КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа№ 7/201

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Сухового В.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу №337 від 23.02.2015 року публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року про відмову у задоволені заяви публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про відстрочку виконання судового рішення від 25.06.2009 року

у справі № 7/201 (суддя - Якименко М. М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Київенерго»

до Публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія

«Київводоканал»

про стягнення 19 743 330,92 грн

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явились;

від відповідача (заявника): Данько Л.Л., довіреність №314 від 31.03.2015 року

ВСТАНОВИВ:

09.12.2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» подало заяву про надання відстрочки виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року у справі № 7/201 (а.с. 247-249 том 2).

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року в задоволенні заяви ПАТ «АК «Київводоканал» відмовлено повністю (а.с. 262-263 том 2).

Не погодившись із прийнятою ухвалою, ПАТ «АК «Київводоканал», 23.02.2015 року надіслав апеляційну скаргу, в якій просить ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201 скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що ухвала суду є незаконною, винесеною при неправильному застосуванні положень статті 121 ГПК України, оскільки господарським судом не було враховано, що суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення, а під час вирішення такого питання ним повинні бути враховані інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів в економіці держави та інші обставини справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 року апеляційну скаргу №337 від 23.02.2015 року ПАТ «АК «Київводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 14.04.2015 року.

14.04.2015 року до початку судового засідання від ПАТ «АК «Київводоканал» надійшло клопотання №602 від 14.04.2015 року (вх. №09-11/6652/15) по долучення до матеріалів справи листів ПАТ «АК «Київводоканал» до ПАТ «Київенерго» про відступлення права вимоги.

Представник відповідача (заявника) у справі в судовому засіданні 14.04.2015 року підтримав вимоги поданої апеляційної скарги, просив ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201 скасувати та постановити нове рішення про задоволення заяви про відстрочку виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року з врахуванням поданих листів про відступлення права вимоги.

У судове засідання 14.04.2015 року представники позивача у справі не з'явились, хоча ПАТ «Київенерго» належним чином повідомлене про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги, про причини неявки позивач не повідомив.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Акціонерна енергопостачальна компанія «Київенерго» звернулась до Господарського суду м. Києва з позовом до відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» про стягнення (з врахуванням заяви про збільшення позовних вимог) 17 405863,72 грн. інфляційних втрат та 2 387 744,60 грн - процентів річних, нарахованих в порядку ст.625 ЦК України, за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором №1 від 29.12.1990 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року у справі №7/201, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.12.2009 року та постановою Вищого господарського суду України від 29.03.2010 року позовні вимоги позивача задоволено повність, стягнуто з відкритого акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на користь Акціонерної енергопостачальної компанії «Київенерго» 17 405 863,72 грн інфляційних втрат та 2 387 744,60 грн - процентів річних, судові витрати в сумі 25618 грн.

13.05.2010 року відкрите акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» звернулося до суду із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.06.2009 року строком на 6 місяців, посилаючись на тяжке фінансове становище товариства та велику заборгованість перед контрагентами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 01.07.2010 року у задоволені даної заяви судом було відмовлено.

15.04.2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» повторно звернулося до суду із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.06.2009 року строком на 5 років, посилаючись на те, що сума присуджена до стягнення судом є значною для боржника, який неспроможний сплатити дану суму одноразово, оскільки існують об'єктивні обставини, які ускладнюють виконання судового рішення.

Позивач в судовому засіданні суду першої інстанції, приймаючи до уваги соціальне значення боржника, його фінансовий стан, а також ситуацію, що склалася в діяльності боржника погодився на відстрочку виконання рішення суду від 25.06.2009 року до 01.01.2015 року.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 28.04.2014 року заяву публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» задоволено частково. Відстрочено виконання рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року до 01.01.2015 року.

09.12.2014 року публічне акціонерне товариство «Акціонерна компанія «Київводоканал» втретє звернулося до суду із заявою про надання відстрочки виконання рішення суду від 25.06.2009 року строком на 5 років.

В обґрунтування заяви про відстрочку виконання рішення суду заявник зазначив, що заборгованість відповідача зумовлена наданням ним послуг з водопостачання та водовідведення переважно споживачам за соціальними (заниженими) тарифами та несвоєчасним і неповним відшкодуванням відповідачеві із державного та місцевого бюджетів коштів з різниці у тарифах, наявністю значної дебіторської заборгованості, боржниками за якою є переважно житлово-комунальні підприємства.

