ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 917/1885/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., суддя Білецька А.М., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Цвірі Д.М.

за участю представників:

позивача - Ященка Р.Ю., дов. № 14-135 від 13.05.2014

відповідача - Колода Л.В.. дов. № 1404 від 22.09.2014

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук Полтавська область (вх. №1235 П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 27.01.15 у справі № 917/1885/14

за позовом ПАТ "НАК "Нафтогаз України", м. Київ

до Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук Полтавська область

про стягнення 291406,77 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 27.01.2015 у справі № 917/1885/14 (суддя Іваницький О.Т.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Комунального підприємства ''Теплоенерго'' на користь Публічного акціонерного товариства ''Національна акціонерна компанія ''Нафтогаз України'' 291406,77 грн. із яких: інфляційні втрати - 48 561,51 грн.; 3% річних - 242 845,26 грн. за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2330/11 від 30.09.2011 року та витрати по сплаті судового збору в сумі 4198,08 грн.

Відповідач звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою на рішення господарського суду Полтавської області від 27.01.2015 у справі № 917/1885/14, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування викладених в апеляційній скарзі вимог відповідач зазначає про відсутність підстав для стягнення інфляційних та 3% річних, оскільки позивач провів таке нарахування на суми боргу, які погашаються з Державного бюджету у вигляді субвенції у відповідності до укладеного між сторонами договору № 123/30 від 12.02.2014 про організацію взаєморозрахунків, яким фактично змінено порядок та строки проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу № 14/2330/11 від 30.09.2011. Відповідач вважає, що господарський суд не звернув уваги на дані обставини та те, що чинним законодавством передбачений особливий порядок розрахунку між сторонами внаслідок різниці в тарифах, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади та місцевого самоврядування.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 розгляд справи відкладено на 07.04.2015 в зв'язку з неявкою представника позивача.

Позивач відзив на апеляційну скаргу не надав, в судовому засіданні його представник з наведеними відповідачем доводами не погоджується, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, оскаржуване рішення - без змін.

Розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, їх юридичну оцінку в межах вимог, передбачених ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при винесенні оскаржуваного рішення, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 30.09.2011 між Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" та Комунальним підприємством ''Теплоенерго''був укладений договір купівлі-продажу природного газу № 14/2330/11 та додатки до нього ( т.1,а.с.14-25).

Згідно з цим договором позивач передав у власність відповідача протягом жовтня 2011 року по грудень 2012 року природний газ на загальну суму 38 748 357,03 грн., що підтверджується актами прийому-передачі природного газу та довідкою щодо кінцевого сальдо та операцій із відповідачем (а.с. 21-22.-т.1,а.с. 26-46; 47-49).

Рішенням господарського суду Полтавської області у справі 14/2330/11 від 30.09.2011 року та у справі № 18/2141/ 12 року з відповідача було стягнуто борг з грудня 2011 року та лютий-червень 2012 року, а також пеня, 3% річних та інфляційні збитки за цей же період.

Таким чином, станом на 25.11.2013 заборгованість відповідача становила 4 236 101,17 грн., на яку позивачем нараховані 48 561,54 грн. інфляційних втрат, 242845,26 грн. - 3% річних та пен в розмірі 545 290,18 грн.

З матеріалів справи вбачається, що протоколом №57 засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу Полтавської області від 5 січня 2013 року вирішили узгодити обсяг заборгованості КП''Теплоенерго'' м. Кременчука для проведення розрахунків з різниці в тарифах на теплову енергію для населення, яка утворилась за грудень 2012 року відповідно до постанови КМУ від 15.10.2013р. № 968 у сумі 3 177 315 грн. (т.1,а.с. 81-95).

12.02.2014 року між територіальним органом Казначейства в Полтавській області, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської області державної адміністрації, Департаментом фінансів Полтавської обласної державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконкому Кременчуцької міськради, Управлінням житлово-комунального господарства в м. Кременчука, Комунальним підприємством ''Теплоенерго'' м. Кременчука та Національною акціонерною компанією ''Нафтогаз України'' було укладено договір № 123/30 про організацію взаєморозрахунків (відповідно до пункту 2 статті 16 Закону України ''Про Державний бюджет України на 2014 рік'' - сума договору - 3 177 315,00 грн.

Матеріалами справи підтверджено, що на виконання вищевказаного протоколу та договору відповідач в період з січня по квітень 2014 року за договором № 14/2330/11 від 30.09.2011 року здійснив платежі за наступними платіжним дорученнями - № 50 від 18.11.2013р. на суму 68 143,88; № 52 від 06.12.2013р. на суму 142 577,97 грн.; № 1 від 21.01.2014 р. на суму 195 336,63 грн.; №3 від 14.02.2014р. на суму 222 217,00 грн.; № 5 від 18.03.2014р. на суму 248 231, 81 грн.; № 7 від 1.04.2014р.; на суму 182 278,88 грн.; № 1 від 01.04.2014 р. на суму 3177 315,00 грн. і загальна сума платежів складає 4 236 101,17 грн. (т.1, а.с. 66-78; 108-112; 142-150; т.2,а.с.1-186; 191-228).

