідач постійно здійснює належні платежі. Тобто, заборгованість за договором від 14.08.2014р. складає 51 080,86грн. Крім цього зазначає про те, що пунктом 4.7 договору від 14.08.2014р. передбачено, що "За порушення термінів оплати замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, від вартості несвоєчасно виконаного зобов'язання, а у випадку непогашення заборгованості протягом більш як 30 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості, замовник зобов'язаний додатково, крім пені, сплатити на користь виконавця штраф в розмірі 7% від суми заборгованості". Однак, позивач наполягає на застосуванні положень ст.625 ЦК України щодо стягнення індексу інфляції та річних від простроченої суми, із наведенням невірного періоду прострочення за кожним актом.

22.12.2014р. до господарського суду Одеської області від відповідача надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи на 15 днів.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.12.2014р. продовжено строк розгляду справи на п'ятнадцять днів до 29.01.2015р.

12.01.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшло заперечення на відзив.

12.01.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 59 765,53 грн., яка складається з суми основної заборгованості - 49 080,86грн., пені 4088,84грн., 3% річних 283,15грн., 7% річних 3063,75грн., інфляційне збільшення заборгованості 3248,93грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.01.2015р. призначено справу №916/4596/14 до колегіального розгляду у складі трьох суддів господарського суду Одеської області.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду від 28.01.2015р. та відповідно до рішення зборів суддів господарського суду Одеської області ( протокол № 17-8/24 від 17.04.2014р.) було призначено автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді - Гут С.Ф., Малярчук І.А.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 28.01.2015р. прийнято справу №916/4596/14 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді - Гут С.Ф., Малярчук І.А.

02.03.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 42 027,95 грн., яка складається з суми основної заборгованості - 29523,26грн., пені 5575,06грн., 3% річних 616,95грн., 7% річних 3063,75грн., інфляційне збільшення заборгованості 3248,93грн.

Розпорядженням керівника апарату суду від 16.03.2015р. та відповідно до п.3.1.7. Положення про автоматизовану систему документообігу суду, п.7 рішення зборів суддів господарського суду Одеської області (протокол від 17.04.2014р. №17-8/2014), у зв'язку з перебуванням судді Малярчук І.А. у відпустці по вагітності та пологам, було призначено повторний автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді - Гут С.Ф., Панченко О.Л.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.03.2015р. прийнято справу №916/4596/14 на розгляд колегії суддів у складі: головуючий суддя - Оборотова О.Ю., судді - Гут С.Ф., Панченко О.Л.

10.04.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 39 791,75 грн., яка складається з суми основної заборгованості - 24 603,26грн., пені 8099,13грн., 3% річних 776,68грн., 7% річних 3063,75грн., інфляційне збільшення заборгованості 3248,93грн.

15.04.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48 325,10грн., яка складається з суми основної заборгованості - 24 603,26грн., пені 7863,15грн., 3% річних - 794,66грн., 7% штрафу - 5318,65грн.інфляційне збільшення 9745,38грн.

У судовому засіданні 15.04.2015р. після виходу колегії суддів з нарадчої кімнати було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила:

14.08.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" (Замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" (Виконавець) було укладено договір №Е-14/08/14-2 про надання послуг транспортного експедирування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, згідно умов якого Виконавець взяв на себе обов'язок організувати та виконати доставку автомобільним транспортом ввірений йому Замовником вантаж до пункту призначення у встановлений договором чи замовленням строк та видати його особі, яка має право на одержання вантажу, а Замовник взяв на себе зобов'язання сплатити за організацію та перевезення вантажу встановлену плату.

Пунктом 2.3 договору №Е-14/08/14-2 від 14.08.2014р. сторони встановили, що плата за перевезення вантажу здійснюється після його фактичного виконання, протягом 5-ти банківських днів з дати підписання кожного акту здачі-прийняття наданих послуг.

Згідно п.4.7 договору №Е-14/08/14-2 від 14.08.2014р. сторони встановили, що за порушення термінів оплати замовник виплачує виконавцю пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період від вартості несвоєчасно виконаного зобов'язання, а у випадку непогашення заборгованості протягом більш як 30 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості, Замовник зобов'язаний додатково, крім пені, сплатити на користь Виконавця штраф у розмірі 7% від суми заборгованості.

На виконання умов договору, позивач свої зобов'язання виконав належним чином що підтверджується актами здачі-приймання виконаних робіт (надання послуг), а саме: №1076 від 01.09.2014р. на суму 54 957,60грн. (частково оплачений на 25 000грн.); №1108 від 02.09.2014р. на суму 7245,60грн.; №1192 від 08.09.2014р. на суму 3823,20грн.; №1311 від 12.09.2014р. на суму 1684,80грн.; №1445 від 19.09.2014р. на суму 3235,20грн.; №1469 від 22.09.2014р. на суму 1862,40грн.; №1880 від 06.10.2014р. на суму 6859,26грн. Акти містять печатки та підписи як позивача так і відповідача.

Однак відповідач в порушення умов договору, оплату не провів, у зв'язку з чим утворилась заборгованість у розмірі 61 980,86грн.

