ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.15р. Справа № 904/1089/15
За позовом: Державного підприємства «Придніпровська залізниця», м. Дніпропетровськ

До: Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», м. Кривий Ріг

Про: стягнення 57 118, 58 грн.

Суддя Васильєв О.Ю.

ПРЕДСТАВНИКИ:

Від позивача: Шуба Я.С. (дов. № 33 від 01.01.14 р.);

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

ДП «Придніпровська залізниця» (позивач) звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (відповідач) заборгованості у сумі 57 118, 58 грн. ( з яких: 54 043, 92 грн. - плата за користування вагонами, 3 074, 76 грн. - збір за зберігання вантажу ). Позовні вимоги обґрунтовані посиланням на наступні обставини : взаємовідносини позивача з відповідачем щодо подачі та забирання вагонів регулюються як Статутом залізниць України, так і укладеним між ними договором № ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч від 21.09.2012 про експлуатацію залізничної під'їзної колії ПАТ «ПГЗК» , яка примикає до станції Терни і Рядова ДП «Придніпровська залізниця». За накладними №№ 51934420, 46026076, 51860872, 46059150, 46010880, 45890159 , 46012225 залізницею були прийняті до перевезення порожні вагони належні на праві власності ПАТ «ПГЗК». Однак вагони не були прийняті на станції Рядова, про що були складені акти про затримку вагонів форми ГУ-23а №8 від 15.08.14р., №37 від 25.08.14р., акти загальної форми ГУ-23 №8 від 15.08.14р., №8 від 02.09.14р., №37 від 25.08.14р. На підставі зазначених актів позивачем складені відомості плати за користування вагонами із розрахунком плати за користування вагонами, які відповідачем підписані із застереженням щодо готовності прийняти спірні вагони. Як зазначає позивач, після повідомлення ПАТ «ПГЗК» про прибуття на його адресу вантажу та готовність подавання залізницею вагонів на його під'їзну колію, вагони вантажоодержувачем на під'їзну колію забрано не було. Факт не забирання вагонів вантажоодержувачем на свою під'їзну колію станцією Рядова засвідчено а актах ф.ГУ-23 №№ 6385, 6386, 6387, 6388, 6391, 6392, 6393, 6394, 6395, 6396, 6399, 6411, 6489, 6495, 6496, 6497, 6498, 6499 , складених у відповідності до п. 8 Правил користування вагонами та контейнерами. З урахуванням вищезазначеного, позивач відповідно до п.15 договору № ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч від 21.09.2012 та на підставі вищезазначених актів ф.ГУ-23 та ф.ГУ23а нарахував відповідачу збір за зберігання спірних вагонів по накопичувальній картці ф.ФДУ-92№11099023 - в сумі 3 074, 76 грн. ; та плату за користування вагонами по відомості ф.ГУ-46 №07099179 - в сумі 15 427, 92 грн. , по відомості ф.ГУ-46 №02099164 - в сумі 1930, 80 грн. та по відомості ф.ГУ-46 №02099141 - в сумі 36 685, 20 грн.

ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (відповідач) проти позову заперечує посилаючись на наступні обставини: 29.07.2014р. представниками відповідача отримано телеграму № ЦМЗ-14/1263 від 28.07.2014 «Про заборону перевезень» на підставі звернення Донецької залізниці від 28.07.2014 за № 01/2146; відповідно до тексту зазначеного документу адміністрацією Укрзалізниці вводиться заборона на перевезення вантажу на станції Донецької залізниці згідно переліку з 28.07.2014 р. та до скасування . З огляду на викладене, відповідач посилається на пункт 5.1 договору, яким визначено, що у разі настання обставин, через які одна зі сторін не могла повністю або частково виконати зобов'язання за цим договором (явища стихійного характеру, воєнні дії тощо), строк виконання договору відкладається на час дії цих обставин. Враховуючи наявні фактичні обставини, які зумовили неможливість перевезення вантажу на станції Донецької залізниці (зазначені в тексті телеграми) , з урахуванням відсутності у відповідача практичної можливості для накопичення порожніх власних вагонів, які були замовлені для відправки на станції Донецької залізниці ( зокрема: ст. Комунарськ, ст. Антрацит ) , відповідач не вбачає своєї вини у затримці спірних вагонів на коліях станції призначення , з причин обмеження перевезення зі сторони позивача . В той же час, відповідачем зазначено, що зі сторони позивача не надано жодних доказів або фактичних даних про вчинення певних дій , направлених на належну реалізацію положень договору у зв'язку з введенням заборони на перевезення, що зумовлює неправомірність нарахування плати за користування вагонами, в силу положень пункту 5 договору. Окрім того - відповідач зазначає, що порожні власні вагони, які прямували на адресу одержувача за залізничними накладними , наведеними у тексті позовної заяви , були затримані на станції призначення ; по факту затримки спірних вагонів на станції призначення було складено акти форми ГУ-23, які були підписані працівниками відповідача із запереченнями . Таким чином, відповідач стверджує, що він був готовий прийняти спірні вагони, які були затримані залізницею на коліях ст. Рядова . Як свідчать норми чинного законодавства, відповідач тільки тоді сплачує залізниці плату за користування вагонами за час їх затримки на станції призначення або на підходах до неї, коли буде доведено факт такої затримки з причин, що залежать від відповідача та з його вини. Але відповідач вважає, що позивач не довів належним чином вину відповідача у затримці вагонів, відсутні підстави для нарахування плати за користування вагонами, передбачені статтею 119 Статуту залізниць України та збору за зберігання вантажу передбаченого статтею 46 Статуту залізниць України на які посилається позивач. Явку повноважного представника до судових засідань відповідач неодноразово не забезпечив.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд ,-

ВСТАНОВИВ:

21.09.2012 між ДП «Придніпровська залізниця» (далі - позивач, залізниця) та ПАТ «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (далі - відповідач, власник колії) було укладено договір № ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч про експлуатацію залізничної під'їзної колії Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат», яка примикає до станцій Терни і Рядова ДП «Придніпровська залізниця» .

Відповідно до п. 1 договору згідно зі Статутом залізниць України, Правилами перевезень вантажів залізничним транспортом України і на умовах цієї угоди експлуатується під'їзна колія, яка належить власнику, що примикає до станцій Придніпровської залізниці: Терни - стрілками №№ 2, 4, 6 до колії № 6 та № 8 станції Терни; Рядова - стрілкою № 8 до колії № 6 Рядова. Під'їзна колія обслуговується власним локомотивом.

Вагони, що прибули на станцію Рядова Придніпровської залізниці для ПАТ «ПГЗК», подаються локомотивом залізниці на одну з колій №№ 3А, 3Б, І, ІІ, 4, 5, VI, 7, 8, 9,10 станції Рядова, за вказівкою чергового по станції, де здійснюються передавальні операції з вагонами у технічному та комерційному відношенні. Подальший рух вагонів здійснюється локомотивом власника колії (п. 6 договору). Час перебування вагонів на під'їзній колії обчислюється з моменту закінчення передавальних операцій при передачі вагонів залізницею власнику колії до моменту закінчення цих операцій при поверненні вагонів залізниці (п.11 договору). Відповідно до п. 15 договору власник колії сплачує залізниці плату, у тому числі: за користування вагонами згідно з Правилами користування вагонами і контейнерами за ставками, наведеними у розділі V Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом у межах України та пов'язані з ним послуги (Тарифного керівництва № 1) ; за зберігання вантажів у вагонах - у разі затримки їх з вини одержувача після закінчення терміну безоплатного зберігання сплачується незалежно від місця затримки (на станції призначення та на підходах до неї) - згідно з Правилами зберігання вантажів.

Цей договір укладається терміном на 3 роки з моменту його підписання сторонами (п. 20 договору).

