РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015Справа №910/2368/15-г

За позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Б.М. - Україна"

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про стягнення 2060493,10 грн.

Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаДонська Г.Г. - представник;
від відповідача Вовна О.М - представник;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Т.Б.М. - Україна" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про стягнення 2060493,10 грн. за договором банківського вкладу №1490 від 12.10.2012.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем його зобов'язань за договором банківського вкладу №1490 від 12.10.2012, в частині перерахування вкладу та нарахованих по ньому відсотків в строк, обумовлений договором на рахунок позивача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/2368/15-г та призначено розгляд справи на 18.03.2015.

12.03.2015 через канцелярію суду від позивача надійшла заява про збільшення позовних вимог, яка мотивована тим, що оскільки відповідач вчасно не повернув заборгованість та надалі продовжує користуватись коштами позивача, розмір відсотків за депозитом, 3% річних та витрат з урахуванням індексу інфляції збільшився, у зв'язку з чим загальна сума заборгованості склала 2198273,97 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 18.03.2015 судом прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та відкладено розгляд справи на 02.04.2015 за клопотанням відповідача.

Представник позивача в судове засідання, призначене на 02.04.2015 з'явився, підтримав збільшені позовних вимог.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, відзив на позов не надав, однак проти заявлених позовних вимог заперечив.

На підставі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

12.10.2012 між позивачем, як клієнтом та відповідачем, як банком, був укладений договір № 1490 банківського вкладу "Класичний" (далі за текстом - договір), згідно п. 1.1. якого клієнт надав банку грошові кошти, надалі «вклад», у тимчасове користування на умовах терміновості, платності та зворотності, а банк виплачує клієнту таку суму та проценти, нараховані на неї.

Відповідно до п. 1.4. договору, цей договір діє до 10.10.2013, внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору.

На суму вкладу в розрізі вкладних траншів банк нараховує проценти, розмір яких обумовлюється сторонами в додатках, що є невід'ємною частиною цього договору (п. 2.1. договору).

При закінченні строку розміщення вкладного траншу повернення вкладного траншу здійснюється банком шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок клієнта, що вказаний в розділі 7 цього договору. Повернення вкладного траншу може бути здійснено також на інший поточний рахунок клієнта, що вказаний в листі клієнта про повернення коштів (п.3.1. договору).

Після закінчення строків надання вкладних траншів, що обумовлюються сторонами в додатках та є невід'ємною частиною цього договору, банк зобов'язаний повернути суму вкладних траншів на умовах, зазначених у цьому договорі та у додатках до цього договору (п.4.2.).

Відповідно до додатку № 1490-6 до вищеназваного договору від 26.12.2014 для розміщення вкладного траншу у банку, клієнт не пізніше 26.12.2014 здійснює перерахування грошових коштів зі свого рахунку на вкладний рахунок у банку у розмірі 2000000,00 грн. (п.1.), сума грошових коштів, вказаних в п.1 цього додатку, надана клієнтом банку на строк до 27.01.2015 (п.2.), на суму грошових коштів, вказаних в п.1 цього додатку, банком нараховуються проценти виходячи із процентної ставки у розмірі 27% річних (п.3.), виплата клієнту нарахованих процентів здійснюється банком в дату, що вказана в п.2., нараховані банком проценти не збільшують суму вкладу (п.4.), сторони дійшли згоди, що цей договір діє до 31.12.2015, внесення коштів на вкладний рахунок відбувається протягом строку дії цього договору (п.5.).

Відповідно до виписки банку по особовому рахунку позивача 26.12.2014 на вкладному рахунку позивача в філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" знаходились кошти у розмірі 2000000,00 грн.

27.01.2015 за вх.№9 позивачем було надано відповідачу лист за вих. №б/н від 27.01.2015, в якому позивач просив суд повернути суму вкладу та нараховані проценти на рахунок позивача, який вказаний в цьому листі.

28.01.2015 за вх.422 позивачем було надано відповідачу лист-вимогу за вих.№ б/н від 28.01.2015 про повернення суми вкладу та нарахованих процентів на рахунок позивача, який вказаний в цьому листі.

Відповідно до виписки банку по особовому рахунку за період з 30.03.2015 по 30.03.2015 на рахунку позивача в філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" знаходяться кошти у розмірі 2000000,00 грн.

Відповідно до довідки відповідача за вих.№34 від 27.03.2015 залишок на рахунку позивача складає 2000000,00 грн., а відповідно до довідки відповідача за вих.№33 від 27.03.2015 нараховані проценти за період з 27.12.2014 по 31.12.2014 складають суму у розмірі 7397,26 грн., а за період з 01.01.2015 - 26.01.2015 суму у розмірі 38465,75 грн.

У зв'язку з тим, що відповідач суму вкладу та нарахованих відсотків на вказаний позивачем рахунок вчасно не перерахував, позивач звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача 2198273,97 грн., а саме: 2000000,00 грн. заборгованості по вкладу, 122794,52 грн. заборгованості зі сплати процентів, 62000,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, 3% річних у розмірі 13479,45 грн.

