КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про прийняття апеляційної скарги до провадження

"30" березня 2015 р. Справа №910/15437/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Руденко М.А.

Пономаренка Є.Ю.

розглянувши апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 року

у справі № 910/15437/14 (суддя Бондаренко Г. П.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до 1) Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка

2) Товариства з обмеженою відповідальністю "Росьагропродукт"

3) Товариства з обмеженою відповідальністю "Верес Фуд"

4) Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Верес" (Росія)

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Компанія Єрнаміо Консалтинг ЛТД

про стягнення 13112711,06 грн.

В С Т А Н О В И В :

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, Товариства з обмеженою відповідальністю "Росьагропродукт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Верес Фуд", Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Верес", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів Компанія Єрнаміо Консалтинг ЛТД про солідарне стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-0038/13/11-KLR від 17.05.2013 року в розмірі 13 112711,06 грн., з яких 12000000,00 грн. прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 1002082,20 грн. прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 110628,86 грн. пені за простроченим кредитом та процентам.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 року у справі № 910/15437/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка, Товариства з обмеженою відповідальністю "Росьагропродукт", Товариства з обмеженою відповідальністю "Верес Фуд" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Верес" в порядку визначеному Законом України "Про виконавче провадження" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" заборгованість по кредиту - 12000000,00 грн., заборгованість по простроченим процентам - 1002082,20 грн. , пеню - 110628,86 грн.

Стягнуто з Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка на користь Державного бюджету України витрати по оплаті судового збору - 73080,00 грн.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням, відповідач 1 звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 06.03.2015 року апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка повернуто на підставі п. 2 ч. 1 ст. 97 ГПК України.

27.03.2015 року Сільськогосподарське товариство з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка вдруге подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2015 року.

Одночасно з апеляційною скаргою апелянтом було надано клопотання про відновлення пропущеного строку подання апеляційної скарги. Апелянт зазначає, що у відповідності до ч. 4 ст. 97 ГПК України, після усунення обставин, зазначених пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно. Однак, ухвала про повернення апеляційної скарги була отримана скаржником вже після спливу строку для подання апеляційної скарги.

Загальний порядок відновлення пропущених процесуальних строків врегульований ст. 53 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк.

Відповідно до ч. 2 ст. 93 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд постановляє ухвалу про повернення апеляційної скарги у випадках, якщо вона подана після закінчення строків, установлених цією статтею, і суд за заявою особи, яка її подала, не знайде підстав для поновлення строку, та незалежно від поважності причини пропуску цього строку - у разі, якщо апеляційна скарга подана прокурором, органом державної влади, органом місцевого самоврядування після спливу одного року з дня оголошення оскаржуваного судового рішення.

Розгляд заяви особи про поновлення строку на подання апеляційної скарги здійснюється одним із суддів колегії суддів апеляційного господарського суду, склад якої визначений при реєстрації справи відповідно до положень частини четвертої ст. 91 цього Кодексу.

Відповідно до частини четвертої статті 97 ГПК після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, сторона у справі має право повторно подати апеляційну скаргу, а прокурор внести апеляційне подання у загальному порядку.

Якщо апеляційну скаргу подано повторно з пропуском строку, передбаченого частиною першою статті 93 названого Кодексу, то таке подання має здійснюватись з клопотанням про відновлення цього строку. При цьому своєчасне (у межах встановленого строку) подання первісної апеляційної скарги і негайне усунення скаржником недоліків, які стали причиною повернення останньої, враховуються апеляційним господарським судом у вирішенні питання про відновлення строку подання повторної скарги разом з іншими обставинами, на які посилається скаржник у зазначеному клопотанні (лист Вищого господарського суду України від 13.08.2008 року № 01-8/482 «Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року»).

Таким чином, оскільки апелянтом при першому поданні апеляційної скарги не було пропущено строку встановленого для апеляційного оскарження і апелянт, на підставі ч. 4 ст. 97 ГПК України, має право повторно подати апеляційну скаргу після усунення недоліків, тому суд приходить до висновку, що клопотання про відновлення строку подання апеляційної скарги є обґрунтованим, а тому підлягає задоволенню.

Розглянувши подані скаржником матеріали, колегія суддів визнала їх достатніми для прийняття апеляційної скарги до розгляду та порушення апеляційного провадження у справі № 910/15437/14.

Крім того, як вбачається з матеріалів позовної заяви, відповідач-4 - Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія Верес" (реєстраційний номер 760) по справі є нерезидентом - зареєстрованим у Російській Федерації за адресою 117279, м. Москва, вул. Міклухо-Маклая, 34, прим. 4, кім. 37.

