ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Рішення

01.04.2015 р. Справа № 907/93/15

За позовом Закарпатської обласної ради, м. Ужгород

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Раково Перечинського району

про розірвання Договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально - визначеного майна об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н від 08.08.2013 року та стягнення суми 14 721 грн. 49 коп., в тому числі 13 802 грн. 93 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та 918 грн. 56 коп. пені (з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог),

Суддя господарського суду - Пригара Л.І.

представники:

Позивача - Климків В.Р., довіреність № 01-17/775 від 01.12.2014 року

Відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Закарпатською обласною радою, м. Ужгород заявлено позов до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Раково Перечинського району про розірвання Договору оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально - визначеного майна об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н від 08.08.2013 року та стягнення заборгованості по орендній платі у розмірі 11 833 грн. 70 коп. Представник позивача в судовому засіданні 20.03.2015 року подано письмову заяву б/н, б/д в порядку ст. 22 ГПК України про збільшення розміру позовних вимог, в якій просить суд розірвати договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально - визначеного майна об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н від 08.08.2013 року та стягнути з відповідача 14 721 грн. 49 коп., в тому числі 13 802 грн. 93 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та 918 грн. 56 коп. пені.

Представник позивача просить суд задоволити позов в повному обсязі з врахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог. Позовні вимоги обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди від 08.08.2013 року по сплаті орендних платежів за період з червня 2014 року по січень 2015 року, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 13 802 грн. 93 коп. Крім того, за порушення строків оплати, відповідачу нараховано пеню в розмірі 918 грн. 56 коп. (п. 3.6. договору). Разом з тим, вважає, що порушення відповідачем умов договору, а саме: несвоєчасна оплата орендної плати; не забезпечення збереження орендованого майна, яке передане орендарю згідно акту приймання - передачі (п. 5.3. договору); використання орендарем майна не за цільовим призначенням (п. 5.1. договору) та не проведення своєчасного здійснення капітального, поточного та інших видів ремонту майна (п. 5.4. договору), є підставами для розірвання договору оренди.

Відповідач, належним чином повідомлений про час і місце розгляду справи (ухвала суду про порушення провадження у справі від 03.02.2015 року, ухвали суду про відкладення розгляду справи від 17.02.2015 року, від 05.03.2015 року та від 20.03.2015 року надіслані на адресу відповідачу, зазначену в позовній заяві, повідомлення про вручення ухвали від 03.02.2015 року долучено до матеріалів справи), у судові засідання 17.02.2015 року, 05.03.2015 року, 20.03.2015 року та 01.04.2015 року явку уповноваженого представника не забезпечив, витребувані ухвалами суду документи не подав, причини невиконання вимог ухвал суду не повідомив. Із заявами, клопотаннями до суду не звертався.

Позивачем подано до матеріалів справи Витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, з якого вбачається, що станом на 16.02.2015 року ОСОБА_2 зареєстрована як фізична особа - підприємець, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Таким чином, місцезнаходження відповідача за адресою, вказаною позивачем у позовній заяві і на яку позивач скерував копію позовної заяви з доданими до неї документами, а суд ухвали по справі від 03.02.2015 року, від 17.02.2015 року, від 05.03.2015 року та від 20.03.2015 року - відповідає місцезнаходженню Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, відомості про яке містить Єдиний державний реєстр юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Згідно п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 із наступними змінами та доповненнями, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищевикладене у відповідності до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та п. 3.9.2. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 (із змінами і доповненнями) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї із сторін, справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню, а тому відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України та ст. 6 Конвенція про захист прав людини та основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин і вирішення спору по суті.

Вивчивши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача,

суд встановив:

8 серпня 2013 року між Управлінням з питань майна комунальної власності облдержадміністрації (орендодавець) (правонаступник - відділ управління комунальним майном виконавчого апарату Закарпатської обласної ради) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2 (орендар) був укладений договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально - визначеного майна об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н. Згідно предмету договору орендодавець (позивач) передає, а орендар (відповідач) приймає у строкове платне користування окреме індивідуально - визначене майно - нежитлову будівлю загальною площею 217,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, вартість якого за експертною оцінкою станом на 30.06.2013 року становить 142 811 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення складів (п. 1.1. договору).

За умовами п.п. 2.1, 2.2. договору орендар (відповідач) вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання - передачі майна. Передача майна в оренду не тягне за собою виникнення в орендаря (відповідача) права власності на це майно.