Своєю заявою від 27.01.2015 позивач просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині основної заборгованості, оскільки відповідачем зобов'язання за договором №14/2330/11 від 30.09.2011 року на суму 4 236 101,17 грн. виконав повністю. Крім того, позивач відмовився від стягнення пені в розмірі в розмірі 545 290,18 грн.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог в частині стягнення основного боргу в розмірі 4 236101,17 грн. та пені в розмірі в розмірі 545 290,18 грн. була прийнята судом в судовому засіданні 27.01.2015р. та з огляду на обґрунтованість задоволена.

Таким чином, предметом даного господарського спору є матеріально-правова вимоги про стягнення з відповідача 291 406,77 грн., з яких: інфляційні втрати - 48 561,51 грн.; 3% річних - 242 845,26 грн., які нараховані позивачем за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2330/11 від 30.09.2011 року станом на 25.11.2013.

Суд першої інстанції, вважаючи відповідача таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2330/11 від 30.09.2011 року на підставі ст. 625 ЦК України, задовольнив позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 48 561,51 грн. та 3% річних в розмірі 242 845,26 грн.

Проте, колегія суддів не може погодитись з висновками місцевого господарського суду щодо наявності правових підстав для стягнення інфляційних та 3% річних, оскільки судом не надано належної уваги тому факту, що уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу. Отже, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку передбаченому в договорі про організацію взаєморозрахунків, тоді як позивачем здійснено нарахування пені та штрафу відповідно до умов укладеного між сторонами договору купівлі-продажу природного газу. Враховуючи викладене, судова колегія приходить до висновку, що судом першої інстанції безпідставно були застосовані наслідки за порушення грошового зобов'язання у вигляді стягнення інфляційних та річних на суму заборгованості, яка була погашена на підставі договору про організацію взаєморозрахунків № 123/30 від 12.02.2014.

Переглядаючи оскаржуване рішення в апеляційному порядку, дослідивши матеріали справи, повністю, всесторонньо, за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оцінивши надані сторонами докази та надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам справи з урахуванням фактичних та правових підстав позову, колегія суддів виходить з наступного.

Наказом Міністерства палива та енергетики України, Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», Державного казначейства України від 3 лютого 2009 р. N 55/57/43 затверджено «Порядок проведення розрахунків за природний газ, теплопостачання і електроенергію» (Зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15 квітня 2009 р. за N 342/16358).

Постановою Кабінету Міністрів України від 29 січня 2014 р. № 30 затверджений «Порядок та умови надання у 2014 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування».

Згідно Порядку від 29.01.2014 р., субвенція надається з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - заборгованість), у тому числі на компенсацію різниці в тарифах на виробництво теплової енергії для населення на теплогенеруючих установках (крім теплоелектроцентралей, теплоелектростанцій і атомних електростанцій) з використанням будь-яких видів палива та енергії, крім природного газу (далі - компенсація), за рахунок джерел, зазначених у пунктах 14-17 і 20 статті 11, пункті 5 статті 12, пункті 10 статті 13 Закону України «Про Державний бюджет України на 2014 рік», згідно з розподілом, наведеним у додатку 1.

Головним розпорядником бюджетних коштів та відповідальним виконавцем бюджетної програми є Мінрегіон.

Перерахування субвенції здійснюється на суму заборгованості, що утворилася (компенсації, що розрахована) на початок місяця, в якому проводяться розрахунки, і не погашена (не відшкодована) на дату складення довідки про суму заборгованості (розрахунку компенсації).

Підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію та відступлення прав вимоги щодо заборгованості за природний газ на користь Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України», згідно з довідкою, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що на виконання вимог вказаних вище Порядків, з метою погашення заборгованості з різниці в тарифах, протоколом засідання територіальної комісії з погашення заборгованості підприємств паливно-енергетичного комплексу Полтавської області № 57 від 05.01.2013 р. узгоджено обсяг заборгованості КП «Теплоенерго» для проведення розрахунків різниці в тарифах на теплову енергію для населення, яка утворилась за грудень 2012 року відповідно до постанови КМУ від 15.10.2013 р. № 968 у сумі 3 177 315,00 грн.

У зв'язку з цим 12.02.2014 р. був укладений договір № 123/30 про організацію взаєморозрахунків між Територіальним органом казначейства в Полтавській області, Департаментом ЖКГ Полтавської ОДА, Департаментом фінансів Полтавської ОДА, фінансовим управлінням виконкому Кременчуцької міськради, УЖКГ м. Кременчука, КП «Теплоенерго» та НАК «Нафтогаз України».

