ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 907/888/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіПоліщука В.Ю. (доповідач),
суддів:Білошкап О.В.,
Міщенка П.К.,
розглянувшикасаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія",
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року,
у справі№ 907/888/13 Господарського суду Закарпатської області,
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Карпатська рудна компанія" (м. Берегове, Закарпатська область),
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали" (с. Мужієво, Берегівський район, Закарпатська область),
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача:
Компанія Cengart Financial Inc. (Британські Віргінські острови),
прозобов'язання вчинити певні дії,-
за участю:прокуратури Закарпатської області (м. Ужгород),
у судове засідання з'явились:
від ПрАТ "Карпатська рудна компанія": Гожик В.М. - представник (довіреність від 02.04.2014 року);
від ТзОВ "Закарпатполіметали": Чумаков А.В. - представник (довіреність від 10.11.2014 року);
від Генеральної прокуратури України: Збарих С.М. - прокурор відділу (посвідчення № 028728);
представники інших учасників судового провадження не з'явились;

в с т а н о в и в :

У серпні 2013 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська рудна компанія" (далі за текстом - ТзОВ Карпатська рудна компанія") звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Закарпатполіметали" (далі за текстом - ТзОВ "Закарпатполіметали"), у якій просило зобов'язати ТзОВ "Закарпатполіметали" передати ТзОВ "Карпатська рудна компанія" відвали гірських порід, а саме: відвал № 1, розташований біля устя похилої шахти № 1 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 2 (нерудний), розташований на усті штольні № 20 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 3 (нерудний), розташований на усті штольні № 25 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 4 (рудний), розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту; відвал № 5 (нерудний) розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 і безпосередньо примикає до рудного відвалу № 4, знаходиться на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту.

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13 (суддя - Русняк В.С.) позов ТзОВ Карпатська рудна компанія" задоволено повністю; зобов'язано ТзОВ "Закарпатполіметали" передати ТзОВ Карпатська рудна компанія" відвали гірських порід, а саме: відвал № 1, розташований біля устя похилої шахти № 1 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 2 (нерудний), розташований на усті штольні № 20 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 3 (нерудний), розташований на усті штольні № 25 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 4 (рудний), розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту; відвал № 5 (нерудний) розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 і безпосередньо примикає до рудного відвалу № 4, знаходиться на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту; присуджено до стягнення з ТзОВ "Закарпатполіметали" на користь ТзОВ Карпатська рудна компанія" 1 147 грн. 00 коп. - як відшкодування судового збору. Рішення місцевого господарського суду мотивовано, зокрема, наявністю у позивача спеціального дозволу, виданого Державною службою геології та надр, а тому у відповідача відсутні правові підстави для створення перешкод щодо користування позивачем спірними відвалами. Поряд з цим, місцевий господарський суд відзначив, що спірні відвали не перебувають на балансі TзOB "Закарпатполіметали", не є майновими активами названого товариства та не входять до ліквідаційної маси товариства.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2013 року у справі № 907/888/13 (головуючий суддя - Юрченко Я.О., судді: Давид Л.Л., Данко Л.С.) в задоволенні апеляційної скарги Компанії Gengart Financial Inc. відмовлено; рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13 залишено без змін. Апеляційний господарський суд під час апеляційного провадження погодився з висновком місцевого господарського суду про наявність підстав для задоволення заявленого позову.

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014 року у справі № 907/888/13 касаційну скаргу Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України, Міністерства промислової політики України в особі ЗАТ "ДАК "Українські поліметали" задоволено частково; постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2013 року у справі 907/888/13 Господарського суду Закарпатської області скасовано; справу № 907/888/13 передано на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року у справі № 907/888/13 залучено до участі у справі третьою особою, яка не заявляє самостйних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Компанію Gengart Financial Inc.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі № 907/888/13 (головуючий суддя - Зварич О.В., судді: Гриців В.М., Хабіб М.І.) апеляційну скаргу Компанії Gengart Financial Inc. задоволено частково; рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13 скасовано; провадження у справі припинено.

