РІШЕННЯ

"09" квітня 2015 р.Справа № 921/159/15-г/6
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом Приватного підприємства "Славутич" (вул. Промислова, 3, с. Дзвиняч, Заліщицький район, Тернопільська область, 48650)

до відповідача Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область, 46000)

про cтягнення заборгованості в сумі 38940 грн.

За участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: Юськевич Є.В.

Суть справи:

Приватне підприємство "Славутич" звернулось в господарський суд Тернопільської області з позовом до Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" про стягнення 38940 грн. заборгованості за поставлений асфальтобетон.

У відзиві на позов та усних поясненнях представника, відповідач проти позову заперечив, посилаючись на те, що в порушення умов договору, позивачем не надано документів, які підтверджують належну якість поставленого товару, від-так зобов'язання по його оплаті у відповідача не виникало.

Розгляд справи, призначений вперше на 05 березня 2015 року було відкладено на 19 березня 2015 року, а пізніше на 09 квітня 2015 року.

Позивач у судове засідання 09 квітня 2015 року не з'явився, участь повноважного представника не забезпечив, разом з тим на адресу суду від нього надійшли витребувані документи.

При даних обставинах, суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи за наявними документами.

В засіданні учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання, технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши, у т.ч. дані у попередніх засіданнях пояснення представників сторін, суд встановив наступне:

12 травня 2014 року між ПП "Славутич" та філією "Бучацький райавтодор" ДП "Тернопільський облавтодор" було укладено договір поставки (купівлі-продажу) №05/6, за змістом якого продавець (позивач) брав на себе зобов'язання поставити покупцю асфальтобетонну суміш, а покупець (відповідач) брав на себе зобов'язання прийняти товар та оплатити його не раніше, як через 30 днів з моменту отримання від постачальника рахунка на оплату, документів що підтверджують належну якість товару (сертифікат або паспорт якості) та підписання сторонами акта приймання-передачі товару.

У п. 2.2 договору сторони погодили, що претензії по якості поставленого товару, поза обумовленим одноденним терміном з дати складання акта прийому - передачі, не приймаються.

Відповідно до умов договору, по видатковій накладній №№05-8 від 26 травня 2014 року, філія "Бучацький райавтодор" отримала від ПП "Славутич" 35,4 тонн асфальтобетонної суміші на загальну суму 38940 грн.

На поставку товару у вказаній кількості, сторонами складено та підписано без будь-яких заперечень акт прийому - передачі від 26 травня 2014 року.

Зауважень щодо відступів від положень угоди, інших недоліків по кількості та якості поставленого товару від покупця не надходило.

Направлений на адресу філії "Бучацький райавтодор" лист №36 від 26 травня 2014 року з проханням здійснити розрахунок за отримані товарно-матеріальні цінності залишений без відповіді та задоволення.

Невиконання відповідачем обов'язку по оплаті отриманих товарно-матеріальних цінностей стало підставою для звернення позивача до суду з позовом про відновлення його порушених прав.

Про наявність заборгованості в сумі 38940 грн. свідчить і підписаний сторонами по договору, скріплений печатками акт звірки взаємних розрахунків станом на 10 серпня 2014 року.

З'ясовано також, що філія "Бучацький райавтодор" не користується правом юридичної особи, а є структурним підрозділом Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" (відповідача у справі).

Філія може від імені і за дорученням директора підприємства (Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор"): укладати договори відповідно до предмета діяльності підприємства та представляти інтереси філії та підприємства у всіх установах, організаціях, підприємствах, об'єднаннях, асоціаціях у межах наданих їй повноважень (п.3.3 Положення про філію).

Дочірнє підприємство "Тернопільський облавтодор" (відповідач у справі) несе відповідальність по зобов'язаннях філії (п. 3.2 Положення про філію).

На запитання суду, представник відповідача повідомив, що доручення керівнику філії "Бучацький райавтодор" на укладення договорів не видавалось, проте на цю обставину у своїх запереченнях відповідач не посилається, оскільки проти отримання товару у кількості, вказаній у видатковій накладній №05-8 від 26.05.2014р. не заперечує. Асфальт отриманий по видатковій накладній №05-8 від 26.05.2014р. передбачався для власних потреб і використаний відповідачем. З приводу вимог позивача про необхідність проведення розрахунку, то відповідачу (юридичній особі) про них відомо (формуляр (протокол) судового засідання від 09 квітня 2015 року).

Оцінивши зібрані у справі докази, суд прийшов до висновку про необхідність задоволення позовних вимог.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

Поданими позивачем доказами, не запереченими відповідачем, доведено обґрунтованість заявлених вимог.

Так, статтею 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 ЦК України).

За змістом ч. 2 ст.530 ЦК України, якщо строк виконання зобов'язання не встановлений, боржник повинен виконати його в семи денний термін з дня пред'явлення про це вимоги кредитора.

Нормами ст. 599 ЦК України визначено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 655 ЦК України визначено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 692 ЦК України покладає на покупця обов'язок оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При цьому, покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч.2 ст. 692 ЦК України).

Судом з'ясовано, що в порушення умов договору, приписів перелічених норм, а також ст. ст. 11, 14, 91, 92, 95, 96 ЦК України, ст.ст. 173, 174, 193 ГК України, розрахунок по оплаті вартості отриманого товару після його прийняття та одержання письмової вимоги боржник, (яким є відповідач) не здійснив, заборгувавши 38940 грн.

Доказів на підтвердження іншого, у т.ч. проведення розрахунку станом на час розгляду справи в суді, відповідачем не представлено.

За таких обставин, вимоги про примусове стягнення заборгованості в сумі 38940 грн. підлягають задоволенню як обґрунтовані і незаперечені належним чином відповідачем.

Зважаючи на прийняття відповідачем асфальтобетону по товаророзпорядчих документах без сертифіката або паспорта якості, відсутність будь-яких зауважень з цього приводу у т.ч. в порядку, визначеному п. 2.2 договору, а також використання товару, суд критично оцінює посилання відповідача на ненастання строку виконання зобов'язання по оплаті отриманих товарно-матеріальних цінностей.

Відповідно до ст.ст. 44,49 ГПК України, судові витрати по справі відшкодовуються за рахунок відповідача.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 1, 2, 4-3, 12, 22, 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Тернопільський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія" Автомобільні дороги України" (46000, вул. О.Кульчицької, 8, м. Тернопіль, Тернопільська область, код 31995099)

На користь Приватного підприємства "Славутич" (48650, вул. Промислова, 3, с. Дзвиняч, Заліщицький район, Тернопільська область, код 32147481) 38940 (тридцять вісім тисяч дев'ятсот сорок) грн. боргу за поставлену асфальтобетонну суміш, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони, прокурор, треті особи та особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки мають право подати апеляційну скаргу протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення, через місцевий господарський суд.

Дата підписання: 16 квітня 2015 року.

Суддя І.П. Шумський