УХВАЛА

14.04.2015Справа № 910/2235/14

Скаржник (боржник) Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт"

Стягувач Антимонопольний комітет України

Суб'єкт оскарження Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві

про скарга відповідно до ст. 121-2 ГПК України (ВП 46242294)

По справі № 910/2235/14

За позовом Антимонопольного комітету України

до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт"

про стягнення 4 400 000,00 грн. та про зобов`язання Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" виконати пункт 2 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 р. № 92-р

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Полякова К.В.

Літвінова М.Є.

Представники:

від скаржника (боржника): Руденко В.В. за довіреністю № 01-29-617 від 12.12.2014 р.

Павлік І.П. за довіреністю № 01-29-621 від 12.12.2014 р.

від стягувача: Волосович С.К. за довіреністю № 300-122/09-1601 від 23.02.2015 р.

від суб'єкта оскарження: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гумега О.В., судді Ващенко Т.М., Картавцева Ю.В.) позов Антимонопольного комітету України до Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" задоволено повністю, стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штраф у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пеню у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106); зобов'язано Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" виконати пункт 4 резолютивної частини рішення Антимонопольного комітету України від 13.02.2013 № 92-р "Про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладення штрафу" у справі № 243-26.13/133-11, а саме: припинити порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначеного в пункті 2 вказаного рішення, яке полягає у розташуванні понтонів біля причалів №№ 7-14, крім №№ 8, 9 причалів, пасажирської причальної набережної, розташованої на вул. Набережно-Хрещатицька у місті Києві, та здачу її в оренду Товариству з обмеженою відповідальністю "Річкове пасажирське екскурсійне агентство" (згідно з договором від 01.04.2011 № 4411); стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" судовий збір в розмірі 74298,00 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті дев'яносто вісім гривень 00 коп.), який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

15.12.2014 р. на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 видано накази про:

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пені у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106);

- стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, судового збору в розмірі 74298,00 грн. (сімдесят чотири тисячі двісті дев'яносто вісім гривень 00 коп.), який підлягає зарахуванню за реквізитами, передбаченими для справляння судового збору за подачу позовної заяви до Господарського суду міста Києва.

15.12.2014 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надійшла апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14.

18.12.2014 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" разом з матеріалами справи № 910/2235/14 направлено до Київського апеляційного господарського суду.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 р. у справі № 910/2235/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 - без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

19.03.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (надалі - скаржник) надійшла скарга на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві (надалі - скарга) у справі Господарського суду міста Києва № 910/2235/14.

В обґрунтування поданої до Господарського суду міста Києва скарги, скаржник зазначив, що незважаючи на той факт, що справа № 910/2235/14 перебувала в суді апеляційної інстанції, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. законної сили не набрало, Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві (державний виконавець Новак Г.М.) 29.01.2015 р. було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження (ВП № 46242294) з примусового виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пені у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106).

Скаржник повідомив, що 06.02.2015 р. через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві ним було подано заяву № 01-29-25 від 05.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, оскільки у справі № 910/2235/14 було відкрито апеляційне провадження та підстави для відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 були відсутні.

09.02.2015 р. через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві боржник - Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" подав уточнення до заяви № 01-29-29 від 09.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження, в яких повідомив державного виконавця про відкладення розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на 11.02.2015 р. та просив повернути наказ № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. до Господарського суду міста Києва.

10.03.2015 р. через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві, Публічним акціонерним товариством "Київський річковий порт" було подано заяву про ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 46242294.

11.03.2015 р., після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 46242294, Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" стало відомо, що Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві не було вчинено жодних дій з приводу заяви боржника про закінчення виконавчого провадження та повернення наказу до Господарського суду міста Києва на час розгляду апеляційної скарги у Київському апеляційному господарському суді.

За вищенаведених обставин скаржник вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві здійснив протиправні дії, відкривши виконавче провадження ВП № 46242294, та наразі протиправно вчиняє бездіяльність шляхом нездійснення жодної дії по закінченню виконавчого провадження та поверненню виконавчого документа до Господарського суду м. Києва на час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Отже, у поданій скарзі скаржник просить суд:

- відновити строк на оскарження протиправних дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві;

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві закінчити виконавче провадження № ВП 46242294 та повернути виконавчий документ за місцезнаходженням платника податків боргу до Господарського суду міста Києва.

