РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015Справа №910/615/15-г

За позовом: прокурора Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції у м. Києві;

до: товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ";

про стягнення 341.252,82 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Кульчицька О.М. - довіреність від 03.02.2015, № 276-07/09;

відповідача: Безродний А.Ю. - довіреність від 01.07.2013, № 1/юр;

прокурор у справі: Говоруха М.В. - за довіреністю від 08.05.2014 № 026085.

С У Т Ь С П О Р У :

Прокурор Солом'янського району міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва із позовом в інтересах держави в особі державної екологічної інспекції у м. Києві до товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" про стягнення 341.252,82 грн.

Позовні вимоги прокурор мотивує тим, що в ході проведення перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ", державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища встановлено здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, без дозволу спеціально уповноваженого органу виконавчої влади, що призвело до збитків завданих державі в загальному розмірі 341.252,82 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 19.01.2015 прийнято позовну заяву прокурора до розгляду та порушено провадження у справі № 910/615/15-г.

Згідно наданих суду позивачем письмових пояснень по суті спору, останній позов прокурора підтримав, з аналогічних підстав, що наведені останнім у позові.

Відповідач, скориставшись своїм правом, забезпеченим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України, надав суду відзив, яким позов відхилив повністю, з таких підстав.

По-перше: керівником відповідача на момент складання акту перевірки був гр. Балаж Ерені, а начальники автозаправних станцій були керівниками відповідних підрозділів підприємства, відтак сплата штрафів такими співробітниками підприємства не є підтвердженням відповідачем фактів, викладених в актах перевірки та визнанням підприємством вини у вчиненні правопорушення.

По-друге: акт будь-якої перевірки суб'єкту господарювання є суб'єктивною думкою конкретного перевіряючого і не може слугувати джерелом доказів у справі. Крім того, акт перевірки № 05/943а фіксує лише відсутність дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, а не факт здійснення викидів.

По-третє: в рамках перевірки, за результатами якої складений акт № 05/943а не проводився інструментально-лабораторний контроль джерел викидів. При розрахунку розміру компенсації збитків в одиницях національної валюти (З) необхідно застосовувати величину наднормативного викиду (Мі), оскільки "Мі" є складовою формули "З". В свою чергу, для розрахунку наднормативного викиду (Мі) необхідне застосування інструментальних методів контролю, які при перевірці проведені не були.

В судовому засіданні 30.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи представників сторін та прокурора у справі по суті даного спору, дослідивши наявні докази у матеріалах справи, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

На підставі наказу державної екологічної інспекції у м. Києві від 18.06.2013 № 1235 та направлення на перевірку від 18.06.2013 № 1269, державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища м. Києва Єрьоміним Ю.А., Гаценко М.В., Шечковим І.М. в присутності директора відповідача Ерені Балаж, проведена планова перевірка дотримання товариством з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" (далі - відповідач) вимог природоохоронного законодавства в галузі охорони атмосферного повітря, водних і земельних ресурсів щодо поводження з відходами та небезпечними хімічними речовинами.

За результатами зазначеної перевірки складено акт перевірки дотримання вимог природоохоронного законодавства № 05/943а, яким встановлено, що відповідач здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без відповідного дозволу, зокрема, на автозаправних комплексах (далі - АЗС): № 4031 (м. Київ, вул. Електротехнічна, 1); № 4038 (м. Київ, вул. Столичне шосе, 20); № 4040 (м. Київ, вул. Столичне шосе, 31/1); № 4035 (м. Київ, вул. Оранжерейна, 1); № 4034 (м. Київ, вул. Мельніченка, 1); № 4039 (м. Київ, вул. Мельникова, 93). Що є порушенням ст. 11 Закону України "Про охорону атмосферного повітря".

В подальшому державною екологічною інспекцією у м. Києві (далі - позивач) винесено припис від 27.06.2013 № 05/541п, яким відповідача зобов'язано, зокрема, отримати дозволи на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарних джерел на автозаправні комплекси, зазначені в акті перевірки.

На підставі акту перевірки державними інспекторами з охорони навколишнього природного середовища м. Києва складені протоколи про адміністративні правопорушення та винесені постанови про накладення адміністративних штрафів на начальників вказаних АЗС, які в свою чергу були оплачені останніми в повному обсязі. Акт перевірки № 05/943а, припис від 27.06.2013 № 05/541п та постанови про накладення адміністративних штрафів не оскаржені та не скасовані, відтак є чинними.