Не погоджуючись з прийнятою апеляційним господарським судом постановою, Приватне акціонерне товариство "Карпатська рудна компанія" (далі за текстом - ПрАТ "Карпатська рудна компанія") звернулось з касаційною скаргою, у якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі № 907/888/13, рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у цій справі - залишити без змін, посилаючись, при цьому, на порушення господарським судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 12 ГПК України та ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.03.2015 року, згідно зі ст. 1114 ГПК України, касаційну скаргу ПрАТ "Карпатська рудна компанія" прийнято до провадження та призначено її до розгляду у судовому засіданні за участю уповноважених представників учасників судового провадження.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 02.04.2015 року розгляд справи № 907/888/13 було відкладено, в порядку ст. 77 ГПК України.

15.04.2015 року від ПрАТ "Карпатська рудна компанія" з супровідним листом (вих. № 090415-1) від 09.04.2015 року надійшли копії Протоколу установчих зборів ПрАТ "Карпатська рудна компанія" № 1 від 17.02.2014 року, Статуту ПрАТ "Карпатська рудна компанія" та Виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, згідно з якими ПрАТ "Карпатська рудна компанія" () створена в результаті реорганізації ТзОВ "Карпатська рудна компанія" ().

Згідно зі ст. 25 ГПК України, у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

За приписом ст. 25 ГПК України, у разі, зокрема, реорганізації суб'єкта господарювання у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі його правонаступника. Господарським судам необхідно враховувати, що сама лише зміна найменування юридичної особи не означає її реорганізації, якщо при цьому не змінюється організаційно-правова форма даної особи. Зміна типу акціонерного товариства з приватного на публічне не є його реорганізацією (ст. 5 Закону України "Про акціонерні товариства"). Водночас, зміна найменування юридичної особи тягне за собою необхідність у державній реєстрації змін до установчих документів, порядок проведення якої викладено у ст. 29 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців". У разі, коли така зміна сталася у процесі вирішення спору господарським судом, про неї обов'язково зазначається в описовій частині рішення (при цьому у мотивувальній частині, за необхідності, також зазначається нове найменування учасника судового процесу - наприклад, у разі задоволення позову до нього) або в ухвалі, якою закінчується розгляд справи. Якщо ж зміна найменування юридичної особи пов'язана зі зміною організаційно-правової форми юридичної особи (ст. ст. 104 - 108 ЦК України), то йдеться про її реорганізацію, що потребує вчинення господарським судом процесуальної дії, зазначеної в ч. 3 ст. 25 ГПК України; крім того, про винесення відповідної ухвали зазначається в описовій частині рішення, прийнятого по суті справи (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011 року).

За наведених підстав, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку про заміну ТзОВ "Карпатська рудна компанія" його правонаступником ПрАТ "Карпатська рудна компанія", в порядку ст. 25 ГПК України.

У судовому засіданні касаційної інстанції представник ПрАТ "Карпатська рудна компанія" подану касаційну скаргу підтримав за наведених у ній підстав. просив її задовольнити, скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі № 907/888/13, рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у цій справі - залишити без змін.

Представник ТзОВ "Закарпатполіметали" надав Відзив на касаційну скаргу, у якому не погоджується з висновком апеляційного господарського суду про те, розгляд цього спору (про передачу відвалів гірських порід) має здійснюватись у справі про банкрутство ТзОВ "Закарпатполіметали".

В судових засіданнях касаційної інстанції 02.04.2015 року та 16.04.2015 року представники прокуратури проти поданої ПрАТ "Карпатська рудна компанія" касаційної скарги заперечували, просили залишити її без задоволення.

Інші учасники касаційного провадження уповноважених представників в судове засідання касаційної інстанції не направили, хоча про дату, час та місце розгляду касаційної скарги були повідомлені належним чином. Враховуючи, що учасників судового провадження було повідомлено про те, що не з'явлення їх представників в судове засідання касаційної інстанції не тягне за собою відкладення розгляду справи, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку про можливість розгляду касаційної скарги за відсутності в судовому засіданні уповноважених представників учасників касаційного провадження, які не з'явились.

Заслухавши доповідь судді Поліщука В.Ю., обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково, з наступних підстав.

Господарськими судами першої та апеляційної інстанцій під час розгляду справи встановлено наступне.

19.03.2012 року Державною службою геології та надр України було надано ТзОВ "Карпатська рудна компанія" Спеціальний дозвіл № 5495 на видобування золотих та золото-поліметалічних руд, а також підземних вод, придатних для технічного водопостачання Мужіївського родовища, розташованого в 4,0 км від м. Берегово в Закарпатській області.