Інформація про наявність представництва відповідача-4 на території України відсутня та позивачем до суду не подана.

Згідно статті 125 ЦПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд ) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Таким чином, про розгляд справи відповідача необхідно повідомити в порядку, передбаченому міжнародним договором.

Порядок передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном регулюється Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 року, прийнявши відповідний нормативний акт - Закон України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Згідно ч. 2 п. б) ст. 15 Конвенції кожна договірна держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови, зокрема, з дати направлення документа закінчився термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить не менше шести місяців.

Крім того, Україна і Російська Федерація є учасниками Співдружності Незалежних Держав, які підписали Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 (дата підписання Україною 20.03.1992 р. і набула чинності для України 19.12.1992 р.).

Згідно зі статтею 5 зазначеної Угоди, компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зобов'язуються надавати взаємну правову допомогу. Взаємне надання правової допомоги включає вручення і пересилання документів і виконання процесуальних дій, зокрема проведення експертизи, заслуховування сторін, свідків, експертів та інших осіб. При наданні правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць Співдружності Незалежних Держав зносяться один з одним безпосередньо. При виконанні доручень про надання правової допомоги компетентні суди та інші органи, в яких просять допомоги, застосовують законодавство своєї держави. При зверненні про надання правової допомоги та виконання рішень прологом, викладаються мовою запитуючої, або російською мовою.

Таким чином, беручи до уваги норми ст. 125 ГПК України, ст. 15 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, до якої Україна приєдналася 19.10.2000 р., колегія суддів вважає за необхідне направити копію ухвали відповідачу, в порядку, передбаченому ст. 5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 г, учасниками якої є Україна і Російська Федерація, через Федеральний арбітражний суд Московського округу (127994, Москва, ГСП-4, вул. Сєлєзневська, буд. 9).

До того ж, як вбачається із матеріалів справи, третя особа - Компанія Єрнаміо Консалтинг ЛТД зареєстрована за адресою 155 Арх, Макаріу ІІІ, Авеню Протеас Хаус, 5-й поверх, Лімасол, 2036, Республіка Кіпр.

Згідно ст. 1 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної у Гаазі 15 листопада 1965 року, ця конвенція застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтями 2, 3 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, підписаної у Гаазі 15 листопада 1965 року визначено, що кожна договірна держава призначає центральний орган, обов'язком якого є отримання прохань про вручення документів, що виходять від інших договірних держав, і здійснення процесуальних дій відповідно до положень статей 3 - 6. Кожна держава організовує центральний орган згідно із своїм правом. Орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють центральному органу запитуваної держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до п. "а" ст. 10 Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах, передбачено що, якщо запитувана держава не заперечує, то ця конвенція не обмежує: можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном.

Нотою, датованою 05.01.1984 року, Уряд Кіпру зазначив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених у ст. 10 Конвенції.

Крім того, відповідно до ст. 79 ГПК України, суд зупиняє провадження у справі, у разі звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави. Враховуючи наведене, провадження у справі №910/15437/14 підлягає зупиненню.

Керуючись статтями 53, 86, 98 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити Сільськогосподарському товариству з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка строк подання апеляційної скарги.

2. Прийняти апеляційну скаргу Сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю ім. Шевченка до свого провадження.

3. Розгляд справи призначити на 26.05.2015 р. о 12.00 год. Судове засідання відбудеться в приміщенні Київського апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, зал судових засідань № 14.

4. Зобов'язати відповідача 1 надати суду у строк до 17.04.2015 року нотаріально засвідчений переклад апеляційної скарги з додатками та даної ухвали на грецьку мову.

5. Зобовя'зати позивача надати суду відзив на апеляційну скаргу.

6. Зобовя'зати відповідачів 2, 3, 4 та третю особу надати суду письмові пояснення по суті апеляційної скарги.

7. Звернутися з судовим дорученням до Федерального арбітражного суду Московського округу про вручення відповідачу - 4 - Товариству з обмеженою відповідальністю "Компания Верес" (Росія, 117279, м. Москва, вул. Міклухо-Маклая, 34, прим. 4, кім. 37: основний реєстраційний номер: 760) цієї ухвали, в порядку визначеному Угодою про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності 1992 року.

8. Зупинити провадження у справі № 910/15437/14, у зв'язку із звернення із судовим дорученням про надання правової допомоги (вручення документів) до Федерального арбітражного суду Московського округу.

9. Повідомити сторін про те, що згідно ст. 101 ГПК України, вони мають право подавати додаткові докази на підтвердження своїх пояснень або заперечень з обгрунтуванням підстав неможливості їх подання суду першої інстанції.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді М.А. Руденко

Є.Ю. Пономаренко