ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.15 Справа № 904/1216/15

За позовом Прокурора Кіровського району м. Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ, міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту "ДНІПРОАГРОПРОЕКТ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 86 751,71 грн.

Суддя Соловйова А.Є.

Секретар судового засідання Капля К.І.

Представники:

Прокурор: Соколов Є.А, службове посвідчення №029247 від 01.10.2014, довіреність вих. №05/1-140 вих-15 від 26.01.2015

від позивача-1: не з'явився

від позивача-2: Запороженко О.І., довіреність №1804 від 18.03.2014

від відповідача: Ільїн А.М., довіреність №01-10/11 від 28.01.2015

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Кіровського району міста Дніпропетровська в інтересах держави в особі Дніпропетровської міської ради (надалі - Позивач-1), в особі міського комунального підприємства «Дніпропетровські міські теплові мережі» (надалі - Позивач-2) звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» (надалі -Відповідач) про стягнення 86 751,71 грн. за договором №040037 про постачання теплової енергії від 15.10.2006.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 18.02.2015 порушено провадження у справі, позовна заява прийнята до розгляду.

В судовому засіданні 05.03.2015 розгляд справи був відкладений на 14.04.2015, в зв'язку необхідністю витребування додаткових документів до матеріалів справи, відповідно до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

14.04.2015 Позивач-2 надав суду клопотання про долучення до матеріалів справи уточненого розрахунку пені, інфляційних втрат та трьох відсотків річних. Оскільки в судовому засіданні Прокурор та представник Позивача-2 не підтримали уточнений розрахунок, суд не прийняв його до розгляду та долучив до матеріалів справи.

В обґрунтування своїх позовних вимог Прокурор посилається на невиконання Відповідачем вимог діючого законодавства та умов згаданого договору, а саме - порушення строків оплати за спожиту теплову енергію у лютому, грудні 2014 року.

У підтвердження своїх позовних вимог Прокурор надав суду договір №040037 про постачання теплової енергії від 15.10.2006 з додатками, лист вих. №01-10/344 від 30.10.2009, рахунки №040037 від 28.02.2014 та 31.12.2014, акти прийому - передачі виконаних робіт до договору №040037 від 15.10.2014 за лютий, грудень 2014 року; реєстри отримання платіжних документів і актів виконаних робіт споживачам №1018 за грудень 2014 та №924 за лютий 2014, акт звірки взаємних розрахунків за період з 01.02.2014 по 31.12.2014

Прокурор керуючись п.п.7.1., 7.3., 8.2.3. названого договору, нормами Господарського та Цивільного кодексів України просить стягнути з Відповідача заборгованість за спожиту теплову енергію в сумі 71 266,93, 3% річних в сумі 1 77,32 грн., інфляційні втрати в сумі 9 748,67 грн. та пеню в розмірі 4 558,79 грн.

Позивач - 1 (Дніпропетровська міська рада) в призначені на 05.03.2015 та 14.04.2015 судові засідання не з'явився, пояснень щодо причин неприбуття не надходило, про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 54).

Відповідач в судовому засіданні, призначеному на 14.04.2015, зазначив, що визнає позовні вимоги в частині нарахування заборгованості за спожиту теплову енергію, інфляційних втрат, 3% річних; надав заяву вих. №14/04-01 від 14.04.2015 про розстрочку виконання рішення, в якій просить суд зменшити розмір стягуваної пені на 50 відсотків та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, інфляційних втрат, 3% річних на 7 календарних місяців з квітня по жовтень 2015 року.

В судовому засідання Прокурор та представник Позивача-2 не заперечили проти розстрочення виконання рішення суду, проти зменшення розміру пені - заперечили.

В судовому засіданні 14.04.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення Прокурора представників Позивача-2 та Відповідача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.2006 Міське комунальне підприємство "Дніпропетровські міські теплові мережі" (надалі - Енергопостачальна організація, Позивач-2) та Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» (надалі - Споживач, Відповідач) уклали договір №040037 про постачання теплової енергії (далі - Договір), за умовами якого (п. 1.1.) Енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати Споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а Споживач зобов'язаний оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені Договором.

Відповідно до п. 5.2 Договору, облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах на опалення і ГВП по пр. Кірова 28-а, розрахунковим способом.

Пунктами 6.2 Договору, передбачено тариф для розрахунків за договором, що складає за 1 Гкал теплової енергії - 85,00 грн.