Розділом 3 договору визначено розмір орендної плати та порядок її сплати, зокрема, передбачено, що місячна орендна плата визначена згідно з Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області, затвердженої рішенням сесії Закарпатської обласної ради від 16.03.2006 року № 724 (з подальшими змінами і доповненнями) за станом на 08.08.2013 року та становить: 1 426 грн. 68 коп. + 20% ПДВ. Базова ставка станом на 08.08.2013 року за 1 кв.м. становить відповідно в розмірі: 6 грн. 55 коп. + 20% ПДВ. Загальна вартість місячної орендної плати на момент укладення договору становить 1 712 грн. 01 коп., в тому числі 285 грн. 33 коп. ПДВ. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом корегування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Орендар самостійно проводить щомісячну індексацію суми орендної плати відповідно до розробленого Мінстатом індексу інфляції за відповідний місяць. Орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі підлягає індексації і стягується на розрахунковий рахунок орендодавцю з нарахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, з урахуванням індексації за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до розділу 5 договору сторонами встановлено, що орендар (відповідач) зобов'язаний: - використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов договору; - своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату; - забезпечити збереження орендованого майна, запобігати його пошкодженню і псуванню, здійснювати заходи протипожежної безпеки; - своєчасно здійснювати капітальний, поточний та інші види ремонтів орендованого майна; - щомісяця перераховувати орендодавцю (позивачу) встановлену договором орендну плату, але не пізніше 15 - го числа наступного місяця; - у разі припинення або розірвання договору повернути орендодавцеві (позивачу) або підприємству, установі, організації вказаному орендодавцем орендоване майно у належному стані, не гіршому ніж на момент передачі його в оренду, з врахуванням нормального фізичного зносу та відшкодувати орендодавцю (позивачу) збитки у разі погіршення стану або втрати (повної або часткової) орендованого майна з вини орендаря (відповідача).

На виконання умов договору оренди від 08.08.2013 року сторонами підписано акт приймання - передачі орендованого майна від 08.08.2013 року, який підтверджує передачу орендованого майна відповідачу.

Матеріалами справи встановлено та не спростовано відповідачем, що останній взятих на себе зобов'язань по повній та своєчасній сплаті орендної плати не виконував, протягом всього строку дії договору допускав порушення строків внесення орендної плати, у зв'язку з чим за період з червня 2014 року по січень 2015 року у відповідача виникла заборгованість перед позивачем на суму 13 802 грн. 93 коп.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі. Аналогічні вимоги встановлено згідно зі ст. 762 Цивільного кодексу України, ст. 286 Господарського кодексу України.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України, ст. 526 Цивільного кодексу України господарське зобов'язання (зобов'язання) має виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що за певних умов звичайно ставляться.

Частиною 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Враховуючи доведеність та обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення суми орендної плати в розмірі 13 802 грн. 93 коп. за період з червня 2014 року по січень 2015 року, суд дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Крім цього, згідно ст. 230 Господарського кодексу України та п. 3.6. договору оренди позивачем на прострочену заборгованість нараховано пеню в розмірі 918 грн. 56 коп. (розгорнутий розрахунок пені міститься в матеріалах справи). Перевіривши доданий до матеріалів справи розрахунок суми пені, суд визнає вимоги в частині стягнення 918 грн. 56 коп. пені обґрунтованими та підлягають стягненню з відповідача.

Разом з тим, позивач просить суд розірвати договір оренди враховуючи порушення відповідачем істотних умов договору.

Щодо аргументів представника позивача щодо наявності підстав для розірвання договору, суд констатує наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, на виконання розпорядження голови обласної ради від 01.10.2014 року № 33/01-48 „Про проведення інвентаризації майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області" та наказу начальника відділу управління комунальним майном виконавчого апарату обласної ради від 03.10.2014 року № 12/06-06 „Про проведення обстеження майна, що перебуває у спільній власності територіальних громад, сіл, селищ, міст області та передано в оренду за договорами, в яких орендодавцем виступає Закарпатська обласна рада" було здійснено обстеження нежитлової будівлі загальною площею 217,7 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2 (даний об'єкт згідно договору оренди від 08.08.2013 року переданий в строкове платне користування ФОП ОСОБА_2 для розміщення складів), про що складено акти обстеження ефективності використання майна комунальної власності (копії даних актів долучено до матеріалів справи). В ході обстеження вказаного об'єкту комісією було встановлено, що майно орендарем фактично не використовується, перебуває в занедбаному стані та потребує ремонту.

Закарпатською обласною радою на адресу ФОП ОСОБА_2 було надіслано претензію № 06-19/58 від 19.11.2014 року з вимогою про розірвання договору в позасудовому порядку, яка відповідачем залишена без належного реагування.

