РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015Справа №910/17448/13
Суддя Мудрий С.М., розглянувши справу

за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"

до M.K. Maritime SA

товариства з додатковою відповідальністю "ОТЛ-Страхування"

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

товариство з обмеженою відповідальністю "Український Універсальний Термінал"

товариство з обмеженою відповідальністю "Мерск України ЛТД"

про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 319 061,85 грн.

Представники сторін:

від позивача: Амєліна О.О. - представник за довіреністю № 9 від 08.01.2014 року;

від відповідача-1: не з'явився;

від відповідача-2: Руденко О.П. - представник за довіреністю № б/н від 15.01.2015 року.

від третьої особи 1: не з'явився;

від третьої особи 2: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" до Sovfracht UUT SA та товариства з додатковою відповідальністю "ОТЛ-Страхування" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 319 061,85 грн.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що 16.08.2012 року між ним та ТОВ «Галфрост» укладений договір добровільного страхування вантажу № 014037/2701/000083, відповідно до умов якого позивачем застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з вантажем ягоди чорниці, замороженої при температурі - 20С.

Під час здійснення транспортного експедирування страхувальник був повідомлений компанією Совфрахт УУТ С А про те, що сталося розмороження вантажу, що знаходився у контейнері PONU4822480.

Загальна кількість пошкодженого та втраченого товару склала 9100 кг.

На виконання умов договору добровільного страхування, позивачем виплачено ТОВ «Галфрост» страхове відшкодування на загальну суму 319 061,85 грн.

Згідно договору про транспортне експедирування № LOG 254 від 06.06.2012 року, компанія СОВФРАХТ УУТ СА взяла на себе зобов'язання надати страхувальнику ПрАТ «Страхова компанія «УНІКА» ТОВ «Галфрост» послуги по організації транспортно-експедиторського обслуговування вантажу, стафіруванню контейнерів вантажами ТОВ «Галфрост», організації перевезення вантажів морським транспортом в контейнерах.

Відповідальність за втрачений вантаж несе компанія СОВФРАХТ УУТ СА.

Однак, враховуючи те, що 10.07.2012 року між ТДВ «Страхова компанія «OTJI-Страхування» та ТОВ «Український універсальний термінал» укладено договір добровільного страхування відповідальності № UB/10/07/12, ТДВ «Страхова компанія «OTЛ-Страхування» взяло на себе страхування майнових інтересів, пов'язаних обов'язком відшкодування збитків.

У зв'язку з вищезазначеним, позивач звернувся до суду з позовом в якому просить стягнути з Sovfracht UUT SA збитки в розмірі 79 930,00 грн. та з ТДВ «Страхова компанія «OTЛ-Страхування» збитки в розмірі 239 131,85 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 11.09.2013 року порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 01.10.2013 року.

У судовому засіданні 01.10.2013 року оголошено перерву до 14.10.2013 року для виконання позивачем вимог ухвали суду від 11.09.2013 року.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 14.10.2013 року провадження у справі зупинено до 21.04.2014 року для належного повідомлення про розгляд справи відповідача 1.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 05.03.2014 року виправлено допущену в ухвалі господарського суду м. Києва від 14.10.2013 року описку.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.05.2014 року замінено найменування відповідача 1 з Sovfracht UUT SA на M.K. Maritime SA, провадження у справі зупинено до 24.11.2014 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 24.11.2014 року провадження у справі зупинено до 26.01.2015 року.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.01.2015 року провадження у справі зупинено до 10.03.2015 року.

10.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва відповідач 2 подав додаткові докази по справі.

У судове засідання 10.03.2015 року представники відповідача-1 та третіх осіб 1, 2 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 016, 010 відповідно.

В судовому засіданні 10.03.2015 року оголошено перерву до 23.03.2015 року.

20.03.2015 року до загального відділу діловодства господарського суду міста Києва третя особа подала пояснення по справі.

В судове засідання 23.03.2015 року представники відповідача-1 та третіх осіб 1, 2 не з'явилися, про поважні причини неявки суд не повідомили, хоча про час та дату судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 016, 010 відповідно.

На адресу господарського суду міста Києва не надійшли докази виконання судового доручання.

Представник позивача позовні вимоги підтримав, просив суд задовольнити позов.