За накладними №№ 51934420, 46026076, 51860872, 46059150, 46010880, 45890159, 46012225 залізницею були прийняті порожні власні вагони для перевезення на адресу ПАТ «ПГЗК» (а. с. 78-82). Відповідно до зазначених накладних станція та залізниця призначення - Рядова Придніпровської залізниці. По прибуттю вагонів на станцію призначення Рядова, після того як вантажоодержувач був повідомлений про прибуття на його адресу вантажу та готовність подавання залізницею вагонів на його під'їзну колію, що підтверджується відповідними записами у книзі повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження форми ГУ-2. У зв'язку з неприйняттям відповідачем вагонів на свою під'їзну колію на станції Рядова Придніпровської залізниці були складені акти загальної форми ГУ-23а №8 від 15.08.14р., №37 від 25.08.14р., акти загальної форми ГУ-23 №8 від 15.08.14р., №8 від 02.09.14р., №37 від 25.08.14р., які підписані представниками ПАТ «ПГЗК».

Згідно з абзацом першим статті 42 Статуту залізниць України залізниця зобов'язана повідомити одержувача в день прибуття вантажу або до 12-ї години наступного дня. Позивач своєчасно повідомив відповідача про готовність залізниці передати вагони на під'їзну колію відповідача, щодо яких складено вищевказані акти загальної форми на віднесення на відповідальність вантажовласника. Відповідні записи-повідомлення відображені у Книзі ф. ГУ-2 повідомлень про час подавання вагонів під навантаження або вивантаження станції Кривий Ріг Придніпровської залізниці (а.с.89-133).

Враховуючи наведені вище обставини щодо затримки вагонів за вказаними накладними на станції Рядова за весь час затримки спірних вагонів позивачем розраховано та заявлено до стягнення плату за користування вагонами у загальній сумі 54 043,92 грн., яка включена до відомості ф.ГУ-46 №07099179 в сумі 15 427, 92 грн. , відомості ф.ГУ-46 №02099164 в сумі 1930, 80 грн. та відомості ф.ГУ-46 №02099141 в сумі 36 685, 20 грн. (а.с.130-133) (відомості представником відповідача підписані із застереженням про відсутність вини ПАТ «ПГЗК» у затримці вагонів, а саме забороні на перевезення на адресу отримувача на Донецькій залізниці ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014; та із застереженням, що відповідач був готовий прийняти вагони згідно добових заявок на відвантаження).

Окрім того - позивач відповідно до п.15 договору № ПР/М-12-2/14-1438/НЮдч від 21.09.2012 та на підставі вищезазначених актів ф.ГУ-23 та ф.ГУ23а - нарахував відповідачу збір за зберігання спірних вагонів по накопичу вальній картці ф.ФДУ-92№11099023 в сумі 3074, 76 грн., а.с.129 (відомості представником відповідача підписані із застереженням про відсутність вини ПАТ «ПГЗК» у затримці вагонів, а саме забороні на перевезення на адресу отримувача на Донецькій залізниці ЦЗМ-14/1263 від 28.07.2014)

Відповідно до положень частини п'ятої статті 307 Господарського кодексу України, яка кореспондується з положеннями частини другої статті 908 та статті 920 Цивільного кодексу України, умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами. Сторони можуть передбачити в договорі також інші умови перевезення, що не суперечать законодавству та додаткову відповідальність за неналежне виконання договірних зобов'язань.

Відповідно до статті 71 Статуту залізниць України, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 06.04.1998 № 457, з подальшими змінами (далі - Статут), взаємовідносини залізниці з підприємством, порядок і умови експлуатації залізничних під'їзних колій визначаються договором. Порядок подачі і забирання вагонів і контейнерів на залізничній під'їзній колії встановлюється договором на експлуатацію залізничної колії (договором на подачу та забирання вагонів).

Відповідно до статті 46 Статуту одержувач зобов'язаний прийняти і вивезти зі станції вантаж, що надійшов на його адресу. Терміни вивезення і порядок зберігання вантажів установлюються Правилами. Вантажі, що прибули, зберігаються на станції безкоштовно протягом доби. Цей термін обчислюється з 24-ої години дати вивантаження вантажу (контейнера) засобами залізниці або з 24-ої години дати подачі вагонів під вивантаження засобами одержувача. За зберігання вантажу на станції понад зазначений термін справляється плата, встановлена тарифом.

Згідно зі статтею 6 Статуту залізниці України, вантаж - матеріальні цінності, які перевозяться залізничним транспортом у спеціально призначеному для цього вантажному рухомому складі.

