РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/6418/15-г

за позовомКомунального підприємства "Фармація"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аддімед"
простягнення 55 957,34 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Нескей І.Г. - представник за довіреністю № 483 від 05.01.2015;
від відповідачаРудкевич В.О. - керівник

В судовому засіданні 08.04.15, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Комунальне підприємство "Фармація" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аддімед" про стягнення 55957,34 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що 02.01.2014 між сторонами було укладено договір постачання № Ф-3, на підставі якого позивачем було поставлено продукцію на загальну суму 2 443 962,00 грн., проте відповідач здійснив лише часткову оплату за отриманий товар в сумі 2 396 478,33 грн., в результаті чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем у розмірі 47 483,67 грн. Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4359,32 грн. пені, 448,21 грн. - 3 % річних та 3666,13 грн. збитків від інфляції.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 19.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6418/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні 08.04.2015.

В судове засідання 08.04.15 представники сторін з'явились, представник позивача подав заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить в частині стягнення основної суми заборгованості провадження припинити, стягнути з відповідача інфляційні збитки в розмірі 3666,13 грн. та 3 % річних в сумі 448,21 грн.

Судом було прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення позовних вимог.

Відповідно до п.17 Листа Вищого господарського суду від 20.10.2006, № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК ціну позову вказує позивач.

Отже, у разі зменшення позовних вимог, якщо його прийнято господарським судом, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір.

Представник відповідача надав письмове клопотання, у якому просив зменшити суму штрафних санкцій та долучити до матеріалів справи докази сплати основної суми заборгованості.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив.

02 січня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Аддімед» (далі - відповідач, покупець) та Комунальним підприємством "Фармація" (далі - позивач, продавець) був укладений договір постачання № Ф-3 (далі - договір), відповідно до п. 1.1 якого постачальник передає у власність покупця, а покупець оплачує за наркотичні засоби, психотропні речовини та прекурсори, в асортименті, кількості та за цінами, які зазначені у видаткових накладних.

Відповідно до п. 2.1 договору ціна товару кожного найменування зазначається у видаткових накладних.

Згідно з п.2.2 даного договору, сума цього договору становить 2 036 635,00 грн. та може змінюватися протягом дії договору.

Додатковими угодами № 1 від 03.04.14 та № 2 від 01.08.14 сторони збільшили суму договору до 2443962,00 грн. та доповнили специфікацію товарів.

В п. 4.1 договору вказано, що розрахунки за поставлений товар здійснюються по факту отримання товару, протягом 3-х днів, згідно видаткових накладних.

Пунктом 4.2 договору вказано, що усі розрахунки за договором проводяться у безготівковій формі.

Умовами пунктів 10.1 та 10.2 встановлено, що цей договір вступає в силу з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2014 р.

За доводами позивача, КП «Фармація» належним чином виконало зобов'язання за договором та поставило відповідачу товар на суму 2 443 962,00 грн, в свою чергу, відповідач поставлений товар оплатив частково на суму 2 396 478,33 грн., у зв'язку з чим його заборгованість складає 47 483,67 грн. за видатковими накладними: № 1-00071629 від 10.09.14 на суму 679,11 грн, № 1-00072541 від 12.09.14 на суму 17219,17 грн, № 1-00081527 від 15.10.14 на суму 29585,39 грн.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 2915/05/07 від 22.12.14, відповідно до якої заявив вимогу розрахуватись за товар у 7-денний термін.

Спір виник внаслідок неналежного виконання відповідачем зобов'язання щодо сплати за отриманий товар за договором.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

За своєю правовою природою укладений між сторонами договір є договором поставки.

У відповідності до частини 1 статті 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами, після звернення позивача до суду відповідач сплатив суму основної заборгованості в розмірі 47483,67 грн., на підтвердження чого відповідачем надано відповідні копії платіжних доручень.

Згідно п.1-1 ч.1 статті 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи викладене, суд припиняє провадження у справі в частині суми основного боргу в розмірі 47483,67 грн. у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Позивач також просить суд стягнути з відповідача 3666,13 грн. - збитків від інфляції та 448,21 грн. - 3% річних.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Здійснивши перерахунок 3 % річних та збитків від інфляції з урахуванням умов договору, прострочення відповідачем сплати грошового зобов'язання та порядку розрахунків погодженого сторонами, господарський суд дійшов до висновку, що розмір 3 % річних та збитків від інфляції складає суму більшу, ніж заявлено позивачем до стягнення, проте, враховуючи, що відповідно до п.2 ч.1 ст.83 ГПК України суд не може виходити за межі позовних вимог без відповідного клопотання позивача, з відповідача підлягає стягненню 3666,13 грн. - збитків від інфляції та 448,21 грн. - 3% річних.

Оскільки оплата основної заборгованості в розмірі 47483,67 грн. була проведена відповідачем після звернення позивача до суду, то судовий збір в цій частині відповідно до ст. 49 ГПК України покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. В частині позовних вимог про стягнення 47 483 грн. 67 коп. основної заборгованості провадження припинити.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Аддімед» (04073 м. Київ, вул. Фрунзе, буд. 127 А, кв. 42, кім. 11, ідентифікаційний код 37571097) на користь Комунального підприємства "Фармація" (01030, м. Київ, вул. І. Франка, 38-Б, ідентифікаційний код 05415852) 448 (чотириста сорок вісім) грн. 21 коп. три відсотки річних, 3666 (три тисячі шістсот шістдесят шість) грн. 13 коп. збитків від інфляції та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

4. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.04.2015 р.

Суддя Пукшин Л.Г.