В пунктах 7.1 - 7.4. Договору вказано, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів, або за згодою сторін будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України. Розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в двох примірника) на відпуск-отримання теплової енергії по формі додатку 4. Споживач зобов'язаний не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду сплачувати Енергопостачальній організації вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до Договору, по власним платіжним дорученням з указанням періоду, за який він сплачується. Остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем в продовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його Споживачу не пізніше 10 числа місяця наступного за розрахунковим. У випадку утворення передплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Договір набрав чинності з дня його підписання (15.10.2006) та відповідно до п. 11.4 Договору, вважається пролонгованим на кожний наступний рік, якщо за місяць до закінчення строку його дії про його припинення не буде письмово заявлено однією зі сторін.

Виходячи з наданих Прокурором Договору, копій актів прийому - передачі виконаних робіт до договору №040037 від 15.10.2014 за лютий, грудень 2014 року, Відповідач спожив за вказаний період теплової енергії на загальну суму 71 266,93 грн. з ПДВ.

Вручення Позивачем-2 рахунків Відповідачу підтверджується реєстрами отримання платіжних документів і актів виконаних робіт споживачам №1018 за грудень 2014 та №924 за лютий 2014

Проте Відповідач оплату за спожиту теплову енергію не здійснив, таким чином сума заборгованості Відповідача перед Позивачем-2 складає 71 266,93 грн.

Пунктом 8.2.3. Договору встановлено, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

В позовній заяві Прокурор ставить питання про стягнення з Відповідача заборгованості за спожиту, але не оплачену теплову енергію в сумі 71 266,93 грн., пені в сумі 4 558,79 грн. (за загальний період нарахування з 16.03.2014 по 19.01.2015), 3% річних в сумі 1 177,32 грн. (загальний період нарахування з 16.03.2014 по 19.01.2015) та інфляційні втрати в сумі 9 748,67 грн. (загальний період нарахування з 01.04.2014 по 01.12.2014).

Дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Прокурора підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

В силу ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, умов укладеного договору. Відповідно до вимог ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Виходячи з вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутністю таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до вимог ст. 610 ЦК України, невиконання зобов'язання або його виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання, є порушенням зобов'язання.

У відповідності зі ст. 638 Цивільного кодексу України, правочин у вигляді договору вважається укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди в усіх істотних умов.

Положеннями частин 1, 3 ст.639 Цивільного кодексу встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом. Якщо сторони домовилися укласти договір у письмовій формі, такий договір є укладеним з моменту його підписання сторонами.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницький діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України). Аналогічні положення містить і ст.265 Господарського кодексу України.

Наданий Прокурором договір №040037 про постачання теплової енергії від 15.10.2006 викладений в письмовій формі у вигляді єдиного документа, підписаний та скріплений печатками Позивача та Відповідача, а отже є укладений.

Виходячи з п.п.7.3.-7.4. Договору, умови оплати - не пізніше ніж за 5 діб до початку розрахункового періоду має бути сплачена вартість теплової енергії згідно з її кількістю, передбаченою у додатку 1 до цього Договору; остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію - впродовж 5 діб після одержання рахунку Енергопостачальної організації.

Позивач-2 у лютому та грудні 2014 року здійснив на адресу Відповідача постачання теплової енергії загальною вартістю 71 266,93 грн. з ПДВ, що підтверджується актами прийому - передачі виконаних робіт до договору №040037 від 15.10.2014 за лютий, грудень 2014 року

Проте Відповідач оплату за теплову енергію не здійснив. Отже сума заборгованості Відповідача перед Позивачем-2 становить 71 266,93 грн.

Таким чином, вимоги Прокурора щодо стягнення з Відповідача на користь Позивача-2 заборгованості за відпущену теплову енергію підлягають задоволенню в повному обсязі, а саме в сумі 71 266,93 грн.

Позивач нарахував Відповідачу 3% річних в сумі 1 177,32 грн. (загальний період нарахування з 16.03.2014 по 19.01.2015) та інфляційні втрати в сумі 9 748,67 грн. (загальний період нарахування з 01.04.2014 по 01.12.2014).

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Враховуючи, що Прокурором доведено шляхом надання належних доказів, та не заперечується Відповідачем, що останнім допущено порушення строків розрахунків за спожиту у лютому та грудні 2014 року теплову енергію, перевіривши здійснений Позивачем-2 розрахунок 3% річних та інфляційних страт, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в цій частині також підлягають задоволенню, а саме: підлягають стягненню 3% річних в сумі 1 177,32 грн. та інфляційні втрати в сумі 9 748,67 грн.