Згідно з Актом проведення обстеження відвалів гірських порід та лежалих хвостів TOB "Закарпатполіметали" від 23.04.2013 року, на ділянках ТзОВ "Закарпатполіметали" знаходиться два відвала зубожених золото-поліметалічних руд та три відвала пустих порід, а саме: відвал № 1, розташований біля устя похилої шахти № 1 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 2 (нерудний), розташований на усті штольні № 20 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 3 (нерудний), розташований на усті штольні № 25 на землях Мужіївської сільської ради за межами населеного пункту; відвал № 4 (рудний), розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту; відвал № 5 (нерудний) розташований на площадці вертикальної шахти РЕ-1 і безпосередньо примикає до рудного відвалу № 4, знаходиться на землях Берегівської міської ради за межами населеного пункту. Обсяг рудних відвалів становить 69 224 м3, обсяг нерудних відвалів - 106 201 м3.

У відповідності з Довідкою про залишкові запаси корисної копалини Мужіївського родовища золотополіметалічних руд, наданої Листом Державного науково - виробничого підприємства "Державний інформаційний геологічний фонд України" (за вих. № 31дск) від 17.07.2013 року, станом на 01.07.2013 року за даними Державного балансу запасів корисних копалин у відвалах знаходяться запаси золото-поліметалічних руд і корисних компонентів, у кількості за категоріями: руда (тис.т): С1- 132,1; золото, (кг): С1 - 205,0; срібло, (т): С1 - 1,792; свинець, (тис, т): С1 - 1,028; цинк, (тис.т): С1 - 0,8. Вказані запаси враховані у Державному балансі запасів корисних копалин та відносяться до Мужіївського родовища золотополіметалічних руд.

Листом від 18.07.2013 року ТзОВ "Карпатська рудна компанія" звернулось до TзOB "Закарпатполіметали" із проханням про передачу спірних відвалів.

Листом від 22.07.2013 року TзOB "Закарпатполіметали" відмовило ТзОВ "Карпатська рудна компанія" у передачі відвалів, посилаючись при цьому на постанову Господарського суду Закарпатської області від 16.02.2010 року у справі № 16/89, згідно з якою TзOB "Закарпатполіметали" було визнано банкрутом, та ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Встановивши наведені вище обставини, місцевий та апеляційний господарські суди (в ухвалі від 05.11.2013 року та постанові від 17.09.2013 року відповідно) дійшли висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог ТзОВ "Карпатська рудна компанія".

Постановою Вищого господарського суду України від 06.11.2014 року у справі № 907/888/13 касаційну скаргу Заступника прокурора Закарпатської області в інтересах держави в особі Міністерства екології та природних ресурсів України, Державної служби геології та надр України, Міністерства промислової політики України в особі ЗАТ "ДАК "Українські поліметали" задоволено частково; постанову Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2013 року у цій справі скасовано; справу передано на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Направляючи справу № 907/888/13 на новий розгляд до господарського суду апеляційної інстанції, Вищий господарський суд вказав, що матеріали справи та зміст прийнятих апеляційним господарським судом процесуальних документів свідчить, що апеляційне провадження з перегляду рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13 здійснювалось за апеляційною скаргою, яку було подано Компанією Cengart Financial Inc., яка не є стороною (або іншим учасником судового провадження) у цій справі. За текстом прийнятої постанови, апеляційний господарський суд констатував, що апелянтом є Компанія Cengart Financial Inc., яка, не погоджуючись із прийнятим Господарським судом Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13 рішенням, звернулась з апеляційною скаргою, у якій просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове судове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити. Однак, апеляційним господарським судом не надано оцінки твердженням Компанії Cengart Financial Inc. щодо наявності у останньої права на апеляційне оскарження рішення Господарського суду Закарпатської області від 17.09.2013 року у справі № 907/888/13.

