РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/5636/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування»

до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 9 504,00 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Гермаш С.М. - довіреність №631 від 29.09.2014 року;

від відповідача: Цілик А.В. - довіреність №67 від 16.10.2014 року;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Альфа Страхування» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» про відшкодування шкоди в порядку регресу 9 504,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну Кузь І.Й., який є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 9 504,00 грн. - страхового відшкодування, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою від 12.03.2015 року порушено провадження по справі та призначено її розгляд на 31.03.2015 року.

20.03.2015 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник відповідача позовні вимоги визнав частково в розмірі 8 078,40 грн.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 31.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності, та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

06.06.2013 року між Кузь І.Й. (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Альфа Страхування» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір страхування ризиків, пов'язаних з експлуатацією наземного транспортного засобу №120.0468880.113 (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «Audi Q5», державний номер ВС2327ЕВ (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 06.05.2014 року в м. Львові по вул. Шевченка, 4, сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «Богдан», державний номер ВС4350АІ, яким керувала Ілечко М.Г., у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження (Висновок №4653 експертного автотоварознавчого дослідження від 19.05.2014 року; Протокол огляду транспортного засобу від 07.05.2014 року; Відомості про ДТП №9383602; наявні у матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №1477.206.14.01.01 від 28.05.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 8 078,40 грн.

Згідно з Страховим актом №1477.206.14.01.02 від 10.06.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 1 425,60 грн.

Загальна вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 9 504,00 грн.

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 9 504,00 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Сихівського районного суду м. Львова (суддя Чорна С.З.) від 02.06.2014 року справа №464/4691/14-п, винним у ДТП визнано водія транспортного засобу марки «Богдан», державний номер ВС4350АІ, - Ілечко М.Г.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність Львівського комунального АТП №1 (власник транспортного засобу марки «Богдан», державний номер ВС4350АІ) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія», відповідно до Полісу серія АС №9738697, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання 02.06.2014 року та 13.06.2014 року на підтвердження чого позивач надав суду платіжні доручення: №13194 на суму 8 078,40 грн., та №14189 на суму 1 425,60 грн. (на загальну суму 9 504,00 грн.).

Відповідно до Полісу АС №9738697 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 0,00 грн. (копія Полісу міститься в матеріалах справи).

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 9 504,00 грн. - страхового відшкодування, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська транспортна страхова компанія» (01033, м. Київ, ВУЛИЦЯ САКСАГАНСЬКОГО, будинок 77, ) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Альфа Страхування» (04073, м. Київ, ПРОСПЕКТ МОСКОВСЬКИЙ, будинок 9, ) 9 504 (дев'ять тисяч п'ятсот чотири) грн. 00 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 08.04.2015 року.