ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р.Справа № 922/1170/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора Київського району, м. Харків
до 1) Харківської міської ради, м. Харків , 2) Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани", м. Харків
про скасування рішення, визнання недійсним державного акту та зобов'язання вчинити певні дії
за участю представників сторін:

прокурора - Хряка О.О. службове посвідчення №013774 від 06.12.12 р.;

1-го відповідача - Маринушкіної Л.В. довіреність №08-11/4670/2-14 від 24.12.2014 р.;

2-го відповідача - Фоміна Р.Б. довіреність №3 від 16.03.15 р.;

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Київського району (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області із позовною заявою до відповідачів: 1) Харківської міської ради, 2) Обслуговуючого кооперативу "ЖБК "Бархани", в якій позивач просить: визнати незаконним та скасувати п.11.2. додатку 1 до рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 №13/10; визнати недійсним державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №189775, зареєстрований в Управлінні Державного земельного агентства у місті Харкові. Також прокурор просить зобов'язати Обслуговуючий кооператив "ЖБК "Бархани" передати, а Харківську міську раду прийняти земельну ділянку площею 10,5952 га з кадастровим номером :13:009:0064, про що скласти акт прийому - передачі.

У судовому засіданні оголошувались перерви: до 23 березня 2015 року; до 15 квітня 2015 року.

Представник прокуратури надав до суду 13 березня 2015 року заяву про витребування доказів у 1-го та 2-го відповідачів.

Представник 1-го відповідача 18 березня 2015 року надав до суду заяву про залишення позову без розгляду згідно ч.1 ст. 81 ГПК України, оскільки прокурор безпідставно звернувся до суду та є орган уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах є один з наступних установ: Державне агентство земельних ресурсів України; Державна екологічна інспекція України; Державна інспекція сільського господарства України.

У судовому засіданні 18 березня 2015 року оголошувалась перерва до 23 березня 2015 року о 11:20.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 23.03.15 р. у задоволенні клопотання 1-го відповідача про залишення позову без розгляду відмовлено. Заяву прокурора про витребування доказів задоволено. Розгляд справи відкладено на "08" квітня 2015 р. о 14:00.

У судовому засіданні 18 березня 2015 року оголошувалась перерва до 23 березня 2015 року о 11:20.

Присутній представник прокуратури у судовому засіданні підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Присутній представник 1-го відповідача у судовому засіданні проти позову заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав відзив на позов 08.04.15 р. за вх.№14001, оскільки державна реєстрація ОК "ЖБК "Бархани" не була скасована на момент прийняття рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 р. №13/10". В ході створення "ОК "ЖБК Бархани" неможливо було дотриматись процедури, передбаченої для створення житлово - будівельного кооперативу, відповідно до вимог Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово - будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. №186. А саме на той момент не існувало таких органів, як виконавчі комітети місцевих Рад народних депутатів, а також районних (міських) комітетів комсомолу. Під час створення "ОК "ЖБК Бархани" необхідно керуватись не вимогами Житлового кодексу УРСР та Примірного статуту житлово - будівельного кооперативу, а вимогами Законів України "Про кооперацію" та "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", як спеціальними законами. ОК "ЖБК "Бархани" за напрямом діяльності є житлово-будівельним, а отже твердження прокуратури, що він є фактично обслуговуючим є безпідставним. На момент створення ОК "ЖБК "Бархани", його засновники не повинні були стояти на відповідному обліку, як особи які потребують поліпшення житлових умов, а лише повинні бути підпадати під критерії осіб, які потребують поліпшення житлових умов. При цьому прокуратурою не надано доказів, що засновники вказаного кооперативу не підпадали під такі критерії. Посилання прокуратури на висновок колегії суддів Судових палат в адміністративних, господарських та цивільних справах Верховного Суду України, до якого вона прийшла під час прийняття постанови від 17.04.2014 №21-195а14, є необґрунтованим, з огляду на те, що Верховний Суд України не наділений відповідними повноваженнями. В даному випадку не можна застосовувати законодавство Союзу РСР, в зв'язку з тим, що всі питання врегульовані законодавством України. Також 1-ий відповідач зазначив, що є підстави для застосування позовної давності, в зв'язку з тим, що органи прокуратури дізнались про прийняте оскаржуване рішення ще у 2010 році.

