Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "14" квітня 2015 р. Справа № 906/291/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Тимошенка О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Звєрєва О.В. (довіреність №04/578д від 04.03.15.)

від відповідача: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

розглянув у судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Володарська"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні

відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "НАСТ" (м.Київ)

про звернення стягнення в розмірі 102616740,90 грн. (6498000,00 доларів США) на предмет застави

Позивач звернувся до господарського суду Житомирської області з позовом, в якому просить звернути стягнення на предмет застави: майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме кукурудзу врожаю 2013 року, який засіяно на площі 1171,00 га, місцезнаходження посівів: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Солодирі, територія Дворіщенської селищної ради, Черняхівський район, с.Пекарщина, територія Пекарщинської селищної ради, Володарсько-Волинський район, с.Небіж. територія Небізької селищної ради за договором застави майбутнього врожаю №011/1-2012/840/10 від 21.06.13, який належить на праві власності ТОВ "Агрофірма "Володарська" в рахунок погашення заборгованості ТОВ "НАСТ" за кредитним договором "011/1-2012/840 від 10.05.12. у розмірі 6498000,00 доларів США, що еквівалентно 102616740,90 грн. та складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5400000,00 доларів США та простроченої заборгованості по сплаті процентів у розмірі 1098000,00 доларів США, встановивши спосіб реалізації предмету застави шляхом проведення прилюдних торгів за початковою ціною, встановленою державним виконавцем.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав з підстав викладених у позовній заяві.

Представники відповідача та третьої особи в засідання суду не з'явилися. До суду повернулися ухвали, адресовані відповідачу та третій особі з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

У пункті 11 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007 №01-8/123 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2006 році" зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Згідно п.3.9.1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.11, за змістом зазначеної статті 64 ГПК ( 1798-12 ), зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи викладене суд вважає, що вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача своєчасно та належним чином про час і місце розгляду справи і забезпечення явки останнього в судове засідання для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні письмових або усних пояснень не скористався, а тому, беручи до уваги те, що неявка в засідання суду відповідача або його представника, належним чином та відповідно до законодавства повідомлених про дату, час та місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, згідно із ст. 75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд,

ВСТАНОВИВ:

10 травня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" (позиваач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАСТ" (позичальник/ третя особа) укладено Кредитний договір № 011/1-2012/840 , відповідно до п.1.1 якого, Банк, на умовах цього Договору надає Позичальнику кредит у сумі 1800000,00 дол. США у вигляді кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 12,0% процентів річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 31.12.12 року включно (а.с.30).

Згідно Додаткової угоди від 17 травня 2012р. до Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 5600000,00 дол. США у вигляді кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 12,0% (дванадцять) процентів річних та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 31 грудня 2012 року включно (а.с.33).

Згідно Додаткової угоди від 21 червня 2013 до Кредитного договору, Банк надає Позичальнику кредит в сумі 5400000,00 доларів США у вигляді кредитної лінії на ведення фінансово-господарської діяльності й поповнення обігових коштів зі сплатою 12,0% (дванадцять) процентів річних з встановленим графіком погашення кредиту та кінцевим терміном повернення всієї заборгованості 30.11.13 року включно (а.с.34).

Згідно виписки з Особового рахунку ТОВ"НАСТ", з 10.05.2012р. по 26.01.2015р., останньому видано Публічним акціонерним товариством "БАНК КАМБІО" кредит в розмірі 5400000,00 доларів США (а.с.16-22).

Згідно ст.1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

На забезпечення виконання зобов'язань за Кредитним договором № 011/1-2012/840 від 10.05.2012р., між Публічним акціонерним товариством "Банк Камбіо" і Товариством з обмеженою відповідальністю "Агрофірма "Володарська" (Відповідач) укладено Договір застави майбутнього врожаю № 011/1-2012/840/10 від 21 червня 2013 року (далі - Договір застави, а.с.37).

Згідно п. 1.1. Договору застави, цей Договір забезпечує вимоги заставодержателя, що випливають з Кредитного договору № 011/1-2012/840 від 10.05.2012р., який укладений між Заставодержателем та Товариством з обмеженою відповідальністю "НАСТ", за умовами якого останній зобов'язується перед Заставодержателем, відповідно до п.1.1.1. Кредитного договору: повернути не пізніше 30 листопада 2013 року надані йому кошти (кредит) в сумі 5400000,00 доларів США ; щомісячно сплачувати проценти за користування кредитними коштами в розмірі 12,0% (Дванадцять) процентів річних; сплатити пеню у розмірі 0,1 (одна десята) процента від простроченої суми за кожен день прострочки платежу, що складають Основне зобов'язання; здійснити інші можливі платежі, передбачені Кредитним договором; відшкодувати витрати Заставодержателя, пов'язані з пред'явленням Заставодержателем вимог за Кредитним договором і звернення стягнення на Предмет застави.

Згідно п. 1.2. Договору застави, в забезпечення виконання зобов'язань вказаних у п.1.1. цього договору, Заставодавець на умовах передбачених цим договором, передає у заставу майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме: кукурудзу врожаю 2013 року, який засіяно на площі 1171,00 га з вказівкою місцезнаходження посівів.

