Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"21" квітня 2015 р. Справа № 906/379/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Смиковського В.П.

Розглянувши клопотання позивача ТОВ "Яромир" (с. Антопіль, Андрушівського району) від 17.03.15р. про забезпечення позову та заяву ТОВ "Яромир" від 08.04.15р. про розгляд питання про вжиття заходів забезпечення позову у справі

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир" (с. Антопіль, Андрушівського району)

До відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Лізинг" ( м. Миколаїв)

- за участю третіх осіб без самостійних вимог щодо предмета спору на стороні відповідача:

1. Приватного нотаріуса Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіна Руслана Володимировича (м. Миколаїв,);

2. Відділу державної виконавчої служби Андрушівського районного управління юстиції (Житомирська обл., м. Андрушівка)

про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню

за участю представників сторін:

від позивача: Мацієвська Т.В., довіреність № б/н від 25.02.15, діє до 25.02.16 р.;

відповідача: Кравець В.О., довіреність № б/н від 20.02.14, дійсна до 31.12.16 р.;

від третіх осіб: не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Позивач ТОВ "Яромир" звернувся до господарського суду з позовом до ТОВ "Техноторг-Лізинг" про визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Одночасно позивачем подано клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову від 17.03.15р. шляхом зупинення стягнення на підставі виконавчого напису від 19.02.15р. вчиненого приватним нотаріусом Нікітіним Русланом Володимировичем про витребування (вилучення) у ТОВ "Яромир" та повернення ТОВ "Техноторг-Лізинг" майна - трактор колісний NEW HOLLAND T8.390, 2013р. випуску реєстраційний №46467ВЕ, заводський номер ZDRC 02664, двигун №Н00034171, свідоцтво про реєстрацію ЕА №064950, вартістю 759080, 00 грн., що було передано в користування на умовах фінансового лізингу за договором, укладеним 03 вересня 2013р. за №870 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "Яромир", за невиплачену в строк до 02.02.2015р. заборгованість та 70000, 00 грн. за вчинення виконавчого напису.

В обґрунтування підстав вжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову позивач доводить, що оскільки органом державної виконавчої служби відкрито виконавче провадження по примусовому виконанню цього виконавчого напису та вчиняються виконавчі дії щодо його виконання, примусове вилучення предмету лізингу унеможливить захист прав позивача в обраний ним спосіб захисту порушеного права за цим позовом (оскарження нотаріальних дій).

Таким чином, як доводить позивач, існує очевидна небезпека заподіяння шкоди майновим правам позивача до ухвалення господарським судом рішення по даній справі, невжиття зазначених заходів призведе до втрати сенсу захисту їхніх прав у такий спосіб, оскільки в період розгляду спору можливо взагалі втратити будь-які майнові права на предмет лізингу.

Ухвалою від 20.03.15 р. суд порушив провадження у справі та, серед іншого, призначив розгляд клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову в засіданні суду 02.04.15р. із заслуховуванням думки учасників судового процесу з цього питання (абз. 2 п.2 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 N16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ).

Ухвалою від 02.04.2015 року суд відклав розгляд справи на 21.04.14р. , до розгляду справи по суті не переходив, клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову, відповідно, не розглядав.

08 квітня 2014року на адресу господарського суду надійшла заява ТОВ "Яромир" розглянути питання про вжиття заходів до забезпечення позову без участі сторін та винести ухвалу про зупинення стягнення на підставі виконавчого документа, оскільки органом державної виконавчої служби вчиняються виконавчі дії щодо його виконання, тоді як примусове вилучення предмету лізингу унеможливить захист прав позивача в обраний ним спосіб (оскарження нотаріальних дій).

З врахуванням мотивувальної частини ухвали від 20.03.15р. , суд ухвалив розглянути заяву ТОВ "Яромир" про вжиття заходів до забезпечення позову в засіданні суду 21.04.15р., про що виніс ухвалу від 08.04.15р.

В засіданні суду 21.04.15р. представник позивача доводи клопотання про забезпечення позову підтримав, просить суд його задовольнити. Представник відповідача проти вжиття заходів забезпечення позову заперечує, оскільки вважає, що оскарження позивачем виконавчого напису нотаріуса не спростовує наявність у позивача простроченої заборгованості за договором лізингу в розмірі 641 062,43 грн., від погашення якої позивач ухиляється. Просить у його задоволенні відмовити.

Заслухавши представників сторін спору та дослідивши матеріали справи, суд ухвалює задовольнити клопотання позивача ТОВ "Яромир" від 17.03.15р. про вжиття заходів до забезпечення позову, з огляду на наступне.