Колегією суддів касаційної інстанції було відзначено, що таке порушення апеляційного господарського суду має важливі процесуальні наслідки, оскільки, у разі, якщо оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду було вирішено питання про права та обов'язки Компанії Cengart Financial Inc. (яка не була залучена до участі у справі та подала апеляційну скаргу в порядку ст. 91 ГПК України), апеляційному господарському суду належало залучити цю особу, в порядку ст. 27 ГПК України, до участі у справі третьою особою. Водночас, у разі, якщо оскаржуваним рішенням місцевого господарського суду не було вирішено питання про права та обов'язки Компанії Cengart Financial Inc. (яка не була залучена до участі у справі та подала апеляційну скаргу в порядку ст. 91 ГПК України), апеляційному господарському суду належало припинити апеляційне провадження за поданою цією особою скаргою. За таких підстав, оскільки, здійснюючи перегляд рішення господарського суду першої інстанції в апеляційному порядку за апеляційною скаргою Компанії Cengart Financial Inc., в порядку ст. ст. 99, 101 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд не визначив процесуальний статус Компанії Cengart Financial Inc. у цій справі (а також те, чи має Компанії Cengart Financial Inc. право апеляційного оскарження судових рішень у цій справі) і на стадії апеляційного оскарження товариство залишилось заявником апеляційної скарги у справі, прийнята апеляційним господарським судом постанова від 05.11.2013 року має бути скасована, а справа - направлена на новий апеляційний розгляд.

Поряд з цим, колегією суддів касаційної інстанції було вказано на суперечливість висновків місцевого та апеляційного господарських судів щодо предмету спору у цій справі, оскільки, у прийнятих судових рішеннях господарські суди дійшли одночасного висновку як про можливість надання спірних копалин тільки у користування так і про наявність підстав для їх передачі відповідачем позивачеві, а також про можливість передачі спірних відвалів від відповідача позивачеві, в той час як спірні відвали не перебувають на балансі TзOB "Закарпатполіметали", не є майновими активами відповідача та не входять до ліквідаційної маси товариства. Водночас, відзначено, що, як свідчить зміст оскаржуваних рішень, усі вказані висновки зроблені господарськими судами з наданих сторонами у справі пояснень, а не на підставі наданих належних доказів. При цьому, досліджуючи питання про те, які саме обставини дають підстави вважати, що спірні відвали, згідно зі ст. 26 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", не входять до ліквідаційної маси ТзОВ "Закарпатполіметали", господарським судам, у разі необхідності, слід залучити до участі у справі відповідні державні органи. Крім того, господарському суду апеляційної інстанції було вказано на необхідність з'ясування питання щодо того, про передачу яким чином (у володіння, у користування, у розпорядження, тощо) та на якій правовій підставі (в т.ч. на підставі яких саме норм права) позивач просить зобов'язати відповідача передати спірні відвали та яким чином має бути здійснена така передача (в т. ч. саме відповідачем), оскільки зміст резолютивної частини оскаржуваного рішення не містить такої інформації та не відповідає ст. 84 ГПК України та Постанові Пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" № 6 від 23.03.2012 року. Водночас, господарському суду належало з'ясувати чи порушено права позивача про захист якого він просить звертаючись з позовом у цій справі з вимогою про зобов'язання відповідача передати йому спірні відвали, а також, хто саме є власником спірних відвалів та (у разі, якщо буде з'ясовано, що відповідач не є власником спірних відвалів) чи можлива їх передача відповідачем іншій особі.

Згідно з ч. 1 ст. 11112 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції і є обов'язковими для господарського суду під час нового розгляду справи (ч. 1 ст. 11112 ГПК України), повинні бути максимально конкретними й стосуватися виключно вчинення господарським судом певних процесуальних дій та/або встановлення обставин, що входять до предмета доказування у справі і не були з'ясовані у прийнятті рішення або постанови господарського суду (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" № 11 від 24.10.2011 року).

В порушення приписів ст. 11112 ГПК України, апеляційний господарський суд, під час нового розгляду справи, надані господарським судом касаційної інстанції вказівки виконав частково; залучивши до участі у справі третьою особою Компанію Cengart Financial Inc. (особу, яка звернулась з апеляційною скаргою), господарський суд апеляційної інстанції не виконав усіх інших вказівок, наданих Вищим господарським судом у постанові від 06.11.2014 року.

Колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що, господарський суд касаційної інстанції не зв'язаний доводами касаційної скарги щодо порушення чи неправильного застосування нижчими судовими інстанціями норм матеріального і процесуального права та може встановлювати порушення чи неправильне застосування відповідних норм, на які не було посилання в такій скарзі (Постанова Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" № 11 від 24.10.2011 року).