Як стверджує заявник, заборгованість ПАТ «АК «Київводоканал» перед ПАТ «Київенерго» стягується з урахуванням штрафних санкцій, незважаючи на те, що розрахунки з погашення заборгованості з різниці між фактичною вартістю послуг з водопостачання та водовідведення і їх собівартістю здійснюються за рахунок коштів державного та місцевих бюджетів без врахування штрафних санкцій.

На думку апелянта, оскільки при вирішення судом питання про надання відстрочки чи розстрочки виконання судового рішення має враховуватись ступінь вини відповідача у виникненні спору, а як вважає заявник його прямої вини у виникненні боргу перед ПАТ «Київенерго» немає, тому просив відстрочити виконання судового рішення у справі №7/201 строком на п'ять років, зазначаючи, що на даний час не спроможний виконати його у спосіб, визначений рішенням, без надання відстрочки.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновками місцевого господарського суду про відсутність підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення у справі №7/201 і зазначає наступне.

Згідно частини 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, за поданням прокурора чи його заступника або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора чи його заступника і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом.

Відповідно до пункту 7.1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» відстрочка - це відкладення чи перенесення виконання рішення на новий строк, який визначається господарським судом. Наприклад, відстрочка може надаватись за рішенням, у якому господарським судом визначено певний строк звільнення приміщення, повернення майна тощо.

Пунктом 7.2. вказаної постанови визначено, що підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 Господарським процесуальним кодексом України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

За змістом наведеної норми, відстрочка виконання рішення є правом, а не обов'язком суду, яке, до того ж, реалізується у будь-який час від набрання рішенням законної сили та до його фактичного повного виконання, але виключно у виняткових випадках та за наявністю підстав, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим.

Таким чином, особа, яка подала заяву про відстрочку або розстрочку виконання рішення повинна довести наявність виняткових обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі. До заяви мають бути додані докази, які підтверджують обставини, викладені в заяві щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Як зазначалось вище, ПАТ «АК «Київводоканал» тричі подавало заяву про відстрочку виконання рішення Господарського суду м. Києва від 25.06.2009 року у справі №7/201, з підстав, які є подібними, так як у поданих заявах боржник посилається на одні й ті ж самі обставини, які, на його думку, ускладнюють та унеможливлюють виконання вказаного судового рішення.

Разом з тим, апеляційний господарський суд звертає увагу на ту обставину, що з моменту прийняття рішення Господарського суду міста Києва від 25.06.2009 року, яке набрало законної сили з постановленням Київським апеляційним господарським судом постанови від 11.02.2009 року у справі №7/201, минуло шість років, проте, на момент розгляду зазначеної заяви рішення суду залишається невиконаним навіть з урахуванням уже наданої шестимісячної відстрочки, а надання в судовому засіданні 14.04.2015 року листів до ПАТ «Київенерго» про можливе відступлення права вимоги не може свідчити про належне виконання рішення суду.

Належних та допустимих доказів на підтвердження того, що рішення суду буде виконаним за умови надання заявнику відстрочки строком на п'ять років, останній не навів.

Згідно статті 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на те, що процесуальний закон не містить переліку обставин, за наявності яких може бути надано відстрочку виконання судового рішення, і покладає вирішення даного питання безпосередньо на суд, що розглядає відповідну заяву з урахуванням всіх обставин, враховуючи, матеріальні інтереси обох сторін, їх фінансовий стан, колегія суддів зазначає, що наведені заявником обставини не є тими підставами, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, тому не являються винятковими та такими, які згідно ст. 121 ГПК України можуть бути підставою для відстрочки виконання рішення, відтак апеляційний господарський суд не вбачає підстав для скасування ухвали Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201, оскільки така відповідає нормам процесуального права та фактичним обставинам справи.

Доводи апелянта, викладені в апеляційній скарзі не спростовують висновків суду першої інстанції, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги ПАТ «АК «Київводоканал» відсутні.

Відповідно до статті 49 ГПК України у зв'язку з відмовою в задоволенні апеляційної скарги судовий збір за її розгляд покладається на заявника.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. ст. 105, 106, 121 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Акціонерна компанія «Київводоканал» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 року у справі №7/201 залишити без змін.

3. Справу №7/201 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді В.Г. Суховий

А.О. Мальченко