Договір № 1490 банківського вкладу "Класичний" від 12.10.2012 є договором банківського вкладу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 71 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона (банк), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором. До відносин банку та вкладника за рахунком, на який внесений вклад, застосовуються положення про договір банківського рахунка, якщо інше не встановлено цією главою або не випливає із суті договору банківського вкладу.

Частиною ст. 1060 Цивільного кодексу України регламентовано, що договір банківського вкладу укладається на умовах видачі вкладу на першу вимогу (вклад на вимогу) або на умовах повернення вкладу зі спливом встановленого договором строку (строковий вклад).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) за приписами ст. 530 Цивільного кодексу України.

За приписами ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу. Проценти на банківський вклад нараховуються від дня, наступного за днем надходження вкладу у банк, до дня, який передує його поверненню вкладникові або списанню з рахунка вкладника з інших підстав.

Згідно п. 3.3. Постанови Національного банку України № 516 від 03.12.2003 про затвердження Положення про порядок здійснення банками України вкладних (депозитних) операцій з юридичними і фізичними особами (далі по тексту - постанова, банки повертають вклади (депозити) та сплачують нараховані проценти у строки, що визначені умовами договору банківського вкладу (депозиту) між вкладником і банком.

В силу ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Укладеним між сторонами договором передбачене право позивача отримати суму вкладу і процентів за його користування у строки, передбачені договором.

За твердженнями позивача, які не спростовані відповідачем, заборгованість відповідача зі сплати суми вкладу та процентів по ньому за період з 27.12.2013 по 18.03.2015 становить 2122794,52 грн. Період нарахування та розрахунок суми заборгованості по виплаті суми вкладу та процентів по вкладу позивачем здійснено правильно, що перевірено судом.

Враховуючи те, що відповідачем вклад не був повернутий позивачу, так як і проценти по вкладу, приймаючи до уваги положення укладеного між сторонами договору, приписи ст. 1061 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про те, що заборгованість відповідача перед позивачем по договору № 1490 банківського вкладу "Класичний" від 12.10.2012 складає 2122794,52 грн., з яких: 2000000,00 грн. основної заборгованості та 122794,52 грн. відсотків за вкладом. Доказів сплати вказаної заборгованості відповідачем суду не надано.

Факт наявності боргу у відповідача перед позивачем за договором в сумі 2000000,00 грн. по поверненню вкладу та сплати процентів у розмірі 122794,52 грн. належним чином доведений, документально підтверджений і відповідачем не спростований, строк повернення вкладу та строк оплати процентів, у відповідності до договору та додатку № 1490-6 до вищеназваного договору від 26.12.2014 є такими, що настали, а тому позовні вимоги позивача в частині стягнення заборгованості по поверненню вкладу в розмірі 2000000,00 грн. та процентів у розмірі 122794,52 грн. підлягають задоволенню.

Крім цього, позивач на підставі ч. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 13479,45 - 3% річних та 62000,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції, що нараховані на суму боргу за період з 27.12.2014 по 18.03.2015.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення 3 % річних та витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції, нарахованих на суму боргу є законними та обґрунтованими, однак такими, що підлягають задоволенню частково, у зв'язку з тим, що позивачем у розрахунку невірно визначено період нарахування. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та витрат з урахуванням встановленого індексу інфляції, судом визначено інший період нарахування, відповідно до умов укладеного між сторонами договору, а саме: з 27.01.2015 до 18.03.2015.

За розрахунком суду стягненню з відповідача на користь позивача підлягають 3% річних у розмірі 8383,56 грн. та витрати з урахуванням індексу інфляції у розмірі, що заявлений позивачем - 62000,00 грн.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню частково, стягненню з відповідача на користь позивача за договором № 1490 банківського вкладу "Класичний" від 12.10.2012 підлягають грошові кошти (вклад) у розмірі 2000000,00 грн., 122794,52 грн. відсотків за вкладом, 3 % річних за користування коштами основної заборгованості у розмірі 8383,56 грн., 62000,00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по оплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 33, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (04054, м. Київ, вул. Артема, буд. 60; ідентифікаційний код 09807856) в особі філії "Центральне регіональне управління" Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 31; ідентифікаційний код 25745867) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Т.Б.М. - Україна" (03083, м. Київ, вул. Червонопрапорна, буд. 26; ідентифікаційний код 31111213) грошові кошти (вклад) у розмірі 2000000 (два мільйони) грн. 00 коп., 122794 (сто двадцять дві тисячі сімсот дев'яносто чотири) грн. 52 коп. відсотків за вкладом, 3 % річних за користування коштами основної заборгованості у розмірі 8383 (вісім тисяч триста вісімдесят три) грн. 56 коп., 62000 (шістдесят дві тисячі) грн. 00 грн. витрат з урахуванням індексу інфляції та 43863 (сорок три тисячі вісімсот шістдесят три) грн. 56 коп. витрат по оплаті судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.04.2015

Суддя Ю.М.Смирнова