Позивач, на підставі вказаної перевірки, здійснив розрахунок розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерел викидів відповідача за період з 31.01.2013 по 30.10.2013, згідно з яким розмір шкоди складає 341.252,82 грн.

Порядок визначення розмірів відшкодування збитків, заподіяних державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання (юридичних і фізичних осіб) визначений у Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, затвердженої наказом Міністерства охорони навколишнього природного середовища України від 10.12.2008 № 639 (далі - Методика).

При цьому, п.п. 2.1.2, 2.7.1 Методики встановлено, що наднормативними викидами вважаються зокрема, викиди забруднюючих речовин на які відсутній дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, уключаючи окремі забруднюючі речовини, викиди яких підлягають регулюванню відповідно до законодавства і розрахункові методи визначення наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря та об'ємної витрати газопилового потоку застосовуються, зокрема у випадках викиду забруднюючих речовин від джерел викидів, які здійснюються без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами суб'єктів господарювання.

Згідно п. 4.1 Методики розмір відшкодування збитків за наднормативний викид однієї тонни забруднюючої речовини в атмосферне повітря розраховується на основі розміру мінімальної заробітної плати, установленої на час виявлення порушення, помноженої на коефіцієнт 1,1, з урахуванням регулювальних коефіцієнтів (додатки 1,2) і показника відносної небезпечності кожної забруднюючої речовини. Розмір збитків розраховується за формулою:

З = mi х 1,1П х Аі х Кт х Кзі, де -

mi - маса i-тої забруднюючої речовини, що викинута в атмосферне повітря наднормативно, т;

1,1П - розмір мінімальної заробітної плати (П) на момент виявлення порушення за одну тонну умовної забруднюючої речовини, помноженої на коефіцієнт (1,1), грн/т;

Аі - безрозмірний показник відносної небезпечностї і-тої забруднюючої речовини;

Кт - коефіцієнт, що вираховує територіальні соціально-екологічні особливості;

Кзі - коефіцієнт, що залежить від рівня забруднення атмосферного повітря населеного пункту і-тою забруднюючою речовиною.

Загальний розмір відшкодування збитків розраховується як сума розмірів збитків за наднормативний викид в атмосферне повітря кожної забруднюючої речовини.

При цьому, розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючої речовини в атмосферне повітря від джерела викиду забруднюючих речовин, віднесеного до основних джерел викидів, здійснюється за формулами викладеними в п.3 Методики.

Позивачем на підставі Методики розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря здійснено розрахунок збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду без дозволу, які за період з 22.01.2013 по 30.10.2013 складають 341.252,82 грн.

Вказані порушення також були зафіксовані позивачем в ході повторної позапланової перевірки відповідача в період з 27.08.2013 по 06.09.2013, що підтверджується актом перевірки № 05/1272а та винесеним з метою усунення виявлених та зафіксованих в ході перевірки порушень приписом від 06.09.2013 № 05/756п.

Спір між сторонами даного судового процесу виник внаслідок неоднакового застосування позивачем та відповідачем правил розрахунку розмірів відшкодування збитків, які заподіяні державі в результаті наднормативних викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря, які втсановлені Методикою.

Відносно заперечень відповідача, викладених у відзиві, то вони судом відхиляються з таких підстав.

За змістом п.1.4 Порядку організації та проведення перевірок суб'єктів господарювання щодо дотримання вимог природоохоронного законодавства, що затверджений Наказом № 464 від 10.09.08. Міністерства охорони навколишнього природного середовища України, акт є носієм доказової інформації про виявлені порушення вимог законодавства у сфері охорони навколишнього природного середовища. Факт здійснення відповідачем викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами без дозволу підтверджується Актами № 05/943/а та № 05/1272а, які є джерелом доказової інформації.

