ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.15р. Справа № 904/971/15

За позовом Прокурора Центрально-Міського району м. Кривого Рога в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа", м. Кривий Ріг

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан "ЧЕРВОНА КАЛИНА", м. Кривий Ріг, Дніпропетровська область

про стягнення заборгованості за теплову енергію в розмірі 29 260 грн. 41 коп.

Суддя Ліпинський О.В.

Представники:

від позивача: Касьян І.В., дов. від № 30.12.2014 року № 5

від відповідача: Яковлев Д.С., дов. від 11.03.2015 року б/н

за участю прокурора: Богомол О.М., посв. № 011672 від 28.10.2012 року

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Центрально-Міського району м. Кривого Рога звернувся до господарського суду Дніпропетровської області в інтересах держави в особі Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан "ЧЕРВОНА КАЛИНА заборгованість суму коштів в розмірі 29 260 грн. 41 коп., з яких: 23 639 грн. 09 коп. - заборгованість за теплову енергію, 734 грн. 44 коп. - пеня, 4101 грн. 24 коп. - збитки від інфляції, 785 грн. 64 коп. - 3% річних. Позовні вимоги, мотивовані порушенням з боку Відповідача господарського зобов'язання встановленого умовами договору на відпуск теплової енергії для потреб опалення вентиляції та гарячого водопостачання № 943 від 09.10.2002 року.

Позивач наполягає на задоволенні вимог прокурора в повному обсязі.

Відповідач у відзиві на позов проти позовних вимог заперечує, просить в задоволенні позову відмовити, посилаючись на відсутність погодженої сторонами кількості теплової енергії, що відпускається, відсутність обґрунтування кількості та якості енергії, нібито відпущеної відповідачеві, та відсутність підтвердження отримання відповідачем рахунків на оплату.

15.04.2015 року Відповідачем подано додаткові заперечення, за змістом яких він робіть висновок, що за відсутності погодженого сторонами акту розмежування балансової приналежності теплових мереж, та таблиць № 1, 2, які визначені як невід'ємні частини договору, зазначений договір є неукладеним (таким, що не відбувся), що виключає підстави для задоволення позовних вимог, що заявлені в зв'язку з невиконанням зазначеного правочину.

В судовому засіданні 15.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення згідно зі ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та прокурор, дослідивши подані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.10.2002 року між Позивачем (Постачальником) та Відповідачем (Споживачем) укладено договір № 943 про відпуск теплової енергії для потреб опалення, вентиляції та гарячого водопостачання (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. Договору Постачальник бере на себе відповідальність відпускати Споживачу теплову енергію на потреби опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та в вигляді пари на технологічні потреби, а Споживач зобов'язується сплачувати отриману теплову енергію за встановленим тарифом (ціною) в строки, передбачені цим Договором.

За змістом п. 1.2. Договору, відпуск теплової енергії здійснюється для потреб опалення та гарячого водопостачання будівлі за адресою: вул. Орджонікідзе, 18-а, кафе "Явір" від котельної ГР-412.

Договір діє з 01.10.2002р. по 31.12.2002р., та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення строку не надійде заяви однієї з сторін про відмову від Договору або його перегляд (п. 6.1 Договору).

Облік споживання теплової енергії здійснюється на підставі приладів обліку або розрахунковим способом при їх відсутності (п. 2.1 Договору).

Відповідно до пункту 4.1. Договору користування тепловою енергією допускається тільки на підставі Договору між постачальником та споживачем. Невід'ємною частиною Договору є додатки (таблиця № 1 та № 2, акти меж розділу).

Відповідно до умов Договору № 943, в редакції змін внесених Додатковою угодою від 29.11.2005 року, Споживач сплачує Постачальнику відпущену теплову енергію в термін до 15 числа поточного місяця по кінцевому рахунку за попередній місяць та в термін до 20 числа авансу 75% планового місячного споживання.

На виконання умов Договору Позивач відпустив Відповідачу теплову енергію в період з грудня 2012 року по грудень 2014 року на суму 23 639 грн. 09 коп. Визначення кількості відпущеної Відповідачеві теплової енергії, проведений розрахунковим способом на підставі даних щодо проектного навантаження на опалення приміщення за адресою: вул. Орджонікідзе, 18-а, визначеного сторонами в Додатку від 02.10.2003 року на рівні 0,0047 Гкал/год. (детальний розрахунок а.с. 89-95).