Згідно частини 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України стягувачем, боржником або прокурором можуть бути подані скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Згідно частини 2 наведеної статті Господарського процесуального кодексу України скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень.

Розпорядженням Заступника голови Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р., у зв'язку з перебуванням суддів Ващенко Т.М. та Картавцевої Ю.В. у відпустці, справу № 910/2235/14 передано для розгляду скарги відповідно до ст. 121-2 ГПК України колегії суддів у складі: головуючий суддя Гумега О.В., судді Полякова К.В., Літвінова М.Є.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015 р. прийнято справу № 910/2235/14 до провадження колегії суддів у складі: головуючий суддя Гумега О.В., судді Полякова К.В., Літвінова М.Є.; відновлено Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" строк на оскарження дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві; призначено розгляд скарги на 01.04.2015 р. на 14:00 год.

31.03.2015 р. через відділ діловодства суду від скаржника (боржника, відповідача) надійшли доповнення до скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві, відповідно до яких скаржник повідомив, що після ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження ВП № 46242294 йому стало відомо про винесення Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві постанови про стягнення з боржника виконавчого збору у сумі 439900,00 грн., оскільки боржник не виконав наказ Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. № 910/2235/14 в добровільному порядку в семиденний строк з моменту винесення постанови про відкриття виконавчого провадження. З огляду на те, що рішення Господарського суду міста Києва, на підставі якого був виданий наказ від 15.12.2014 р. № 910/2235/14, не набрало законної сили, боржник вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві не мав законних підстав як для відкриття виконавчого провадження, так і для винесення постанови про стягнення з боржника виконавчого збору. Наведені доповнення скаржник просив долучити до скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві.

01.04.2015 р. через відділ діловодства суду від скаржника (відповідача) надійшло клопотання про відкладення розгляду скарги, у зв'язку із неможливістю забезпечити явку представника в судове засідання, призначене на 01.04.2015 р., через значне навантаження працівників юридичного відділу.

01.04.2015 р. через відділ діловодства суду від представника стягувача (позивача) надійшов відзив на скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт", відповідно до якого стягувач (позивач) вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві діяв без порушення норм чинного законодавства та без порушення прав та законних інтересів Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт", а тому стягувач просив суд відмовити Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" у задоволенні скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015 р., представник стягувача (позивача) з'явився.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015 р., представник скаржника (боржника, відповідача) не з'явився, але повідомив суд про причини неявки в судове засідання, подавши 01.04.2015 р. через відділ діловодства суду клопотання про відкладення розгляду скарги.

Представник суб'єкта оскарження в судове засідання, призначене на 01.04.2015 р., не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце судового розгляду справи був повідомлений належним чином, що підтверджується матеріалами справи.

В судовому засіданні, призначеному на 01.04.2015 р., судом розглянуте клопотання скаржника (відповідача) про відкладення розгляду скарги. Клопотання судом задоволене.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2015 р. відкладено розгляд скарги Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві у справі Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 на 14.04.2015 р. о 12:50 год.

09.04.2015 р. відділом діловодства суду одержано від суб'єкта оскарження заперечення на скаргу на дії відділу примусового виконання рішень, відповідно до яких суб'єкт оскарження просив суд відмовити в задоволенні скарги, а також, у зв'язку з навантаженням, розглянути скаргу без представника Головного управління юстиції у м. Києві. В якості додатків до наведених заперечень додані копії матеріалів виконавчого провадження ВП № 46242294.

Представники скаржника (відповідача) в судове засідання 14.04.2015 р. з'явилися, вимоги поданої ним 19.03.2015 р. через відділ діловодства суду скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві підтримали.

Представники скаржника (відповідача) в судовому засіданні 14.04.2015 р. подали заяву, відповідно до якої виклали прохальну частину скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві в наступній редакції:

- відновити строк на оскарження протиправних дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві про винесення постанови про відкриття ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.;

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві закінчити ВП № 46242294 та повернути виконавчий документ до Господарського суду міста Києва.

Зазначена заява скаржника прийнята судом до розгляду.

Представник стягувача (позивача) в судове засідання 14.04.2015 р. з'явився, просив відмовити Публічному акціонерному товариству "Київський річковий порт" у задоволенні скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Представник Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві в судове засідання 01.04.2015 р. не з'явився, враховуючи клопотання про розгляд скарги без представника Головного управління юстиції у м. Києві, яке було викладене ним у запереченнях на скаргу, одержану відділом діловодства суду 09.04.2015 р.

Клопотання суб'єкта оскарження задоволено, при цьому взято до уваги приписи ч. 2 ст. 121-2 ГПК України, згідно яких неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги.

З урахуванням наведених приписів ст. 121-2 ГПК України розгляд скарги здійснювався за відсутності представника Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві.

При розгляді даної скарги Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Частиною 1 статті 121-2 Господарського процесуального кодексу України (надалі - ГПК України) передбачено, що скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

27.01.2015 р. Антимонопольним комітетом України (стягувачем) подано до Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві заяву про примусове виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пені у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106) (надалі - наказ Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р.)

29.01.2015 р. старшим державним виконавцем Відділу примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві Новак Г.М., на підставі ст.ст. 17, 19, 20, 25 Закону України "Про виконавче провадження", винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 за наказом Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. (надалі - постанова про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 р.).

Відповідно до вищенаведеної постанови відкрито виконавче провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р., постановлено боржнику самостійно виконати рішення суду у семиденний строк з моменту винесення постанови та надати документальне підтвердження виконання документу.

Скаржник, посилаючись на приписи п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження", вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві здійснив протиправні дії, відкривши виконавче провадження ВП № 46242294, в той час як справа № 910/2235/14 перебувала в суді апеляційної інстанції, а рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. не набрало законної сили.

Крім того, посилаючись на приписи ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження", скаржник вважає, що Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві протиправно вчиняє бездіяльність шляхом нездійснення дій по закінченню виконавчого провадження та поверненню виконавчого документа до Господарського суду міста Києва.

У поданій скарзі скаржник просить суд:

- відновити строк на оскарження протиправних дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві про винесення постанови про відкриття ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.;

- визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.;

- зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві закінчити ВП № 46242294 та повернути виконавчий документ до Господарського суду міста Києва.

Суб'єкт оскарження у поданих суду запереченнях на скаргу на дії відділу примусового виконання рішень просив відмовити в задоволенні наведеної скарги, вказавши про відсутність підстав для повернення виконавчого документа до суду, оскільки станом на 30.03.2015 р. боржником не надано документального підтвердження про скасування або зупинення виконання наказу Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 р. по справі № 910/2235/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. та пені у розмірі 2 200 000,00 грн., рішення суду набрало законної сили та підлягає виконанню на всій території України.

Як роз'яснено господарським судам у постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України", встановлений у частині першій статті 121 2 ГПК десятиденний строк для подання скарги є процесуальним і тому відповідно до вимог статті 53 ГПК може бути відновлений за наявності поважних причин його пропуску та на підставі заяви скаржника, яка подається одночасно зі скаргою або викладається в останній у вигляді клопотання.

На підставі заяви Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (скаржника) про відновлення строку на оскарження протиправних дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві, викладеної у скарзі у вигляді клопотання, взявши при цьому до уваги наведені скаржником пояснення та додані до скарги відповідні підтверджуючі докази, суд визнав поважними причини пропуску скаржником строку, встановленого у частині першій статті 121 2 ГПК України, для подання скарги та відновив скаржнику строк для подання скарги на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві.

Дослідивши подану скаргу і додані до неї копії документів, а також матеріали справи № 910/2235/14, суд визнає доводи скаржника правомірними, у зв'язку з чим задовольняє дану скаргу частково з огляду на наступне.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - Закон) визначено, що виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню (далі - рішення).

Згідно ч. 1 , п. 3 ч. 2 ст. 17 Закону примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, судових наказів.

Частиною 1 статті 19 Закону визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону, зокрема, за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

У відповідності до ч. 1 ст. 20 Закону виконавчі дії провадяться державним виконавцем за місцем проживання, перебування, роботи боржника або за місцезнаходженням його майна. У разі якщо боржник є юридичною особою, то виконання провадиться за місцезнаходженням його постійно діючого органу або майна.

Згідно ч. 2 ст. 21 Закону на відділ примусового виконання рішень управлінь державної виконавчої служби Головного управління юстиції Міністерства юстиції України в Автономній Республіці Крим, головного управління юстиції в області, містах Києві та Севастополі покладається виконання рішень, за якими, зокрема, сума зобов'язання становить від трьох до десяти мільйонів гривень або еквівалентну суму в іноземній валюті.

Відповідно до ч. 1 ст. 25 Закону встановлено, що державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження визначені статтею 26 Закону, в т.ч. державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання (п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону).

Приписами частин 1, 3 статті 48 Закону визначені підстави для повернення виконавчого документу до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав, зокрема, виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню). Про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

З матеріалів справи вбачається, що наказ Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пені у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106) видано 15.12.2014 р.

11.12.2014 р., Публічне акціонерне товариство "Київський річковий порт" (відповідач, скаржник) в строк, передбачений чинним процесуальним законодавством, подало апеляційну скаргу на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, направивши апеляційну скаргу засобами поштового зв'язку 11.12.2014 р., що підтверджується датою штемпеля підприємства зв'язку на поштовому конверті, в якому наведена апеляційна скарга надійшла до суду. Фактично апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" була одержана відділом діловодства Господарського суду міста Києва 15.12.2014 р.

18.12.2014 р. апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" разом з матеріалами справи № 910/2235/14 направлено до Київського апеляційного господарського суду.

З оскаржуваної постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 р. вбачається, що заява про примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 від 01.12.2014 р. за наказом Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. була подана Антимонопольним комітетом України (стягувач, позивач) до Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві 27.01.2015 р., а отже під час оскарження рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 від 01.12.2014 р. до Київського апеляційного господарського суду.

При цьому факт оскарження рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 від 01.12.2014 р. до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим рішення господарського суду не набрало законної сили у відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України, був достаменно відомий стягувачу, що підтверджується матеріалами справи, а саме: ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 22.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 про прийняття апеляційної скарги до провадження (а.с. 113-114, т. 2), повідомленням про вручення поштового відправлення уповноваженій особі АМК України 05.01.2015 р. (а.с. 128 т. 2).

Крім того, факт оскарження рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 від 01.12.2014 р. до Київського апеляційного господарського суду, у зв'язку з чим рішення господарського суду не набрало законної сили у відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України, був відомий і Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві, до якого стягувач звернувся із заявою про примусове виконання рішення господарського суду.

Так, матеріалами справи підтверджується, що 06.02.2015 р. боржник (скаржник) подав через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві заяву № 01-29-25 від 05.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження (вх. Управління ДВС № 1001/04-03-28 від 06.02.2015 р.). В наведеній заяві боржник повідомив державного виконавця про те, що справа № 910/2235/14 знаходиться в провадженні Київського апеляційного господарського суду (22.12.2014 р. відкрито апеляційне провадження), рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14 від 01.12.2014 р. не набрало законної сили у відповідності до ч. 5 ст. 85 ГПК України, у зв'язку з чим заявник вказав на відсутність підстав для відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 та просив закінчити виконавче провадження ВП № 46242294 від 29.01.2015 р. На підтвердження наведеного, заявник в якості додатку до наведеної заяви додав, зокрема, ухвалу Київського апеляційного господарського суду про прийняття апеляційної скарги до провадження від 22.12.2014 р. у справі № 910/2235/14.

Крім того, матеріалами справи підтверджується, що 09.02.2015 р. боржник (скаржник) подав через канцелярію Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві уточнення до заяви № 01-29-29 від 09.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження (вх. Управління ДВС № 1001/04-03-28 від 06.02.2015 р.), в яких повідомив державного виконавця про відкладення розгляду апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на 11.02.2015 р. та просив повернути наказ № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. до Господарського суду міста Києва.

З матеріалів справи вбачається, що 11.02.2015 р. постановою Київського апеляційного господарського суду у справі № 910/2235/14 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" залишено без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14 - без змін, матеріали справи повернуто до Господарського суду міста Києва.

Згідно з ч. 3 ст. 105 ГПК України постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття, а отже, з урахуванням норми ч. ст. 85 ГПК України рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду у справі від 11.02.2015 р., набрало законної сили 11.02.2015 р.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Закону державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Згідно ч. 1 ст. 11 Закону державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії.

Окремі питання організації виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до Закону України "Про виконавче провадження" підлягають примусовому виконанню, визначаються Інструкцією з організації примусового виконання рішень, затвердженою наказом Мінюсту від 02.04.2012, № 512/5 (надалі - Інструкція), яка розроблена відповідно до Закону України "Про виконавче провадження", інших законодавчих актів України та нормативно-правових актів Міністерства юстиції України

Відповідно до п. 3.3 розділу ІІІ наведеної Інструкції, виконавчий документ повинен відповідати вимогам до виконавчого документа, зазначеним у статті 18 Закону.

Як передбачено ч. 1 ст. 18 Закону, у виконавчому документі зазначаються, зокрема, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням (п. 5 ч. 1 ст. 18 Закону).

Статтею 26 Закону визначені підстави для відмови у відкритті виконавчого провадження, зокрема, державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі якщо рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили, крім випадків, коли воно у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання (п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону).

З огляду на наведені приписи, при прийнятті до виконання виконавчого документа і відкритті виконавчого провадження державний виконавець повинен був перевірити, чи набрало законної сили рішення, на підставі якого видано наказ Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 від 15.12.2014 р., або чи було рішення у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

Фактично державний виконавець не здійснив відповідну перевірку, а тому станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 р. безпідставно зазначив у мотивувальній частині наведеної постанови, що "документ вступив у законну силу (набрав чинності) 12.12.2014 р.". При цьому матеріалами справи не підтверджується, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. по справі № 910/2235/14 у встановленому законом порядку допущено до негайного виконання.

З урахуванням наведеного, доводи суб'єкта оскарження про набрання рішенням законної сили, викладені в запереченнях на скаргу, судом відхиляються.

Отже, станом на час винесення постанови про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2015 р., у державного виконавця були відсутні підстави вважати рішення Господарського суду міста Києва у справі № 910/2235/14, на підставі якого видано наказ від 15.12.2014 р. № 910/2235/14, таким, що набрало законної (юридичної) сили, а рівно у державного виконавця були відсутні підстави для відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294, оскільки згідно з п. 3 ч. 1 ст. 26 Закону державний виконавець повинен був відмовити у відкритті спірного виконавчого провадження у зв'язку з тим, що рішення, на підставі якого видано виконавчий документ, не набрало законної (юридичної) сили.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарським судам роз'яснено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

За наведених обставин, суд визнає викладені у скарзі відповідні доводи скаржника правомірними, у зв'язку з чим задовольняє скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві в частині визнання протиправними дій Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.

Судом також розглянуті інші вимоги скаржника, викладені у скарзі, а саме: про зобов'язання Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві закінчити виконавче провадження № ВП 46242294 та повернути виконавчий документ до Господарського суду міста Києва.

Відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, повертається до суду, який його видав, у разі відновлення судом строку для подання апеляційної скарги на рішення, за яким видано виконавчий документ, та прийняття такої апеляційної скарги до розгляду (крім виконавчих документів, що підлягають негайному виконанню).

Згідно ч. 3 ст. 48 Закону, про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований.

Частина перша статті 49 Закону містить перелік підстав, за яких виконавче провадження підлягає закінченню у разі:

1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду;

2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання;

3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва;

3 1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника;

4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню;

5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі;

6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення;

7) визнання боржника банкрутом;

8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом;

9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ;

10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби;

11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону;

12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини;

13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону.

14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа (ч. 3 ст. 49 Закону).

Про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову з обов'язковим мотивуванням підстав її винесення, яка затверджується начальником відділу, якому він безпосередньо підпорядкований. Копія постанови у триденний строк надсилається сторонам і може бути оскаржена в десятиденний строк у порядку, встановленому цим Законом.

Отже, за наявності підстав відповідно до ч. 1 ст. 48 Закону, виконавчий документ повертається до суду, про повернення виконавчого документа державний виконавець виносить постанову.

Разом з тим, за наявності підстав відповідно до ч. 1 ст. 49 Закон, виконавче провадження підлягає закінченню, про закінчення виконавчого провадження державний виконавець виносить постанову.

Як вище встановлено судом, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" було прийнято Київським апеляційним господарським судом до розгляду 22.12.2014 р., а отже були наявні визначені ч. 1 ст. 48 Закону підстави для повернення до Господарського суду міста Києва наказу від 15.12.2014 р. № 910/2235/14, прийнятого державним виконавцем до виконання.

Наразі матеріали справи не містять доказів на підтвердження повернення наказу від 15.12.2014 р. № 910/2235/14 до Господарського суду міста Києва, при цьому суб'єкт оскарження та сторони не повідомили суд про винесення державним виконавцем постанови про повернення виконавчого документу до суду на підставі ст. 48 Закону.

Судом також встановлено, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження розгляду Відділом примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві поданих Публічним акціонерним товариством "Київський річковий порт" (боржником) заяви № 01-29-25 від 05.02.2015 р. про закінчення виконавчого провадження (вх. Управління ДВС № 1001/04-03-28 від 06.02.2015 р.) та уточнення до заяви № 01-29-29 від 09.02.2015 р. (вх. Управління ДВС № 1001/04-03-28 від 06.02.2015 р.), згідно яких боржник просив закінчити виконавче провадження ВП № 46242294 від 29.01.2015 р. та повернути наказ № 910/2235/14 від 15.12.2014 р. до Господарського суду міста Києва.

Наведене, в свою чергу свідчить, що орган державної виконавчої служби безпідставно ухилився від повернення спірного виконавчого документу до Господарського суду міста Києва. При цьому суд зазначає, що станом на час розгляду поданої скаржником скарги, рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 р. у справі № 910/2235/14, залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду у справі від 11.02.2015 р., набрало законної сили 11.02.2015 р.

Згідно абз. 2 пункту 9.13 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд визнає викладені у скарзі доводи скаржника про повернення виконавчого документу до Господарського суду міста Києва правомірними, у зв'язку з чим задовольняє скаргу на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві у відповідній частині та зобов'язує Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві здійснити передбачені ч. 1 ст. 48 Закону України "Про виконавче провадження" дії, а саме: повернути до Господарського суду міста Києва наказ № 910/2235/14 від 15.12.2015 р.

В той же час, доводи скаржника стосовно його вимоги закінчити виконавче провадження № ВП 46242294, суд визнає неправомірними, оскільки скаржником не доведено наявність в спірному випадку підстав, визначених ч. 1 ст. 49 Закону, для закінчення виконавчого провадження, при цьому матеріали виконавчого провадження ВП № 46242294, копії яких наявні в матеріалах даної справи, також не місять доказів наявності підстав для закінчення виконавчого провадження.

Керуючись ст.ст. 86, 115, 116, 121-2 ГПК України, Господарський суд міста Києва

У Х В А Л И В:

1. Скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві у справі Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 задовольнити частково.

2. Визнати протиправними дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві щодо винесення постанови про відкриття виконавчого провадження ВП № 46242294 від 29.01.2015 р.

3. Зобов'язати Відділ примусового виконання рішень Управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у м. Києві повернути до Господарського суду міста Києва наказ № 910/2235/14 від 15.12.2015 р. про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" (04071, м. Київ, вул. Верхній вал, буд. 70; ідентифікаційний код 03150071), з будь-якого його рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, штрафу у розмірі 2 199 000,00 грн. (два мільйона сто дев'яносто дев'ять тисяч гривень 00 коп.) та пені у розмірі 2 200 000,00 грн. (два мільйона двісті тисяч гривень 00 коп.), зарахувавши зазначені суми в доход загального фонду Державного бюджету України на рахунок відповідного управління Державної казначейської служби України за місцезнаходженням платника податків по коду класифікації доходів бюджету 21081100 (символ звітності 106)

4. В іншій частині скаргу Публічного акціонерного товариства "Київський річковий порт" на дії Відділу примусового виконання рішень Управління ДВС ГУ юстиції у м. Києві у справі Господарського суду міста Києва № 910/2235/14 відхилити.

5. Ухвала направляється стягувачу, боржнику та Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції в м. Києві з урахуванням ст. 87 ГПК України, положень п.п. 3.18 п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції".

Судді Гумега О.В. (головуючий)

Полякова К.В.

Літвінова М.Є.