Відповідно до абзацу третього пункту 1.6 Роз'яснення президії Вищого господарського суду України в редакції від 29.09.2008 № 04-5/225 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею» порожні власні вагони, які перевозяться залізницею за повними перевізними документами зі сплатою провізної плати, мають статус «вантажу», які залізниця зобов'язана доставити на станцію призначення у цілості та збереженості і видати їх одержувачу, зазначеному в накладній ; а одержувач має щодо залізниці права та обов'язки, передбачені Статутом залізниць України, зокрема, право у разі втрати частини вагонів із групи, оформленої одним перевізним документом, - витребувати у залізниці складання комерційного та інших актів та заявити вимоги про відшкодування збитків у встановлених Статутом розмірах; право заявити до залізниці вимогу про сплату штрафу за прострочення в доставці вантажу; а також обов'язок отримати їх від залізниці, а у разі несвоєчасного приймання вагонів від залізниці - сплатити плату за користування вагонами, які знаходяться на коліях залізниці, та збір за зберігання у розмірах, встановлених Тарифним керівництвом № 1, а також інші права та обов'язки, які має одержувач відносно вантажу, що прибув на його адресу.

За приписами статті 119 Статуту за користування вагонами і контейнерами залізниці вантажовідправниками, вантажоодержувачами, власниками під'їзних колій, портами, організаціями, установами, громадянами - суб'єктами підприємницької діяльності вноситься плата. Порядок визначення плати за користування вагонами (контейнерами) та звільнення вантажовідправника від зазначеної плати у разі затримки забирання вагонів (контейнерів), що виникла з вини залізниці, встановлюється Правилами. Зазначена плата вноситься також за час затримки вагонів на станціях призначення і на підходах до них в очікуванні подання їх під вивантаження, перевантаження з причин, що залежать від вантажоодержувача, власника залізничної під'їзної колії, порту, підприємства. За час затримки на коліях залізниці вагонів, що належать підприємствам чи орендовані ними, стягується 50 відсотків зазначених розмірів плати.

Правилами користування вагонами чітко встановлено порядок і умови обліку вагонів, які були затриманими на підходах до станції призначення. Відповідно до пунктів 6, 8 Правил усі завантажені вагони, а також порожні вагони, які належать підприємствам, організаціям, портам, установам і громадянам, та орендовані ними, знаходяться на станціях і на підходах до них в очікуванні подавання під вантажні або інші операції з причин, які залежать від вантажовласника, є такими, що перебувають у користуванні вантажовласника. У разі затримки вагонів на станції з причин, які залежать від вантажовласника, складається акт загальної форми, який підписується представниками станції і вантажовласника. В акті вказується час початку та закінчення затримки вагонів і їх номери.

Про затримку вагонів з вини вантажовласника на підходах до станції призначення залізниця видає наказ. Облік затриманих на підходах вагонів здійснюється станцією, на якій вони простоюють, на підставі акта про затримку вагонів, що складається станцією. Усі дані в цьому акті, передаються станцією у повідомленні про затримку вагонів на станцію призначення. Станція призначення інформує вантажовласника про затримку вагонів з його вини, передаючи йому копію повідомлення про затримку вагонів не пізніше двох годин після його отримання (телефонограмою, телеграфом, поштовим зв'язком, через посильних, факсом або іншим способом) (пункти 9, 10 Правил).

Облік часу користування вагонами та нарахування плати за користування ними провадиться на станціях відправлення та призначення за Відомістю плати за користування вагонами форми ГУ-46, яка складається на підставі Пам'яток про подавання/забирання вагонів форми ГУ-45, Повідомлення про закінчення вантажних операцій з вагонами, Актів про затримку вагонів форми ГУ-23а, Актів загальної форми ГУ-23 (пункт 3 розділу ІІ Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 25.02.1999 № 113).

Відповідно до пункту 12 розділу ІІІ Правил користування вагонами і контейнерами загальний час, за який вноситься вантажовласником плата залізниці за користування вагонами, включає час затримки вагонів з його вини та час перебування їх у безпосередньому розпорядженні вантажовласника. Час до 30 хвилин не враховується, час 30 хвилин і більше враховується як повна година.