Щодо тверджень відповідача про відсутність здійснення інструментально-лабораторного контролю джерел викидів при проведенні перевірки суд зазначає таке. Інструментально-лабораторними методами та розрахунковими методами встановлюється факт наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря (п. 2.2 Методики). Однак, у п. 3.6 Методики встановлено, що розрахунок маси наднормативного викиду забруднюючих речовин в атмосферне повітря від джерела викиду, який здійснюється без дозволу на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, здійснюється за параметрами джерела викиду (джерела утворення), зафіксованими у відповідній документації суб'єкта господарювання (матеріали інвентаризації стаціонарних джерел викидів, технологічні регламенти виробництва та ін.). Оскільки у відповідача відсутній дозвіл на вкикиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря, факт наднормативного викиду при проведенні перевірки розрахунковим методом позивачем визначено вірно.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов прокурора підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Положеннями статті 10 Закону України "Про охорону атмосферного повітря" встановлено, що підприємства, установи, організації та громадяни-суб'єкти підприємницької діяльності, що здійснюють викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря та діяльність яких пов'язана з впливом фізичних та біологічних факторів на його стан, зобов'язані, зокрема, здійснювати організаційно-господарські, технічні та інші заходи щодо забезпечення виконання вимог, передбачених стандартами та нормативами екологічної безпеки у галузі охорони атмосферного повітря, дозволами на викиди забруднюючих речовин, вживати заходи щодо зменшення обсягів викидів забруднюючих речовин і зменшення впливу фізичних факторів; забезпечувати безперебійну ефективну роботу і підтримання у справному стані споруд, устаткування та апаратури для очищення викидів і зменшення рівнів впливу фізичних та біологічних факторів.

Так, п.п.2, 3, 4 Порядку проведення та оплати робіт, пов'язаних з видачею дозволів на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами, обліку підприємств, установ, організацій та громадян - підприємців, які отримали такі дозволи, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України № 302 від 13.03.02., передбачено, що дозвіл на викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами (далі - дозвіл) - це офіційний документ, який дає право підприємствам, установам, організаціям та громадянам-підприємцям (далі - суб'єкт господарювання) експлуатувати об'єкти, з яких надходять в атмосферне повітря забруднюючі речовини або їх суміші, за умови дотримання встановлених відповідних нормативів граничнодопустимих викидів та вимог до технологічних процесів у частині обмеження викидів забруднюючих речовин протягом визначеного в дозволі терміну.

З аналізу викладених норм вбачається, що за відповідачем закріплений обов'язок здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря стаціонарними джерелами виключно на підставі дозволу.

Однак, відповідач в порушення вказаних вимог здійснював викиди забруднюючих речовин в атмосферне повітря в період проведених перевірок без дозволу відповідного органу державної влади, що підтверджено Актами перевірок № 05/943/а та № 05/1272а.

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду визначено статтею 1166 Цивільного кодексу України, відповідно до якої майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Розрахунок суми збитків, які заподіяні державі в результаті здійснення викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря від стаціонарного джерела викиду без дозволу, здійснений позивачем на підставі "Звіту інвентаризації джерел викидів забруднюючих речовин", який розроблений товариством з обмеженою відповідальністю "АЕРО-ЕКОЛОГІЯ" та довідки відповідача щодо кількості годин роботи джерел викидів без дозволу на те органів державної влади. Вказаний розрахунок судом перевірений, визнаний вірним та таким, що відповідає вказаній вище Методиці розрахунку розмірів відшкодування збитків.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Таким чином, факт порушення відповідачем законодавства у сфері охорони атмосферного повітря, у вигляді викидів забруднюючих речовин в атмосферне повітря без дозволу, позивачем належним чином доведений, документально підтверджений і в той же час відповідачем не спростований, відтак суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача збитків завданих державі в загальному розмірі 341.252,82 грн підлягає задоволенню повністю.

Положеннями п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" встановлено, що від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, відтак, на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача та стягуються в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 33, 34, 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4; ідентифікаційний код 34430873) в дохід Державного бюджету України збитки завдані порушенням законодавства про охорону атмосферного повітря у розмірі 341.252 (триста сорок одна тисяча двісті п'ятдесят дві) грн 82 коп.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АЛЬЯНС ХОЛДИНГ" (03038, м. Київ, вул. Миколи Грінченка, буд. 4; ідентифікаційний код 34430873) в дохід Державного бюджету України судовий збір за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру в сумі 6.825 (шість тисяч вісімсот двадцять п'ять) грн 06 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06 квітня 2015 року

Суддя С.В. Балац