Представник відповідача 2 заперечував проти позову та просив відмовити у задоволенні позовних вимог.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача 2, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд вважає, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

16.08.2012 року між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Уніка» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Галфрост» укладено договір добровільного страхування вантажів №014037/2701/0000084.

Відповідно до п.2.1 договору добровільного страхування вантажів, предметом договору є майнові інтереси, що не суперечать закону, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням вантажем, який зазначений в сертифікаті та перевозиться відповідно до умов, які зазначені в сертифікаті.

Відповідно до ч.1 статті 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ч.1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

06.06.2012 року між компанією СОВФРАХТ УУТ СА (експедитор) та товариством з обмеженою відповідальністю «Галфрост» (клієнт) укладено договір про транспортне експедирування № LOG 254, відповідно до умов якого експедитор зобов'язується надавати клієнту по його дорученню і за його рахунок послуги в сфері транспортно-експедиторського обслуговування вантажів, а клієнт зобов'язаний оплатити послуги експедитора. При наданні зазначених послуг експедитор діє від свого імені.

Відповідно до ч.1 статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

Відповідно до п.2.1 договору транспортного експедирування, експедитор надає клієнту такі послуги:

- організація транспортно-експедиторського обслуговування вантажів,

- організація стафірування контейнерів вантажами клієнта,

- організація перевезення вантажів морським транспортом в контейнерах,

- митне оформлення вантажів.

Як вбачається з матеріалів справи, товариством з обмеженою відповідальністю «Галфрост» надано відповідачу 1 замовлення №2 до договору № LOG 254 від 06.06.2012 року, відповідно до якого замовлено перевезення по маршруту Жовква (Україна) - порт Іллічівськ - порт Ningbo (Китай), дата подачі контейнера 20.08.2012 року, вантаж - 1 конт. - заморожена ягода до темп. -20С в паперових мішках (1000шт) насипом, вага, об'єм - 25 350 кг брутто, дата погрузки на судно - 26 серпня 2012 року, додаткові умови - температурний режим -20С протягом всього періоду перевезення (як наземного так і морського).

В звіті Нінбо Грін-Хелс Фармасьютікал Ко., ЛТД, про пошкодження вантажу зазначено, що « 19.10.2012 року наша компанія отримала контейнер замороженої чорниці (транспортна накладна № 864501905, контейнер № MNBU0036590), та при відкритті і розвантаженні контейнеру ми виявили, що чорниця, мішки були деформовані та забруднені соком. Деякі мішки були надірвані, повитікала з них. Ми розсортували мішки, відокремивши ті, що були деформовані та забруднені відібрали зразки та перевірили вміст чорниці окремо. Фактична кількість та шкода по прибутті була наступною: всього прибуло 965 мішків, пошкодження: 329 мішків дуже сильно пошкоджені: мішки були деформовані, сильно забруднені соком, або чорниця повитікала, 63 мішків були дещо пошкоджені: мішки були деформовані, дещо забруднені соком».

Також, в матеріалах справи наявний остаточний звіт про інспекцію та відшкодування ймовірного пошкодження вантажу, що як зазначено, сталося через порушення роботи холодильної установки від 25.09.2012 року, заявником якого є MAERKS MALAYSIA SDN BHD, в якому зазначено, що відповідно до інструкції вищезазначеного заявника, ми M/s Sealand Marine & Inspection (M) Sdn Bhd, в якості призначених незалежних морських інспекторів, прибули до M/s CFS 1, Пулау-Індах, Уест Порт, Порт Кланг, Малайзія, 24 вересня 2012 року та провели інспекцію для встановлення стану 1 * 40-градусного холодильного контейнера №PONU4822480 та встановили:

- зазначена контейнерна установка зберігалася у приміщеннях складу третьої сторони. Контейнер було опломбовано пломбою № МL-UA0252230. Ми засвідчили, що пломбу було зрізано у нашій присутності. Ми відмітили червоні плями від рідини / соку, що витекла з задніх дверей;

- відповідний контейнер був закупорений та холодильна установка відповідного контейнера здавалася у робочому режимі. Ми побачили, що індикатор температури холодильної установки показував задане значення -20 °С, з температурою подачі -18°С і температурою на виході - ?? °С. Було відмічено, що ручка вентиляційного отвору була зачинена.