Присутній представник 2-го відповідача у судовому засіданні проти позову прокуратури заперечував та просив у його задоволенні відмовити, про що надав до суду відзив на позовну заяву та письмові пояснення до відзиву на позовну заяву, а саме зазначив, що прокурором було пропущено строк на подання даної позовної заяви до суду, оскільки з протоколу пленарного засідання сесії Харківської міської ради від 24.02.2010 р. вбачається, що на пленарному засіданні Харківської міської ради безпосередньо був присутній заступник прокурора м. Харкова Петрова О.І. На вказаному пленарному засіданні було прийнято рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 р., та надано ОК "ЖБК "Бархани" у власність земельну ділянку (кадастровий номер :13:009:0064), тому враховуючи обізнаність прокуратури на прийняття зазначеного рішення строк на подання даної позовної заяви до суду сплив 25.02.2013 року, що є підставою для відмови у задоволенні позову.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

Прокуратурою Київського району м. Харкова встановлено, що п.11.2. додатку 1 до рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 р. 13/10 ОК "ЖБК "Бархани" - (2-ий відповідач, ) надано у власність земельну ділянку (кадастровий номер :13:009:0064), яка належала територіальній громаді м. Харкова, за рахунок земель житлової та громадської забудови, загальною площею 10,5952 га, в межах акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості від 19.06.2007 р. № 656/07 для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Тополиній (в районі вул. Квітучої).

На підставі вказаного рішення Харківської міської ради Управлінням Державного земельного агентства у місті Харкові (на той час - Управління Держкомзему у м. Харкові) видано ОК "ЖБК "Бархани" державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯЛ №189775, який зареєстрований в книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №17 від 03.09.2010 р.

Прокурор звернувся до суду 26.02.15 р., оскільки рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" від 24.02.2010 р. щодо надання у власність ОК "ЖБК "Бархани" (2-ий відповідач) земельної ділянки (кадастровий номер :13:009:0064), посилаючись на те, що це рішення прийнято усупереч вимогам ст.41 Земельного кодексу України (далі - ЗКУ), ст.ст.133, 135, 137 Житлового кодексу УРСР (далі - ЖК) та Примірного статуту житлово-будівельного кооперативу, затвердженого постановою Ради Міністрів УРСР від 30.04.1985 р. №186 (далі - Примірний статут).

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з протоколу пленарного засідання сесії Харківської міської ради від 24.02.2010 р. на якому було прийнято рішення 41 сесії Харківської міської ради 5 скликання "Про надання юридичним та фізичним особам земельних ділянок для розміщення об'єктів містобудування" ОК "ЖБК "Бархани" - (2-ий відповідач) надано у власність земельну ділянку загальною площею 10,5952 га, в межах акту встановлення меж земельної ділянки на місцевості від 19.06.2007 р. № 656/07 для будівництва та подальшої експлуатації житлової забудови по вул. Тополиній (в районі вул. Квітучої) була присутня заступник прокурора м. Харкова Петрова О.І.

Таким чином, обізнаність прокурора з оскаржуваним рішенням є доведеною з дати ухвалення рішення 24.02.2010 р.

23.03.2015р. заступником прокурора було подано письмові пояснення до відзиву ОК "ЖБК "БАРХАНИ", в якому прокурор зазначає, що оскільки безпосередні дані, які на думку прокурора, свідчать про порушення передачі земельної ділянки ОК "ЖБК "БАРХАНИ", прокуратурою району виявлено у лютому 2015 року, то підстав застосовувати наслідки спливу позовної давності в зв'язку із обізнаністю заступника прокурора міста з 24.02.2010 р. про існування оскаржуваного рішення не вбачається.

Згідно ст. 256, 257 Цивільного кодексу України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлюється тривалістю у три роки. У відповідності до положень ч.ч. 3, 4 ст. 267 Цивільного кодексу України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідно до ч. 2 ст. 2 Господарського процесуального кодексу України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах. У разі відсутності такого органу або відсутності у нього повноважень щодо звернення до господарського суду прокурор зазначає про це в позовній заяві.

Згідно із п. 10 Наказу Генеральної прокуратури України від 18.10.2010, № Згн "Про організацію прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів", з метою підвищення ефективності наглядової діяльності за додержанням і застосуванням законів, керуючись статтями 1,15, 19-24 Закону України "Про прокуратуру", було наказано, зокрема: періодично, але не рідше одного разу на місяць, перевіряти законність правових актів Кабінету Міністрів України, місцевих органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування. Використовувати право участі у засіданнях цих органів.

Відповідним суб'єктом здійснення державою своїх цивільних прав в даному випадку є прокурор, який згідно із ст. 1 Закону України "Про прокуратуру" здійснює Прокурорський нагляд за додержанням і правильним застосуванням законів місцевими Радами, їх виконавчими органами, з відповідними наслідками прокурорського нагляду, в тому числі і шляхом звернення до суду з позовом в інтересах держави.

Нездійснення своєчасного прокурорського нагляду за прийнятими рішеннями органів місцевого самоврядування, що є обов'язком органів прокуратури відповідно до ст. 1 ЗУ "Про прокуратуру", призводить до наслідків визначених ч. 2 ст. 12, ч. 4 ст. 267 ЦК України, оскільки держава здійснює свої права через органи державної влади.