За змістом пункту 9 Договору сторона шоста ( КП «Теплоенерго») перераховує на рахунок сторони останньої ( НАК «Нафтогаз України») кошти у сумі 3177315,00 гривень, у тому числі ПДВ 529552,50 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ та транспортування газу за 2012 рік згідно з договором від 30.09.2011 р. № 14/2330/11.

Згідно підпункту 2 пункту 12 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору.

При цьому строк виконання нового зобов'язання пов'язаний з моментом перерахування територіальним органом Казначейства грошових коштів з державного бюджету.

Дані обставини були погоджені з позивачем, позивач проти таких умов не заперечував.

На підставі даного договору підприємством відповідача була отримана субвенція з державного бюджету від територіального органу Казначейства в сумі 3 177 315,00 грн., які відповідач перерахував на рахунок позивача. За рахунок даної субвенції остаточно погашена заборгованість КП «Теплоенерго» перед ПАТ «НАК «Нафтогаз «Україна» за договором № 14/2330/11 від 30.09.2011, що підтверджується платіжним дорученням № 1 від 01.04.2014 р. та бухгалтерськими відомостями з Картки рахунку 631 по взаємовідносинам КП «Теплоенерго» з ПАТ НАК «Нафтогаз України» по Договору № 14/2330/11 від 30.09.2011 р.

Відповідно до пункту 17 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору.

Зазначені договори не є новацією в розумінні ч.2 ст. 604 ЦК України та не припиняють первісні зобов'язання за договором купівлі-продажу природного газу. Уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору купівлі-продажу природного газу.

Отже, уклавши договір про організацію взаєморозрахунків, сторони тим самим змінили порядок і строк проведення розрахунків за природний газ, поставлений відповідно до договору поставки природного газу, що в свою чергу потягло відсутність підстав для стягнення пені, передбаченої договором поставки природного газу та застосування наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України (враховуючи позиції Верховного суду України у справах №5011-1/11043-2012-42/528-2012 від 9.09.2014, №5011-35/1272-2012-42/527-2012, №5011-35/1533-2012-19/522-2012).

З огляду на те, що для застосування санкцій, передбачених договором поставки природного газу та наслідків за порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 ЦК України, необхідно, щоб оплата була здійснена поза межами порядку і строків, встановлених договором про організацію взаєморозрахунків, який діяв на момент розгляду справи і відповідно до змісту якого сторони засвідчили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмету договору.

Вказане узгоджується з позицією Вищого господарського суду України, викладеній в постанові від 01.12.2014 у справі № 909/694/14, від 26.01.2015 у справі № 922/3580/14.

Тоді як, звертаючись до господарського суду, позивач просив стягнути суму інфляційних та річних на підстав розрахунку, який зроблено в зв'язку з простроченням відповідачем грошового зобов'язання саме за договором купівлі-продажу природного газу № 14/2336/11 від 30.09.2011 року.

Зважаючи на встановлені судом обставини щодо проведення остаточного розрахунку за поставлений природний газ за договором № 14/2330/11 від 30.09.2011 на суму 4 236 101,17 грн. у порядку та строки, передбачені у договорі № 123/30 від 12.02.2014 року про організацію взаєморозрахунків, колегія суддів зазначає про відсутність правових підстав для застосування наслідків порушення грошового зобов'язання, передбачених частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України на суму 4 236 101,17 грн., яка була погашена на підставі договору про організацію взаєморозрахунків № 123/30 від 12.02.2014 року.

В свою чергу позивачем не надано до суду ані доказів неналежного виконання умов укладеного між сторонами договору про організацію взаєморозрахунків, ані обґрунтованого розрахунку інфляційних та річних в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов останнього.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Полтавської області від 27.01.2015 у справі № 917/1885/14 підлягає скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позовних вимог.

З огляду на зазначене та керуючись 32-34, 43, 49, 84, 99, 101, 102, п.2 ст. 103, п. 1, 4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства "Теплоенерго", м. Кременчук Полтавська область задовольнити.

Рішення господарського суду Полтавської області від 27.01.2015 у справі № 917/1885/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог про стягнення з відповідача 291406,77 грн., з яких: інфляційні втрати - 48 561,51 грн.; 3% річних - 242 845,26 грн.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства ''Національна акціонерна компанія ''Нафтогаз України'' (вул. Б. Хмельницького,6, 01001 м. Київ ) на користь Комунального підприємства ''Теплоенерго'' (вул.Чапаєва, буд. 68, м. Кременчук, Полтавської області, ) 2914,07 грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Полтавської області видати відповідний наказ.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови підписано 10 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Істоміна О.А.

Суддя Білецька А.М.

Суддя Гребенюк Н. В.