- Після відкриття дверей контейнерної установки для інспектування, ми відмітили, що вантаж, що, як зазначено, був чорницею, було укладено у паперових пакетах по 12-13 пакетів у висоту всередині контейнера. Спостерігалися плями від рідини / соку чорниць, що, мабуть, витік з пакетів та протік на двері та з Контейнеру, а також на підлогу зазначеної установки.

- Відразу після відкриття дверей контейнеру було заміряно температуру м'якоті плодів, що становила від -5,0 °С до -7,3 °С, і ці показники відрізнялися від діапазону заданої температури.

- Замінений на 1 х 40-градусний морозильний контейнер № MNBU0036590, який було проінспектовано та визнано у стані, придатному для транспортування морем, було розміщено біля початкового контейнера.

- Морозильну установку після вищезазначеної заміни контейнера було закрито та залишено у робочому стані протягом принаймні однієї години для підтримки холоду, для досягнення оптимальної температури для полегшення процесу перевантаження вантажу. Ми засвідчили початок процесу перевантаження вантажу у замінену установку.

- паперові пакети, в яких, як вважається, міститься вантаж, вручну вивантажували та клали на пластикові піддони (30 пакетів на 1 піддон). Протягом операції з розвантаження, ми відмітили, що більшість пакетів, укладених на нижньому рівні (прямо на Т-подібному виспуті підлоги), були розірвані при піднятті для перенесення. Ці розірвані пакети були негайно відкладені у бік з метою знищення.

- Після завершення операції з перевантаження всі 965 пакетів були перераховані/ розміщені у заміненому контейнері у тому ж порядку, як вони розміщувалися у початковому Контейнері. Установку заміни було потім опломбовано пломбою № МL -МY 1250539.

Згідно статті 20 Закону України "Про страхування", страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України "Про страхування" визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством. Вказаною статтею також визначено, що страхове відшкодування - страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку. Страхове відшкодування не може перевищувати розміру прямого збитку, якого зазнав страхувальник.

Кількість пошкодженого товару, виявленого вантажоотримувачем, склала 8 225 кг. Загальна кількість пошкодженого та втраченого товару склала 9100 кг. Згідно упаковочного листа № 12-2059-АВ/3, на адресу отримувача було упаковано та відправлено 1000 мішків бумажних з замороженою чорницею загальною вагою 25000 кг., таким чином, місткість одного мішку складає 25 кг.

Згідно рахунку-фактуры № 12-2059-АВ/З від 20.08.12р., вартість одного кілограма вказаного вантажу складає 3,57 евро.

На виконання умов договору добровільного страхування вантажів №014037/2701/0000084 від 16.08.2012 року позивач визнав випадок страховим та відповідно до страхового акту №00102172 вирішив виплатити товариству з обмеженою відповідальністю «Галфрост» страхове відшкодування в розмірі 297 870,14 грн. (за вирахування франшизи у розмірі 39 387,15 грн.).

Відповідно до платіжного доручення №002522 від 24.01.2013 року позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 297 870,14 грн.

Крім того, 10.07.2013 року ПрАТ «Страховою компанією «УНІКА» здійснено доплату страхового відшкодування у розмірі 21 191,71 грн., що підтверджується платіжним дорученням №012313.

Тобто, позивачем виплачено страхове відшкодування на загальну суму 319 061,85 грн.

Статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування" визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

22.03.2013 року позивачем направлено компанії СОВФРАХТ УУТ СА претензію про відшкодування збитку в порядку регресу в розмірі 28 696,45 євро (297 870,14 грн.), а також 23.05.2013 року ТДВ «Страхова компанія «OTJI-Страхування» регресну вимогу.

Відповідно до ч.1 статті 929 ЦК України за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу.

Договором транспортного експедирування може бути встановлено обов'язок експедитора організувати перевезення вантажу транспортом і за маршрутом, вибраним експедитором або клієнтом, зобов'язання експедитора укласти від свого імені або від імені клієнта договір перевезення вантажу, забезпечити відправку і одержання вантажу, а також інші зобов'язання, пов'язані з перевезенням.