У відповідності до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою , зокрема, сторони, має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

У вирішенні питання про забезпечення позову, господарський суд враховує, серед іншого, адекватність заходу до забезпечення позову (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ( далі - Постанова № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник.

У ст. 67 ГПК України передбачено, що позов забезпечується , зокрема, зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Предметом спору у даній справі є визнання виконавчого напису нотаріуса таким, що не підлягає виконанню.

Виконавчий напис нотаріуса є виконавчим документом у розумінні п. 4 ч. 2 ст. 17 Закону України "Про нотаріат" та ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження".

Згідно абз. 2 ч.2 ст. 7 Закону України "Поро фінансовий лізинг" стягнення за виконавчим написом нотаріуса провадиться в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" .

У відповідності до п. 4, 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" від 21.04.1999р. за №606-XIV передбачені обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, зокрема, зупинення судом стягнення на підставі виконавчого документа.

Таким чином, позивачем обрано адекватний предмету позову у цій справі захід забезпечення позову.

Обставини спору вказують на те, що невжиття заходів забезпечення позову може призвести до припинення у позивача майнового права користування предметом лізингу у примусовому порядку, та, можливості набуття його у власність в порядку, визначеному розділом 7 договору фінансового лізингу № 870 від 03.09.13р., оскільки:

- постановою державного виконавця ВДВС Андрушівського РУЮ від 10.03.15року на підставі виконавчого напису № б/н , виданого 19.02.15р. відкрито виконавче провадження № 46786794 та встановлено боржнику строк самостійного виконання до 17.03.15року;

- вимогою державного виконавця ВДВС Андрушівського РУЮ від 31.03.15року встановлено боржнику обов'язок надати транспортний засіб для вилучення та передачі стягувачу 08.04.15року о 10:00 год;

- постановою державного виконавця ВДВС Андрушівського РУЮ від 08.04.15року у ВП № 46786794 предмет лізингу (трактор колісний NEW HOLLAND T8.390, 2013р. випуску ) оголошено в розшук.

Судом також враховується, що відповідач у справі ТОВ "Техноторг-Лізинг" визнав, що до звернення до нотаріуса за вчиненням виконавчого напису про вилучення об'єкта лізингу не відмовлявся від договору фінансового лізингу № 870 від 03.09.13р.

Відповідно до ч. 1 ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 615 ЦК України у разі порушення зобов'язання однією стороною друга сторона має право частково або в повному обсязі відмовитися від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно ч. 3 цієї статті внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання частково або у повному обсязі відповідно змінюються умови зобов'язання або воно припиняється.

Відповідно до ч.3 ст. 651 ЦК України у разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Відповідно до ч. 2 ст. 7 Закону України " Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів.

Відповідно до ч. 3 цієї статті відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову.

За правилом ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду).

Відповідно до ч. 1 ст. 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Згідно ч. 2 цієї статті у разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

З врахуванням вищевикладеного, договір фінансового лізингу № 870 від 03.09.13р. станом на 21.04.2015року не розірваний, не визнаний в судовому порядку недійсним , а відтак, є чинним.

За приписом п. 7 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач зобов'язаний повернути предмет лізингу у стані, в якому його було прийнято у володіння, з урахуванням нормального зносу, або у стані, обумовленому договором у разі :

- закінчення строку лізингу;

- дострокового розірвання договору лізингу;

- в інших випадках дострокового повернення предмета лізингу.

Станом на 21.04.2015 року судом не встановлені обставини закінчення строку договору фінансового лізингу № 870 від 03.09.13р. та дострокового його розірвання, зокрема, шляхом односторонньої відмови від договору. Наявність інших випадків дострокового повернення предмету лізингу - судом встановлюватиметься в ході вирішення цього спору.

В свою чергу, конституційний принцип правової держави вимагає від неї утримуватися від обмеження загальновизнаних прав і свобод людини і громадянина, в тому числі майнових прав (стаття 1, частина друга статті 3, статті 21, 22, 64 Конституції України (підпункт 5.3 пункту 5 мотивувальної частини Рішення КСУ від 22 вересня 2005 року N 5-рп/2005 ).

Згідно прецедентної практики Європейського суду з прав людини майнові права, зокрема, право найму (оренди), є складовою поняття «майно» в розумінні статті 1 Першого протоколу до Конвенції ) (Рішення у справі «Ятрідіс проти Греції» від 25.03.99 року).

Оскільки станом на 21.04.2015року судом не встановлені обставини припинення у позивача права користування предметом лізингу, яке виникло на підставі договору фінансового лізингу № 870 від 03.09.13р. та випливає із суті змісту поняття договору фінансового лізингу ( ч.2 ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" ) (далі - договір лізингу), зупинення стягнення за оскаржуваним в судовому порядку виконавчим документом про примусове вилучення предмету лізингу, є необхідним для захисту порушеного, як вважає позивач, майнового права.

