РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/1142/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія»

про стягнення 249 340, 00 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: Тулба К.Г.

від відповідача: не з'явились

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія» про стягнення грошових коштів у розмір 249 340, 00 грн. за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань щодо оплати наданих послуг за вищевказаним договором.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.01.2015 р. порушено провадження у справі № 910/1142/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.02.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

Розгляд справи переносився в порядку ст. 77 Господарського процесуального кодексу України у зв'язку з неявкою представника відповідача.

У процесі провадження у справі позивач подав додаткові пояснення по суті спору, у яких зазначає, що за своєю правовою природою договір № 1/14 від 25.03.2014 р. є договором підряду, а відтак - відносини сторін за вказаним договором врегульовані нормами глави 61 Цивільного кодексу України.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги та просив позов задовольнити.

Представник відповідача на виклик суду не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив.

При цьому суд відзначає, що ухвали суду направлялись відповідачу на адресу, вказану в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців адресу та повернуті до Господарського суду міста Києва.

Між тим, відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що учасники були належним чином повідомлені про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, та зважаючи на те, що від учасників провадження не надходило будь-яких клопотань, в тому числі, про відкладення розгляду справи, суд вважає, що неявка у судове засідання представника відповідача не є перешкодою для прийняття рішення у даній справі.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 01.04.2015 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія» укладено договір № 1/14 за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» зобов'язалось надати відповідачу послуги з реклами будь-якими засобами, зокрема, виготовлення відео (аудіо) роликів, розміщення рекламних матеріалів замовника на телебаченні (ефірному та кабельному), в пресі, на радіо, у метро, виготовлення та розміщення зовнішньої реклами, розробка ідей рекламної продукції, а відповідач - вчасно прийняти послуги, підписати акти приймання наданих послуг та перерахувати грошові кошти.

Відповідно до п. 3. договору відповідач зобов'язаний сплатити вартість послуг в порядку та у строки, які узгоджуються сторонами шляхом складання додаткових угод

Відповідно до п. 4.1. договору передача результатів наданих послуг здійснюється відповідачем на підставі акту приймання наданих послуг, в якому зазначається опис наданих послуг.

Договір, відповідно до п. 8.1., набирає чинності з моменту сплати завдатку та діє до 31.12.2014 р.

Як вбачається з матеріалів справи, Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» виконано, а Товариством з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія» прийняті обумовлені договором № 1/14 від 25.03.2014 р. роботи з виготовлення рекламних засобів, на загальну суму 249 340, 00 грн., що підтверджується актами здачі-прийняття робіт (надання послуг), засвідчені копії яких містяться в матеріалах справи.

09.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» направило відповідачу лист № 011 від 08.12.2014 р. про перерахування на його рахунок заборгованості за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. у розмірі 249 340, 00 грн. протягом семи днів з дати отримання листа.

Відомостей щодо надання відповідачем відповіді на вказаний лист матеріали справи не містять.

22.12.2014 р. між Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» укладено договір про відступлення права вимоги, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» передало позивачу право вимоги за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. на загальну суму 249 340, 00 грн.

Листом № 034 від 22.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» повідомило відповідача про відступлення права вимоги за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА».

Листом № 36 від 24.12.2014 р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» повідомило відповідача про відступлення йому Товариством з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» права вимоги за договором № 1/14 від 25.03.2014 р.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, позивач стверджує що відповідачем допущено прострочення виконання грошових зобов'язань за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. щодо оплати виконаних робіт, право вимоги за яким відступлено Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» на підставі договору від 22.12.2014 р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст договору № 1/14 від 25.03.2014 р., виходячи з його предмету та обсягу прав і обов'язків сторін, суд дійшов висновку, що за своїми правовими ознаками вищевказаний договір є договором підряду.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Відповідно до ч.ч. 1, 2 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Якщо у договорі підряду не встановлено ціну роботи або способи її визначення, ціна встановлюється за рішенням суду на основі цін, що звичайно застосовуються за аналогічні роботи з урахуванням необхідних витрат, визначених сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Договором, відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення містяться і в Господарському кодексі України. Так, відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договорів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням забов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом забов'язання (неналежне виконання).

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Тож, в силу положень Цивільного кодексу України договірні зобов'язання є обов'язковими для виконання сторонами у порядку та у строк, визначений відповідним договором, або законом.

За приписами ст.ст. 3, 629 Цивільного кодексу України цивільне законодавство ґрунтується на принципах справедливості, добросовісності та розумності та передбачає обов'язковість виконання договірних зобов'язань.

Приймаючи до уваги, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» звернулось до відповідача з вимогою, останній зобов'язаний був оплатити виконані роботи у семиденний строк з дня отримання листа № 011 від 08.12.2014 р.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України Згідно кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Статтею 513 Цивільного кодексу України передбачено, що правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

У відповідності до ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 614 Цивільного кодексу України визначено, що особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання.

При цьому, відсутність своєї вини відповідно до ч. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Статтею 4-3 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За приписами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Тож, приймаючи до уваги, що за приписами ст.ст. 4-3, 33, 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, суть якого полягає у обґрунтуванні сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, своїх вимог і заперечень поданими суду доказами, які господарський суд оцінює за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, оскільки Товариство з обмеженою відповідальністю «Інформаційно-комунікативне агентство «ОСА» відступило Товариству з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія» за договором № 1/14 від 25.03.2014 р., враховуючи, що відповідач був повідомлений про заміну кредитора у зобов'язанні, зважаючи, що відповідач правом надання відзиву не скористався, заявлені до нього вимоги не спростував, доказів наявності об'єктивних причин неможливості виконання зобов'язань щодо оплати робіт за договором № 1/14 від 25.03.2014 р. не надав, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення заборгованості у розмірі 249 340, 00 грн.

Підсумовуючи вищенаведене, виходячи із заявлених позивачем вимог та наявних у справі доказів, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене, керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Київська-Будівельна-Компнія» (04123, м. Київ, вул. Світлицького, 35, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Рекламне агентство «ОСА» (03150, м. Київ, вул. Червоноармійська, 48, оф. 6, ) грошові кошти у розмірі 249 340, 00 (двісті сорок дев'ять тисяч триста сорок грн. 00 коп.) грн. та 4 986, 81 (чотири тисячі дев'ятсот вісімдесят шість грн. 81 коп.) грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 06.04.2015 р.

Суддя Пригунова А.Б.