За п.1.3 договору застави, предмет застави оцінюється сторонами у розмірі 8157970,00грн.

Згідно п. 2.2. Договору застави, зобов'язання забезпечене заставою, вважається виконаним якщо кредит погашений, сплачені відсотки, штрафні санкції, а також інші витрати, що пов'язані з його виконанням.

01.08.13 та 22.11.13 Відповідачу та третій особі направлялись Вимоги про погашення заборгованості №32/1439 та №32/2286, які залишені без відповіді та задоволення (а.с.43-46).

У зв'язку з неналежним виконанням ТОВ "НАСТ" зобов'язань за Кредитним договором з повернення кредитних коштів, загальна кредитна заборгованість, стягнення якої є предметом спору, складає 6498000,00 доларів США, що еквівалентно 102616740,90 грн. та складається з: простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5400000,00 доларів США та простроченої заборгованості по сплаті процентів у розмірі 1098000,00 доларів США (розрахунок на а.с.15).

Вказану заборгованість позивач просить стягнути з ТОВ"Агрофірма"Володарська" шляхом звернення стягнення на предмет застави згідно Договору застави.

Відповідно до ст.572 ЦК України, в силу застави кредитор (заставодержатель) має право у разі невиконання боржником (заставодавцем) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Згідно ст.1 Закону України "Про заставу", застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Згідно ст. 19 Закону України "Про заставу", за рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави.

Згідно ст. 20 Закону України "Про заставу", Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Згідно п.1.2 Договору застави, набуття права власності Заставодавця на предмет застави в майбутньому підтверджується наступними документами: довідкою Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області Управління агропромислового розвитку №268 від 20.06.13 та довідкою заставодавця №149 від 18.06.13 (а.с.72-74,76).

Згідно довідки Володарсько-Волинської районної державної адміністрації Житомирської області Управління агропромислового розвитку №268 від 20.06.13, під урожай 2013 року на території району ТОВ"Агрофірма"Володарська" посіяно кукурудзу на площі 1183га.

Згідно довідки заставодавця №149 від 18.06.13, ТОВ"Агрофірма"Володарська" очікує отримання доходу від врожаю кукурудзи у 2013 році в розмірі 8157966,67грн.

За п.2.4 договору, заставлене майно, після збору врожаю, передається на зберігання до зернового складу.

Згідно п. 2.5. Договору застави, ризик випадкової втрати, загибелі, нестачі або пошкодження предмета застави несе Заставодавець.

Відповідно до статті 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом. Заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, коли зобов'язання не буде виконано у встановлений строк (термін), якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.590 ЦК України).

За приписами ст.591 ЦК України, реалізація предмета застави, на який звернене стягнення, провадиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок реалізації предмета застави з публічних торгів встановлюється законом. Початкова ціна предмета застави для його продажу з публічних торгів визначається в порядку, встановленому договором або законом.

Згідно ст.20 Закону України "Про заставу", реалізація заставленого майна, на яке звернено стягнення, провадиться державним виконавцем на підставі виконавчого листа суду або наказу господарського суду, або виконавчого напису нотаріусів у встановленому порядку, якщо інше не передбачено цим Законом чи договором.

За ст.ст.627,629 ЦК України, відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.525,526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином , відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Це положення кореспондується зі ст.193 ГК України, згідно якої об'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не оспорив, доказів сплати боргу не надав, у судове засідання не з'явився.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги обгрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Витрати , пов'язані з оплатою судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Звернути стягнення на предмет застави: майбутній врожай сільськогосподарських культур, а саме кукурудзу врожаю 2013 року, який засіяно на площі 1171,00 га, місцезнаходження посівів: Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Солодирі, територія Дворіщенської селищної ради, Черняхівський район, с.Пекарщина, територія Пекарщинської селищної ради, Володарсько-Волинський район, с.Небіж, територія Небізької селищної ради за договором застави майбутнього врожаю №011/1-2012/840/10 від 21.06.13, який належить на праві власності Товариству з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Володарська" (12141, Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Солодирі, вул.К.Маркса,1; код 36334815) в рахунок погашення заборгованості ТОВ "НАСТ" за кредитним договором "011/1-2012/840 від 10.05.12. у розмірі 6498000,00 доларів США, що еквівалентно 102616740,90 грн. та складається з простроченої заборгованості за кредитом у розмірі 5400000,00 доларів США та простроченої заборгованості по сплаті процентів у розмірі 1098000,00 доларів США на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Камбіо" (м.Київ, вул. Заньковецької/Станіславського, 3/1, код 26549700).

Встановити спосіб реалізації предмета застави - шляхом проведення торгів в порядку Закону України "Про виконавче провадження".

3.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агрофірма"Володарська" (12141, Житомирська область, Володарсько-Волинський район, с.Солодирі, вул.К.Маркса,1; код 36334815) в доход Державного бюджету України 73080,00грн. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Дата підписання 17.04.15

Суддя Тимошенко О. М.

Віддрукувати:

1- в справу

2-відповідачу (рек . зповідом.)

3-третій особі (рек. з повідом.)