Отже, приймаючи постанову від 06.11.2014 року у справі № 907/888/13 та надаючи вказівки апеляційному господарському суду (серед яких не було вказівки щодо з'ясування питання підсудності цієї справи), Вищий господарський суд України, під час перевірки в касаційному порядку оскаржуваних судових рішень, не виявив такого порушення.

Відтак, припиняючи провадження у справі, апеляційний господарський суд, всупереч ст. 11112 ГПК України, не виконав усіх наданих Вищим господарським судом у постанові від 06.11.2014 року вказівок не виконав та не здійснив належного апеляційного розгляду справи, у зв'язку з чим прийнята цим господарським судом постанова підлягає скасуванню, з направленням справи на новий апеляційний розгляд.

Колегія суддів касаційної інстанції відзначає, що положення ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції, яка набрала чинності з 19.01.2013 року), посилаючись на яку апеляційний господарський суд дійшов висновку що спір, який є предметом розгляду у цій справі, має розглядатись в межах справи про банкрутство, не може застосовуватись до спірних правовідносин, оскільки TзOB "Закарпатполіметали" було визнано банкрутом постановою Господарського суду Закарпатської області від 16.02.2010 року у справі № 16/89, а, згідно з п. 11 Прикінцевих та перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом; положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Крім того, ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (що була застосована апеляційним господарським судом при прийнятті оскаржуваної постанови) передбачає, що суд, у провадженні якого перебуває справа про банкрутство, вирішує усі майнові спори з вимогами до боржника, у тому числі спори про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України.

Зазначеною нормою передбачено розгляд майнових спорів з вимогами до боржника саме в позовному провадженні (що, до того ж, констатовано апеляційним господарським судом з посиланням на Інформаційний лист Вищого господарського суду України "Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI)" № 01-06/606/2013 від 28.03.2013 року), відтак, висновок апеляційного господарського суду про те, що спір у цій справі має розглядатись у справі про банкрутство TзOB "Закарпатполіметали" суперечить правовій конструкції ч. 4 ст. 10 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Водночас, зважаючи на встановлений чинним процесуальним законодавством порядок розгляду справ господарським судом та, зокрема, те, що з'ясування наявності клопотань та розгляд цих клопотань здійснюється до початку розгляду справи, колегія суддів касаційної інстанцій вважає, що апеляційний господарський суд мав розглянути заявлені клопотання про залучення до участі у справі третіми особами Міністерства екології та природоохоронних ресурсів України, Державної служби геології та надр України, ЗАТ "ДАК "Українські поліметали" та Міністерства економічного розвитку і торгівлі України (з постановленням відповідних процесуальних документів) до прийняття рішення у справі за результатами апеляційного перегляду, оскільки безумовною підставою для скасування судового рішення касаційною інстанцією є прийняття такого рішення з порушенням (порушеннями), зазначеним у ч. 2 ст. 11110 ГПК України, згідно з п. 3) ч. 2 якої порушення норм процесуального права є в будь-якому випадку підставою для скасування рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, якщо господарський суд прийняв рішення або постанову, що стосується прав і обов'язків осіб, які не були залучені до участі в справі.

За таких підстав, подана ПрАТ "Карпатська рудна компанія" касаційна скарга підлягає задоволенню частково; прийнята Львівським апеляційним господарським судом постанова від 16.02.2015 року у справі № 907/888/13 має бути скасована, а справа - направлена на новий розгляд до апеляційного господарського суду.

Під час нового розгляду справи, господарському суду апеляційної інстанції слід усунути допущені порушення та врахувати вказівки касаційної інстанції, надані у цій постанові.

Керуючись ст. ст. 25, 1115, 1117, 1119 - 11112 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

П О С Т А Н О В И В :

1. Замінити Товариство з обмеженою відповідальністю "Карпатська рудна компанія" його правонаступником Приватним акціонерним товариством "Карпатська рудна компанія".

2. Касаційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Карпатська рудна компанія" задовольнити частково.

3. Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16 лютого 2015 року у справі 907/888/13 Господарського суду Закарпатської області скасувати.

4. Справу 907/888/13 передати на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Головуючий суддяВ.Ю. Поліщук
судді:О.В. Білошкап
П.К. Міщенко