Матеріалами справи підтверджується, що станцією Рядова Придніпровської залізниці були оформлені відповідні документи, у тому числі акти форми ГУ-23, на підставі яких за час знаходження спірних вагонів на станції призначення Рядова Придніпровської залізниці розрахована плата за користування спірними вагонами за відомостями ф.ГУ-46 №07099179, ф.ГУ-46 №02099164 та відомості ф.ГУ-46 №02099141 у загальній сумі 54 043,92 грн. з ПДВ

Перевіркою правильності здійсненого позивачем розрахунку порушень не встановлено.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Позивачем надані належні та допустимі докази на підтвердження того, що затримка вагонів на станції призначення відбулась через неприймання їх станцією призначення з причини заборони на перевезення даних вагонів на адресу отримувача - Донецької залізниці.

За викладених обставин, господарський суд доходить висновку, що позивач правомірно нарахував відповідачу плату за користування вагонами та збір за зберігання вантажу.

Заперечення відповідача з посиланням на те, що затримка вагонів сталася через заборону відправки вагонів на адресу отримувачів на Донецькій залізниці, відповідно до телеграми № ЦМЗ-14/1263 від 28.07.2014 «Про заборону перевезень» на підставі звернення Донецької залізниці від 28.07.2014 за № 01/2146, судом до уваги не приймається, виходячи з наступного.

Статтею 29 Статуту залізниць України, встановлено, що приймання вантажів до перевезення може бути тимчасово припинено або обмежене про що залізниця повідомляє вантажовідправника. Після одержання повідомлення відправник протягом 12 годин повинен припинити або обмежити до встановлених залізницею розмірів відвантаження продукції (пункт 31 Правил приймання вантажів до перевезення).

Як вбачається з матеріалів справи, встановлене тимчасове обмеження (телеграма 28.07.2014 за № 01/2146) вводилося виключно щодо відправлення вантажів на адресу отримувачів Донецької залізниці, що не має жодного відношення до обов'язку відповідача на одержання вантажу, а тому останній повинен був забрати порожні власні вагони, які надійшли на його адресу по накладним за №№ 51934420, 46026076, 51860872, 46059150, 46010880, 45890159 , 46012225 на свою під'їзну колію у відповідності з вимогами статей 46, 47 Статуту залізниць України.

Згідно п. 16 Правил користування вагонами і контейнерами, затверджених наказом Міністерства транспорту України 25.02.1999р. № 113 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 15.03.1999р. за № 165/3458, вантажовласник звільняється від плати за користування вагонами і контейнерами:

а) якщо затримка вагонів або контейнерів виникла через стихійне лихо, що спричинило припинення руху на залізничних під'їзних коліях, а також через стихійне лихо або аварію на підприємстві, внаслідок яких згідно з чинними положеннями заборонено виконувати вантажні роботи;

б) у разі подання локомотивом залізниці вагонів і контейнерів на фронти навантаження (вивантаження) у кількості, що перевищує їх максимальну переробну спроможність. Вказана максимальна переробна спроможність визначається за договором між залізницею і вантажовласником;

в) у разі затримки прийняття залізницею вагонів, які пред'явлено їй до здачі, з причин, що залежать від залізниці. Час такої затримки зазначається у графі «Примітки» Пам'ятки про подавання/забирання вагонів, цей час виключається із загального часу користування вагонами (контейнерами).

Відповідач в порушення вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України не довів належними і допустимими доказами існування обставин, які згідно вимог чинного законодавства звільняють його від плати за користування вагонами, а отже, його заперечення щодо відсутності підстав для нарахування відповідної плати підлягають відхиленню, а заявлений позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

На підставі вищевикладеного , керуючись вимогами ст. ст. 32, 43-44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ :

1. Позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з відповідача - Публічного акціонерного товариства «Північний гірничо-збагачувальний комбінат» (50079, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, Тернівський район ) на користь позивача - Державного підприємства «Придніпровська залізниця» (49600, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, ) : 54 043, 92 грн. - плату за користування вагонами ; 3 074, 76 грн. - збір за зберігання та 1 827, 00 грн. - витрат на сплату судового збору .

Видати відповідний наказ після набрання рішенням чинності.

Суддя Васильєв О.Ю.

09.04.15р.