За приписами статті 1 Закону України "Про транспортно-експедиторську діяльність" експедитор - це суб'єкт господарювання, який за дорученням клієнта та за його рахунок виконує або організовує виконання транспортно-експедиційних послуг, визначених договором транспортного експедирування.

Відповідно до ч.1 статті 934 ЦК України за порушення обов'язків за договором транспортного експедирування експедитор відповідає перед клієнтом відповідно до глави 51 цього Кодексу.

Обставини, що можуть бути підставою для майнової відповідальності перевізника, відправників, одержувачів вантажу і пасажирів, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми. В іноземному порту ці обставини засвідчуються за правилами, що існують у даному порту.

Статтею 381 Кодексу торгівельного мореплавства передбачено, що комерційний акт складається для засвідчення:

1) невідповідності між найменуванням, масою або кількістю місць вантажу або багажу в натурі і даними, зазначеними у перевізному документі;

2) пошкодження чи зіпсуття вантажу або багажу;

3) виявлення вантажу або багажу без документів, а також документів без вантажу або багажу;

4) повернення перевізнику викраденого вантажу або багажу.

Форма актів, порядок їх складання і порядок засвідчення обставин, які не потребують складання актів, встановлюються правилами, що видаються відповідно до статті 3 цього Кодексу.

Позивачем не були надані встановлені законом документи, що підтверджують втрату вантажу, а саме: акт встановленої форми про втрату вантажу.

А надані звіт про пошкодження товару та остаточний звіт про інспекцію складені не незалежними сюрверськими організаціями, а підконтрольними відправникові та отримувачу вантажу структурам.

А також, відсутні документи які б встановлювали вину компанії СОВФРАХТ УУТ СА.

За правилами статті 623 ЦК України боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Для застосування такої міри відповідальності як стягнення збитків необхідна наявність всіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки, збитків, причинного зв'язку між протиправною поведінкою та збитками та вини.

При цьому, стаття 614 ЦК України визначає вину як обов'язкову підставу відповідальності за завдані збитки.

Як вбачається з наявного в матеріалах справи листа «Maersk», пояснень товариства з додатковою відповідальністю "ОТЛ-Страхування" та товариства з обмеженою відповідальністю "Український Універсальний Термінал", компанією "MEEA/S" яка діє під торгівельною маркою «Maersk Line» "SEAGO LINE", і є орендодавцем контейнерів для перевезення, які здійснюються компанією SOVFRACHT UUT SA запропонована виплата компенсації в розмірі 15 000 дол. США (яка була перенаправлена позивачу та ТОВ «Галфрост»).

Таким чином, оскільки позивачем не доведено вину відповідача 1 у завданих ТОВ «Галфрост» збитках, а тому підстави для стягнення з експедитора збитків відсутні, вимоги позивача є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.1 статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно з ч.1 статті 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Щодо вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 2 збитків в розмірі 239 131,85 грн., в обґрунтування якого зазначено, що 10.07.2012 року між ТДВ «Страхова компанія «OTJI-Страхування» та ТОВ «Український універсальний термінал» було укладено договір добровільного страхування відповідальності № LIB/10/07/12, ТДВ «Страхова компанія «OTJI-Страхування» взяло на себе обов'язок відшкодувати заподіяний збиток останнім юридичним особам (в т.ч. їх майну) внаслідок своєї господарської діяльності - надання третім особам з обслуговування експортно-імпортних вантажів. Відповідно до п. 9 договору добровільного страхування відповідальності №LIB/10/07/12 СОВФРАХТ УУТ СА є співстрахувальником при виникненні обов'язку відшкодуванні шкоди заподіяної третім особам. Суд зазначає наступне.

Оскільки, судом встановлено відсутність вини M.K. Maritime SA (відповідача 1) у завданих ТОВ «Галфрост» збитках, а тому вимоги позивача щодо стягнення з ТДВ «Страхова компанія «OTJI-Страхування» (відповідача 2) як страховика відповідача 1 є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судовий збір, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається на позивача.

На підставі викладеного та керуючись ч.1 ст. 32, ч.1 ст. 33, ст.ст. 34, 44, 49, ст.ст. 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Відповідно до частини 5 статті 85 ГПК України, рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання рішення: 15.04.2015 року.

Суддя С.М. Мудрий