ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

22.04.15р. Справа № 904/2568/15

За позовом Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області, м. Дніпропетровськ

до Приватного підприємця Толкунової Наталії Вікторівни, м. Дніпропетровськ

про стягнення 621,14 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

Від позивача: Бабченко О.В., довіреність № 9/6-2571 від 10.11.14р.

Від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області (далі - позивач) звернулося до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного підприємця Толкунової Наталії Вікторівни (далі - відповідач) про стягнення 621,14 грн. - заборгованості та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем не виконані договірні зобов'язання в частині оплати за надані послуги за договором № 1797 про спостереження за допомогою пунктів централізованого спостереження Державної служби охорони за ручними системами тривожної сигналізації, що встановлені на об'єктах, з реагуванням груп затримання ДСО при надходженні сигналу "ТРИВОГА", та їх технічне обслуговування від 09.08.2013 р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. по справі № 904/2568/15 порушено провадження і розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 22.04.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги, просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, вимог суду, викладених в ухвалі про порушення провадження у справі не виконав, письмовий відзив на позов не надав.

З матеріалів справи вбачається, що ухвала господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. надіслана на адресу відповідача, що зазначена у Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, буд. 4, кв. 775; ідентифікаційний код ) на яку насамперед і було направлено кореспонденцію господарського суду. Згідно з довідкою поштової установи поштові відправлення на адресу відповідача повернуті до суду з позначкою: "за истечением срока хранения".

У п. 4 інформаційного листа ВГСУ від 02.06.2006р. № 01-8/1228 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році" зазначається, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "за закінченням терміну зберігання", "адресат відсутній" і т.п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 22.04.2015 р. оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

09.08.2013 року між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) укладений Договір № 1797 про спостереження за допомогою пунктів централізованого спостереження Державної служби охорони за ручними системами тривожної сигналізації, що встановлені на об'єктах, з реагуванням груп затримання ДСО при надходженні сигналу "ТРИВОГА", та їх технічне обслуговування (надалі - Договір) за умовами п. 2.1. якого виконавець здійснює в інтересах замовника спостереження за станом на технічне обслуговування сигналізації, що встановлена на об'єктах замовника, перелік та адреси яких зазначені у Дислокації (додаток до Договору), що є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 3.1. Договору ціна однієї години спостереження, технічного обслуговування однієї умовної установки сигналізації за цим Договором визначається сторонами в розрахунку (додаток до Договору) та Протоколі узгодження договірної ціни (додаток до Договору), які є невід'ємною частиною цього Договору.

Пунктом 3.2. Договору визначено, що оплата за надані послуги відповідно до визначених тарифів та кількості годин охорони здійснюється щомісячно до 20 числа місяця шляхом перерахування замовником відповідної суми, вказаної у розрахунку вартості наданих послуг (додаток до Договору), на умовах попередньої оплати шляхом перерахування грошових коштів на банківський рахунок охорони.

Аналіз матеріалів справи відображає, що позивач взяті на себе зобов'язання щодо надання послуг відповідачу здійснив належно та в повному обсязі у загальному розмірі 621,14 грн., що підтверджується актами прийму здачі виконаних робіт/послуг: № 202-024594 від 30.09.2014 р. та № 202-027407 від 31.10.2014 р., які долучені до матеріалів справи (а.с. 27, 28).

Відповідач в порушення взятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати наданих охоронних послуг не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем, яка становить 621,14 грн., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором

Статтею 526 Цивільного кодексу України також передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 621,14 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 621,14 грн. - заборгованості.

Відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору у справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 36, 49, 75, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємця Толкунової Наталії Вікторівни (49000, м. Дніпропетровськ, пр. Героїв, буд. 4, кв. 775; ідентифікаційний код ) на користь Управління Державної служби охорони при ГУМВС України у Дніпропетровській області (49600, м. Дніпропетровськ, вул. Короленка, 4; ) 621,14 грн. (шістсот двадцять одна грн. 14 коп.) - заборгованості, 1827,00 грн. (одна тисяча двісті двадцять сім грн. 00 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84

ГПК України "22 " квітня 2015р.