Враховуючи невиконання відповідачем взятого на себе за договором №Е-14/08/14-2 від 14.08.2014р. обовязку щодо оплати наданих послуг, позивач звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою, згідно якої просить стягнути з відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" заборгованість у розмірі 67 545,23 грн., яка складається з суми основної заборгованості - 61 980,86грн., пені 1523,06грн., 3% річних 182,76грн., 7% річних 2 989,78грн., інфляційне збільшення заборгованості 868,77грн.

15.04.2015р. до господарського суду Одеської області від позивача надійшла заява про уточнення позовних вимог, відповідно до якої позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 48 325,10грн., яка складається з суми основної заборгованості - 24 603,26грн., пені 7863,15грн., 3% річних - 794,66грн., 7% штрафу - 5318,65грн.інфляційне збільшення 9745,38грн.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів дійшла наступних висновків.

Відповідно до ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити довірений їй другою стороною (відправником) вантаж до пункту призначення та видати його особі, яка має право на одержання вантажу (одержувачеві), а відправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату. Договір перевезення вантажу укладається у письмовій формі. Укладення договору перевезення вантажу підтверджується складенням транспортної накладної (коносамента або іншого документа, встановленого транспортними кодексами (статутами).

Відповідно до ст.175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ч.1 ст.626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу, а саме: цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Він може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків (ст.ст.202, 205 Цивільного кодексу України).

Ст. 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Статтею 525 Цивільного кодексу України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Одностороння відмова від виконання зобов`язань не допускається, крім випадків, передбачених законом. (ч.ч.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст.612 Цивільного кодексу, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським Кодексом України.

Так, судом встановлено, що позивач виконав належним чином свої зобов'язання за договором №Е-14/08/14-2 від 14.08.2014р. про надання послуг транспортного експедирування по перевезенню вантажів автомобільним транспортом, та те, що відповідачем залишились неоплаченими послуги у розмірі 24 603,26грн. Таким чином, позовна вимога щодо стягнення з відповідача основного боргу підлягають задоволенню в розмірі 24 603,26грн., оскільки є обґрунтованою, та підтвердженою матеріалами справи.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" пені в розмірі 7863,15грн. станом на 10.04.2015р. та 7% штрафу у розмірі 5318,65грн.

Відповідно до ч.1 ст.549, п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки -грошової суми, яку боржник повинен сплатити кредиторові у рази порушення ним зобов'язання.

Згідно ч.3 ст.549 Цивільного кодексу України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Відповідно до ч.2 ст.551 Цивільного кодексу України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

В силу ст.216, ч.1 ст.218 Господарського кодексу України підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 цього кодексу є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, на думку колегії суддів, здійснений належним чином, тому судом підлягає задоволенню пеня у розмірі 7863,15грн.

Оскільки судом встановлено наявність порушення відповідачем термінів оплати, а п. 4.7. договору передбачено, що у випадку непогашення заборгованості протягом більш як 30 календарних днів з моменту виникнення такої заборгованості, Замовник зобов'язаний додатково, крім пені, сплатити на користь Виконавця штраф у розмірі 7% від суми заборгованості, то суд задовольняє позовні вимоги про стягнення з відповідача 7% штрафу у розмірі 5318,65грн.

Крім того, позивачем заявлено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3%річних у розмірі 794,660грн. та індексу інфляції у розмірі 9745,38грн. станом на 10.04.2015р.

Згідно ст.625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи приписи законодавства, встановлення судом заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" за послуги, наданий позивачем розрахунок 3%річних та індексу інфляції, на думку колегії суддів, здійснений належним чином, а тому заявлені позивачем позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 3%річних у розмірі 794,66грн. та індексу інфляції у розмірі 9745,38грн. підлягають судом задоволенню в повній мірі.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 ГПК України).

Враховуючи вищезазначені обставини справи та перевіривши правильність наданого позивачем розрахунку сум заявлених до стягнення Товариством з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" у розмірі 48 325,10грн., яка складається з суми основної заборгованості - 24 603,26грн., пені 7863,15грн., 3% річних - 794,66грн., 7% штрафу - 5318,65грн.інфляційне збільшення 9745,38грн., є обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Згідно ст.ст.44, 49 Господарського процесуального кодексу України слід стягнути з відповідача на користь позивача витрати по сплаті судового збору на суму 1827грн.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 50, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРО ПІВДЕНЬ-2" (67542, Одеська обл., Комінтернівський р-н, с. Свердлове, пр. 1 Центральний, 8а, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "ЛОГІСТИК МТС" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, корпус „З", ) - заборгованість у сумі 48 325,10грн., яка складається з суми основної заборгованості - 24 603,26грн., пені 7863,15грн., 3% річних - 794,66грн., 7% штрафу - 5318,65грн.інфляційне збільшення 9745,38грн.; суму судового збору у розмірі 1827грн.

Рішення суду може бути оскаржено протягом 10-денного строку з моменту складання повного тексту.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення 10-денного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи Одеським апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20 квітня 2015 р.

Головуючий - О.Ю. Оборотова

Суддя С.Ф. Гут

Суддя О.Л. Панченко