Згідно із мотивувальною частиною Постанови Судової палати у цивільних та господарських справах Верховного Суду України від 29.10.2014р. № 6-152цс14 визначено наступне: норма частини першої статті 261 ЦК України містить презумпцію обізнаності особи про стан своїх суб'єктивних прав, відтак обов'язок доведення терміну, з якого особі стало (могло стати) відомо про порушення права, покладається на позивача.

Оскільки позивач, як юридична особа, набуває та здійснює свої права і обов'язки через свої органи, то його обізнаність про порушення його прав або можливість такої обізнаності слід розглядати через призму обізнаності його органів та інших осіб, до повноважень яких належав контроль у сфері земельних відносин.

В зв'язку із обізнаністю з 24.02.2010р. заступника прокурора м. Харкова про прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради, згідно із Постановою Верховного Суду України від 29.10.2014р. № 6-152цс14 , також є обізнаними всі інші органи прокуратури, оскільки вони становлять єдину централізовану систему відповідно до ст. 6 Закону України "Про прокуратуру".

Таким чином, прокурором не була реалізована об'єктивна можливість знати про підстави прийняття оскаржуваного рішення Харківської міської ради у місячний строк з моменту його ухвалення, шляхом здійснення заходів прокурорського нагляду, яка між тим збігається із обов'язками прокурора згідно із п. 7 ст. 15 Закону України "Про прокуратуру".

Отже початок перебігу позовної давності щодо оскарження рішення Харківської міської ради від 24.02.2010р., починається саме з цієї дати прийняття рішення, оскільки його прийняття відбувалось безпосередньо за участю заступника прокурора міста Харкова яка перебувала на пленарному засіданні, та у відповідності до ст. 257 ЦК України строк позовної давності за вимогами щодо оскарження цього рішення сплинув 25.02.2013 року.

Ч. 4 ст. 267 ЦК України, визначено, що сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Відповідна позиція зазначена у постанові Верховного Суду України № 3- 23гс14 від 27.05.2014р., відповідно до якої Верховний Суд дійшов висновку, що перебування прокурора під час пленарного засідання, на якому було прийняте оскаржуване рішення є початком перебігу строку позовної давності згідно із ч. 1 ст. 261 ЦК, норми якої також розповсюджуються і на звернення прокурора до суду. Та початок перебігу строку позовної давності починає свій перебіг не з дати здійснення прокурором перевірки оскаржуваного рішення, а з дати коли прокурору було відомо про існування оскаржуваного рішення.

Враховуючи вищенаведене та те, що прокурор звернувся до суду із пропуском строку позовної давності, суд вважає клопотання 2-го відповідача про застосування до позовної заяви заступника прокурора Київського району строку позовної давності обґрунтованим та таким, що підлягає задоволенню, відповідно до цього суд вважає за необхідне у задоволенні позову відмовити.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою господарського суду Харківської області від 02 березня 2015 року, з урахуванням ухвали про виправлення описки від 23.03.15 р., клопотання прокурора про вжиття заходів забезпечення позову задоволено. Вжиті заходи забезпечення позову, шляхом накладення арешту на земельну ділянку, площею 10,5952 га з кадастровим номером :13:009:0064, до вирішення цієї справи по суті. Строк пред'явлення ухвали про вжиття заходів до забезпечення позову до виконання становить один рік, тобто - до 03.03.2016 р.

Як зазначалося в Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": п. 10, враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не повинен скасовувати вжиті заходи до виконання рішення або зміни способу його виконання, за винятком випадків, коли потреба у забезпеченні позову з тих чи інших причин відпала, або змінились певні обставини, що спричинились до застосування заходів забезпечення позову, або забезпечення позову перешкоджає належному виконанню судового рішення.

Питання про скасування заходів до забезпечення позову може бути розглянуто судом без виклику представників сторін та інших учасників судового процесу.

Відповідно ст. 68 Господарського процесуального кодексу України, питання про скасування забезпечення позову вирішується господарським судом, що розглядає справу, із зазначенням про це в рішенні чи ухвалі.

Враховуючи вищенаведене та те, що суд вжив заходи забезпечення позову до вирішення справи по суті, а суд прийшов до висновку про відмову у задоволенні позову, суд вважає за необхідне заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 02 березня 2015 року, а саме зняти арешт з земельної ділянки, площею 10,5952 га з кадастровим номером :13:009:0064.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Відповідно ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі покладаються на прокурора. Втім враховуючи звільнення прокурора від сплати судового збору пунктом 11 ч. 1 ст. 5 ЗУ "Про судовий збір" судовий збір в даному разі не стягується.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, статтею 15, 16, 203, 256, 257, 261, 267 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 35, 43, 44, 46, 47-1, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову відмовити.

2. Скасувати заходи забезпечення позову вжиті ухвалою господарського суду Харківської області від 02 березня 2015 року, а саме зняти арешт з земельної ділянки, площею 10,5952 га з кадастровим номером :13:009:0064.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний