ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
У Х В А Л А

"09" квітня 2015 р. Справа № 911/906/15

Господарський суд Київської області у складі судді Лутак Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві

до Фізичної особи-підприємця Коломійця Максима Валерійовича

про стягнення 983, 59 грн.

Представники:

від позивача: Мірошниченко О.М.

від відповідача: не з'явилися

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до господарського суду Київської області з позовом про стягнення з відповідача 983, 59 грн. заборгованості за договором № 1880-Доб/2013/ГолЦ на надання послуг спостереження сигналізації термінового виклику наряду охорони від 31.12.2013, з яких: 930, 31 грн. - основного боргу та 53, 28 грн. - пені.

В обґрунтування позовних вимог, позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо здійснення розрахунку за отримані послуги.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.03.2015 порушено провадження у даній справі та призначено її розгляд у судовому засіданні на 09.04.2015.

01.04.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від позивача надійшла заява б/н від 30.03.2015 (вх. № 7330/15 від 01.04.2015) про долучення до матеріалів справи витребуваних судом документів. До вказаної заяви позивачем, крім іншого, додано витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 01.12.2014 за № 19691456, з якого вбачається, що 18.08.2014 здійснено запис про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем Коломійцем Максимом Валерійовичем за його власним рішенням.

Крім того, судом було зроблено Спеціальний витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо Фізичної особи-підприємця Коломійця Максима Валерійовича, у графі якого «Дата та номер запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичною особою-підприємцем, підстава для його внесення» зазначено: 18.08.2014, 2005687, припинено, власне рішення.

Згідно з ч. 1 ст. 18 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до ч.1 ст. 58 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання підлягає державній реєстрації як юридична особа чи фізична особа - підприємець у порядку, визначеному законом.

Згідно з ч. 2 ст. 50 Цивільного кодексу України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом.

Відповідно до ст. 59 Господарського кодексу України припинення суб'єкта господарювання здійснюється відповідно до закону.

З положень ст. 46 Закону України «Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців» вбачається, що державна реєстрація припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця проводиться у разі: прийняття фізичною особою - підприємцем рішення про припинення підприємницької діяльності; смерті фізичної особи - підприємця; постановлення судового рішення про оголошення фізичної особи померлою або визнання безвісно відсутньою; постановлення судового рішення про визнання фізичної особи, яка є підприємцем, недієздатною або про обмеження її цивільної дієздатності; постановлення судового рішення про припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця. Фізична особа позбавляється статусу підприємця з дати внесення до Єдиного державного реєстру запису про державну реєстрацію припинення підприємницької діяльності фізичної особи - підприємця.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які були однією із сторін у справі, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає визначених законом підстав для його участі в такому процесі. Однак у разі коли відповідна зміна статусу відбулася після порушення провадження у справі, вона не тягне за собою наслідків у вигляді зміни підвідомчості такої справи і, відповідно, - припинення провадження у ній, оскільки на час порушення господарським судом такого провадження її розгляд належав до юрисдикції цього суду; наведене стосується й випадку подання відповідним громадянином, що був відповідачем у справі, зустрічного позову в тій же справі. У будь-якому разі у суду немає й правових підстав для застосування при цьому положень ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та залучення до участі у справі як правонаступника фізичної особи - підприємця тієї ж таки фізичної особи, оскільки правонаступництво передбачає перехід прав та обов'язків від одного суб'єкта до іншого, а не зміну правового статусу однієї й тієї ж самої особи (п. 4.7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції»).

З огляду на вищезазначене, враховуючи те, що відповідач припинив свою діяльність як фізична особа-підприємець ще до порушення провадження у справі № 911/906/15, суд вважає за необхідне припинити провадження у даній справі на підставі п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 статті 80 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету, а також можуть бути розв'язані питання про стягнення штрафів, передбачених у пунктах 4 і 5 частини другої статті 83 цього Кодексу.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (ст. 80 Господарського процесуального кодексу України). Водночас закриття провадження у справі, про яке йдеться у п. 5 ч. 1 цієї статті Закону, є поняттям цивільного і адміністративного судочинства, передбаченим відповідно ст. 205 Цивільного процесуального кодексу України і ст. 157 Кодексу адміністративного судочинства України, які господарськими судами у здійсненні судочинства не застосовуються. Таким чином, припинення провадження у справі з підстав, передбачених ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, не тягне за собою наслідків у вигляді повернення сплаченої суми судового збору (п. 5.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України»).

За таких обставин, оскільки провадження у даній справі підлягає припиненню з підстав передбачених п. 6 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається судом на позивача.

Враховуючи вищенаведене та керуючись статтями 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Провадження у справі № 911/906/15 за позовом Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України в місті Києві до Фізичної особи-підприємця Коломійця Максима Валерійовича про стягнення 983, 59 грн. припинити.

2. Примірники даної ухвали направити сторонам.

Суддя Т.В. Лутак