Приписами ст. 124 Конституції України встановлено, що судові рішення, в тому числі, ухвали суду, є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно з ст. 115 ГПК України ухвали господарського суду, що набрали законної сили, виконуються у порядку, встановленому цим Кодексом і Законом України "Про виконавче провадження".

У пункті 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що виконавчим документом є, зокрема, ухвали судів у господарських справах у випадках, передбачених законом.

Конституційний Суд України у п. 3 мотивувальної частини рішення від 26.06.2013 № 5-рп/2013 у справі за конституційним зверненням акціонерної компанії „Харківобленерго« щодо офіційного тлумачення положень пункту 2 частини другої статті 17, пункту 8 частини першої статті 26, частини першої статті 50 Закону України „Про виконавче провадження« виходить з того, що до ухвал, визначених у пункті 2 частини другої статті 17 Закону, належать, зокрема, ухвали про вжиття запобіжних заходів та забезпечення позову у господарських справах (статті 436, 67 Кодексу), які виконуються органами державної виконавчої служби або іншими органами виконання судових рішень згідно з вимогами статей 2, 3, 5, 17 Закону без видачі наказу суду, оскільки мають самостійний процесуальний характер і не є актами вирішення спору по суті. Такі ухвали приймаються судом у зв'язку з необхідністю забезпечення розгляду судових справ та виконання рішення суду в майбутньому.

Таким чином, ухвала про забезпечення позову має відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" ( п.4 Пленуму ВГСУ від 17.10.2012 № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 12211 ГПК України) ( п.12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення" ( далі - Постанова ВГСУ № 6).

У п. 6 Постанови ВГСУ № 6 роз'яснено наступне: статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову. Однак оскарження ухвал про забезпечення позову не зупиняє їх виконання (частина третя статті 67 Кодексу).

Керуючись ст.ст. 66, 67 , 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Клопотання позивача ТОВ "Яромир" (с. Антопіль, Андрушівського району) від 17.03.15р. про забезпечення позову задовольнити.

2. З метою забезпечення позову зупинити стягнення на підставі виконавчого напису від 19.02.15р. вчиненого приватним нотаріусом Нікітіним Русланом Володимировичем про витребування (вилучення) у Товариства з обмеженою відповідальністю "Яромир" ( 13414, вул. Жовтнева ,7, село Антопіль Андрушівського району, ) та повернення Товариству з обмеженою відповідальністю "Техноторг-Лізинг" (54025, проспект Героїв Сталігнраду,113/1 , місто Миколаїв, ) майна - трактора колісного NEW HOLLAND T8.390, 2013р. випуску реєстраційний №46467ВЕ, заводський номер ZDRC 02664, двигун №Н00034171, свідоцтво про реєстрацію ЕА №064950, вартістю 759080, 00 грн., що було передано в користування на умовах фінансового лізингу за договором, укладеним 03 вересня 2013р. за №870 між ТОВ "Техноторг-Лізинг" та ТОВ "Яромир", за невиплачену в строк до 02 (другого) лютого 2015р. заборгованість до вступу рішення суду у цій справі в законну силу .

3. Стягувачем за даною ухвалою є позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "Яромир" (13414, вул. Жовтнева ,7, село Антопіль Андрушівського району, ).

4. Ухвала про забезпечення позову вступила в законну силу 21.04.15р., підлягає негайному виконанню в порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження" та може бути пред'явлена до виконання протягом одного року з дати її прийняття, а саме, до 21.04.16р. включно.

5. Оригінальний примірник ухвали про забезпечення позову надіслати позивачу, копію - відповідачу та третім особам у справі.

Ухвалу про забезпечення позову може бути оскаржено в апеляційному порядку. Оскарження ухвали про забезпечення позову не зупиняє її виконання.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2 - позивачу ТОВ "Яромир" (13414, Житомирська обл., Андрушівський р-н, с. Антопіль, вул. Жовтнева, 7) простою

3- відповідачу "Техноторг-Лізинг" (54025, м. Миколаїв, пр. Героїв Сталінграду, 113/1) простою

4- третій особі - приватному нотаріусу Миколаївського міського нотаріального округу Нікітіну Р.В. (54001, м. Миколаїв, вул. Адміральська, 31 б/9 (рек. з повід.)

5- третій особі - ВДВС Андрушівського РУЮ (13401, м. Андрушівка, пл. Шевченка, 7) рек. з повід.