Відповідно до п. 3 ст. 291 Господарського кодексу України, договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін, договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку встановленому статтею 188 цього кодексу.

Статтею 783 Цивільного кодексу України визначено, що наймодавець має право вимагати розірвання договору найму, якщо наймач користується річчю всупереч договору або призначенню речі; наймач без дозволу наймодавця передав річ у користування іншій особі; наймач своєю недбалою поведінкою створює загрозу пошкодження речі; наймач не приступив до проведення капітального ремонту, якщо обов'язок проведення капітального ремонту був покладений на наймача.

При цьому повинні враховуватися приписи частини другої статті 651 Цивільного кодексу України, які є загальними для розірвання договору та які передбачають можливість розірвання договору за рішенням суду на вимогу однієї з сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, установлених договором або законом.

Із змісту статті 782 Цивільного кодексу України випливає, що однією з підстав для дострокового розірвання договору є невнесення плати протягом трьох місяців з дня закінчення строку платежу.

Визначена ст. 782 Цивільного кодексу України можливість розірвати договір найму шляхом відмови від договору в позасудовому порядку є правом, а не обов'язком наймодавця.

Право наймодавця на відмову від договору найму, передбачене частиною першою статті 782 Цивільного кодексу України, не є перешкодою для звернення наймодавця (орендодавця) до суду з вимогою розірвати договір у разі несплати наймачем (орендарем) платежів, якщо вбачається істотне порушення умов договору.

Водночас орендоване майно є комунальним, тому на спірні правовідносини поширюється також дія Закону України "Про оренду державного та комунального майна", згідно з частиною третьою статті 26 якого підставою для дострокового розірвання договору оренди за рішенням суду може бути невиконання сторонами своїх зобов'язань.

Із системного аналізу вищенаведених правових норм слідує, що договір оренди комунального майна може бути за рішенням суду достроково розірваний у випадку істотного порушення умов договору другою стороною.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору державного (комунального) майна, як внесення орендної плати, є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю) (постанова Верховного суду України від 08.05.2012 року по справі № 5021/966/2011).

Норми статті 188 Господарського кодексу України та статті 11 Господарського процесуального кодексу України не позбавляють сторону договору права на безпосереднє звернення до суду з вимогою про розірвання договору оренди без дотримання порядку досудового врегулювання спору (постанова від 08.05.2012 року № 5021/966/2011).

Згідно до ч. ч. 2, 3 ст. 653 Цивільного кодексу України у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

У відповідності до ч. 1 ст. 27 Закону України „Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Враховуючи вищенаведене, дослідивши всі обставини справи, суд дійшов висновку, що позивач довів належними та допустимими доказами факт невиконання відповідачем всіх умов договору, без будь - якого обґрунтування з боку відповідача причин їх відсутності, тобто матеріалами справи доведено, що відповідач у порушення умов договору не виконував вимоги щодо своєчасної оплати орендної плати; збереження та ремонту майна; використовував передане йому майно не за цільовим призначенням, що є істотними порушеннями умов договору, приписів глави 58 Цивільного кодексу України та параграфу п'ятого глави 30 Господарського кодексу України, які регулюють відносини оренди (найму), а також майнових прав позивача, як власника цього майна.

Таким чином, керуючись вищевикладеним, суд вважає, що позовні вимоги про розірвання договору оренди є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підстави своїх вимог чи заперечень.

Відповідачем не надано суду доказів в обґрунтування того, що він своєчасно та належним чином виконував всі умови договору, не спростовано викладені у позовній заяві факти щодо наявної суми заборгованості та відсутності підстав для розірвання договору оренди.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Судові витрати підлягають віднесенню на відповідача у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у розмірі 3 045 грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Розірвати договір оренди приміщень, частини будівель, споруд та іншого окремого індивідуально - визначеного майна об'єктів, що належать до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст області б/н від 08.08.2013 року, укладений між Управлінням з питань майна комунальної власності облдержадміністрації, м. Ужгород та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_2, с. Раково Перечинського району.

3. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Закарпатської обласної ради, м. Ужгород, пл. Народна, 4 (код ЄДРЮОФОП 25435963) суму 14 721 (Чотирнадцять тисяч сімсот двадцять одна гривень) грн. 49 коп., в тому числі 13 802 (Тринадцять тисяч вісімсот дві гривень) грн. 93 коп. заборгованості по сплаті орендної плати та 918 (Дев'ятсот вісімнадцять гривень) грн. 56 коп. пені, а також суму 3 045 (Три тисячі сорок п'ять гривень) грн. на відшкодування витрат по сплаті судового збору.

4. Рішення набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 06.04.2015 року

Суддя Пригара Л.І.