Факт відпуску теплової енергії на користь Відповідача, підтверджується актами подачі, та припинення подачі теплоносія на об'єкт за адресою вул. Орджонікідзе, 18а (а.с. 28-32).

Відповідач за відпущену теплову енергію в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого виникла заборгованість перед Позивачем в розмірі 23 639 грн. 09 коп.

На час розгляду справи доказів оплати поставленої теплової енергії відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу, та його розміру не спростував.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, в тому числі у вигляд обов'язку сплатити неустойку.

Відповідно до положень ст. 549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

За своєю правовою природою, неустойка (пеня, штраф) є видом забезпечення виконання зобов'язання.

Пунктом 3.2. Договору сторони визначили, що в разі несплати Споживачем за спливом 14 днів рахунку з дня після його отримання Споживачем, Споживач сплачує пеню в розмірі 1,0% за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості, але не більш подвійної облікової ставки НБУ.

Позивачем нарахована Відповідачеві до сплати пеня у розмірі - 734 грн. 44 коп. за період прострочення виконання зобов'язання з 15.02.2014 року по 31.01.2015 року (а.с. 16).

У відповідності зі статтею 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором або законом.

Позивач вимагає стягнення 3% річних за період прострочення виконання зобов'язання з 15.02.2014 року по 31.01.2015 року в розмірі 785 грн. 64 коп. та інфляційних втрат в розмірі 4 101 грн. 24 коп. за вказаний період. (а.с. 17).

Таким чином, заборгованість Відповідача перед Позивачем складає 29 260 грн. 41 коп., із яких: 23 639 грн. 09 коп. - заборгованість за теплову енергію, 734 грн. 44 коп. - пеня, 4101 грн. 24 коп. - збитки від інфляції, 785 грн. 64 коп. - 3% річних.

З урахуванням встановлених обставин, суд вважає позовні вимоги обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Заперечення Відповідача щодо відсутності погодженої сторонами кількості теплової енергії, що відпускається, спростовується доданим у справу додатком до Договору № 943 (а.с. 70), згідно якого погоджена проектна величина навантаження на опалення об'єкта Відповідача, становить 0,0047 Гкал/год.

Щодо відсутності обґрунтування кількості відпущеної відповідачеві теплової енергії, матеріали справи містять детальний розрахунок, який долучений до справі на а.с. 89-95).

Відносно відсутності доказів в підтвердження отримання Відповідачем рахунків на оплату, слід зазначити, що відповідні докази, наявні в матеріалах справи (а.с. 74-84, 88), але, виходячи з умов Договору, в редакції змін, внесених додатковою угодою від 29.11.2005 (а.с. 13), обов'язок Споживача щодо здійснення оплати відпущеної теплової енергії, не залежить від факту одержання останнім відповідного рахунку на оплату.

Що стосується доводів Відповідача відносно відсутності погодженого сторонами акту розмежування балансової приналежності теплових мереж, та таблиць № 1, 2, та як наслідок його висновку про неукладеність договору № 943 від 09.10.2002 року, слід зауважити, що відповідний акт розмежування, який погоджений відповідачем, наявний в матеріалах справи (а.с. 69). Відносно відсутності підписаних сторонами таблиць № 1, 2, які згідно умов договору мають визначати проектне навантаження для опалення об'єкта Споживача, то відповідна дані погоджені сторонами в Додатку від 02.10.2003 року (а.с. 70), що вказує на належне досягнення сторонами згоди відносно всіх істотних умов даного виду договорів.

Згідно ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625 ЦК України, ст.ст. 4, 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан "ЧЕРВОНА КАЛИНА" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, 44/10, ) на користь Криворізької міської ради в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50026, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, пров. Дежньова, 9, ) 23 639 грн. 09 коп. заборгованості за теплову енергію, 734 грн. 44 коп. пені, 4101 грн. 24 коп. збитків від інфляції, 785 грн. 64 коп. 3% річних.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Ресторан "ЧЕРВОНА КАЛИНА" (50000, Дніпропетровська область, м. Кривий Ріг, вул. Жовтнева, 44/10, ) на користь Державного бюджету України в особі управління Державного казначейства у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, р/р 3005 у відділенні банку ГУ ДКСУ в Дніпропетровській області, , МФО 805012, КБКД 22030001) 1 827 грн. 00 коп. судового збору.

Видати накази.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 17.04.2015

Суддя О.В. Ліпинський