Згідно з п. 8.2.3. Договору в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію - нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення.

Як вбачається з розрахунку пені, її розмір за період нарахування з 16.03.2014 по 19.01.2015 складає 4 558,79 грн.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

В силу п.1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до п. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (п.6 ст.231 Господарського кодексу України).

Положеннями ст. 3 Закону України „Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з п. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Здійснений Позивачем-2 розрахунок пені, відповідає обставинам справи та приписам діючого законодавства, тому вимоги Прокурора про стягнення з Відповідача пені в сумі 4558,79 грн. є обґрунтованими.

В той же час, згідно ч. 3 ст. 551 Господарського процесуального кодексу України, розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Відповідно до 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011, вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

У резолютивній частині судового рішення зазначається про часткове задоволення позову і розмір суми неустойки, що підлягає стягненню. Судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Враховуючи те, що Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» є підприємством з часткою держави у статутному капіталі (фонді) та постійно співпрацює з державними підприємствами, установами та організаціями, що фінансуються з державних (комунальних) бюджетів та беручи бо уваги ті обставини, що на даний час у вищевказаних установ є велика заборгованість перед Відповідачем, в зв'язку з чим останній не зміг вчасно розрахуватись з Позивачем-2, суд вважає за необхідне зменшити розмір пені до 50 %, та призначити до стягнення з Відповідача на користь Позивача-2, 2 279,40 грн. пені.

Згідно з п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Відповідно до п. 9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" у резолютивній частині рішення має бути остаточна відповідь щодо усіх вимог, які були предметом судового розгляду. При цьому господарські суди повинні зазначати у рішеннях, якими надано відстрочку або розстрочку виконання, - конкретні терміни їх виконання.

Враховуючи вищевикладене, та беручи до уваги той факт, що Державно-кооперативний проектно-вишукувальний інститут «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» просить надати розстрочку виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, інфляційних втрат, 3% річних на 7 календарних місяців з квітня по жовтень 2015 року, маючи на меті добровільне погашення заборгованості перед Позивачем-2, за для уникнення накладення арештів на розрахункові рахунки та майно Відповідача з боку виконавчої служби, що в подальшому може перешкоджати швидкому виконанню рішення, господарський суд вважає за можливе розстрочити виконання судового рішення на 7 місяців шляхом сплати у квітні 2015 року - 11 741,84 грн., у травні 2015 року - 11 741,84 грн., у червні 2015 року - 11741,84 грн., у липні 2015 року - 11 741,84 грн., у серпні 2015 року - 11 741,84 грн., у вересні 2015 року - 11 741,84 грн., у жовтні 2015 року - 11 741,88 грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі підлягають стягненню з Відповідача в дохід Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 43, 44, 49, 82-85, 116, 117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» (49000, м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок 28-А, ) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37, ) 71 266,93 грн. (сімдесят одна тисяча двісті шістдесят шість гривень 93 копійки) заборгованості за спожиту теплову енергію, 1 177,32 грн. (одна тисяча сто сімдесят сім гривень 32 копійки) 3% річних, 9 748,67 грн. (дев'ять тисяч сімсот сорок вісім гривень 67 копійок) інфляційних втрат.

Розстрочити виконання судового рішення в частині стягнення заборгованості за спожиту теплову енергію, інфляційних втрат, 3% річних (загальна сума 82 192,92 грн.) на 7 місяців шляхом сплати:

- у квітні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у травні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у червні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у липні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у серпні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у вересні 2015 року - 11 741,84 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 84 копійки),

- у жовтні 2015 року - 11 741,88 грн. (одинадцять тисяч сімсот сорок одна гривня 88 копійки).

Стягнути з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» (49000, м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок 28-А, ) на користь міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37, ) 2 279,40 грн. (дві тисячі двісті сімдесят дев'ять гривень 40 копійок) пені.

Стягнути з Державно-кооперативного проектно-вишукувального інституту «ДНІПРОАГРОПРОЕКТ» (49000, м. Дніпропетровськ, проспект Кірова, будинок 28-А, ) в дохід державного бюджету України (одержувач - Управління Державної Казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, , банк одержувача - відділення банку ГУДКУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, р/р 3005, КБКД 22030001, призначення платежу: судовий збір, код ЄДРПОУ суду 03499891) 1 827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень 00 копійок) судового збору.

Видати накази.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, якщо апеляційну скаргу не було подано.

Рішення суду може бути оскаржено протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.04.2015.

Суддя А.Є. Соловйова