ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Справа № 13/5005/17189/2011

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2014
у справі№ 13/5005/17189/2011
Господарського суду Дніпропетровської області
за позовомПрокурора Жовтневого району м. Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради
доФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
простягнення 15463,94 грн.
за участю представників:
позивачане з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
відповідачаОСОБА_4
прокурораСуходальського С.М., посв. №020273 Романова Р.О., посв. № 014714

ВСТАНОВИВ:

24.11.2011 прокурор Жовтневого району міста Кривого Рогу в інтересах держави в особі Криворізької міської ради звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 13796,82 грн. основного боргу з орендної плати за земельну ділянку за період з червня 2010 року по червень 2011 року та 636,42 грн. пені (з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог) (а.с.123-124). Позовні вимоги мотивовані порушенням відповідачем зобов'язання щодо своєчасної та повної сплати орендної плати за землю відповідно до пунктів 7, 12 договору оренди земельної ділянки від 14.08.2009, рішення Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" та з урахуванням змін у чинному законодавстві.

Відповідач у відзиві на позов відхилив позовні вимоги як безпідставні, вказавши, що зобов'язання за договором оренди земельної ділянки виконував належним чином, Криворізька міська рада діяла з порушенням вимог статей 8, 9, 10, 13 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", що підтверджено постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 № 2а-423/10 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 № К/9991/76012/11, за якими рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" визнано нечинним; позивач не надав належних та допустимих доказів на підтвердження своїх позовних вимог, яким є витяг із технічної документації з нормативної грошової оцінки земельної ділянки; сплату орендної плати здійснено відповідачем у повному обсязі відповідно до умов договору оренди, змін до якого у встановленому порядку сторони не вносили, а одностороннє покладання на користувача обов'язку сплачувати орендну плату в більшому розмірі без узгодження з останнім є протиправним.

Рішенням Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 (суддя Первушин Ю.Ю.) позов задоволено у повному обсязі, стягнуто з відповідача 13796,82 грн. заборгованості за договором оренди земельної ділянки, 636,42 грн. пені на користь Криворізької міської ради та 1411,50 грн. судового збору в дохід державного бюджету України.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 (судді: Дармін М.О. - головуючий, Березкіна О.В., Чус О.В.) рішення місцевого господарського суду залишено без змін з огляду на його законність та обґрунтованість.

Не погоджуючись з висновками господарських судів попередніх інстанцій, Фізична особа-підприємець ОСОБА_4 подав до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову та рішення у даній справі та передати справу на новий розгляд до суду першої інстанції; скаржник посилається на порушення судами норм матеріального та процесуального права, а саме: суди розглянули спір всупереч частині 4 статті 179 Господарського кодексу України, підпункту 7.1.8 пункту 7.1 статті 7, підпункту 9.1.10 пункту 9.1 статті 9, пункту 41.5 статті 41, пункту 286.2 статті 286, пункту 288.7 статті 288 Податкового кодексу України, частини 3 статті 23 Закону України "Про оцінку земель", статей 2, 15, 21 Закону України "Про оренду землі" (у відповідній редакції), статті 96 Земельного кодексу України, статей 651, 792 Цивільного кодексу України, статей 179, 188 Господарського кодексу України, статті 34, пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України, не дослідили, що у відповідача відсутній борг по земельному податку та орендній платі, а орендні платежі сплачувалися у повному обсязі відповідно до розрахунку розміру річної орендної плати за землю, погодженого сторонами у договорі оренди, дані податкових декларацій скаржника щодо плати за землю узгоджені з податковим органом, що підтверджується актом звірки; зобов'язання відповідача сплачувати орендну плату в більшому розмірі без узгодження з останнім та внесення відповідних змін до діючого договору оренди є протиправним; постановою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 01.11.2011 № 2а-423/10 та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 11.12.2012 рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області № 3884 від 14.05.2010 визнано нечинним; разом з цим; довідка про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, видана Управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг 21.03.2012 №1033/2/7 не може бути підставою для розрахунку орендної плати та доказом по справі, а орган місцевого самоврядування не може змінювати законодавчо визначений вид документа; зміна умов договору оренди землі має здійснюватись тільки за згодою сторін при цьому сторони не можуть відступати від змісту типового договору; позивач не надав доказів перегляду орендної плати відповідно до умов укладеного договору.

Позивач не скористався правом на участь представників у судовому засіданні, у відзиві на касаційну скаргу заперечив її доводи, як безпідставні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача та прокурорів, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, колегія суддів вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, 14.08.2009 Криворізькою міською радою (Орендодавець) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (Орендар) укладений Договір оренди земельної ділянки, зареєстрований у Криворізькому відділі Дніпропетровської регіональної філії державного підприємства "Центр державного земельного кадастру", про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 16.09.2009 року № 87; згідно з пунктом 1 Договору, Орендодавець на підставі рішення міської ради від 24.06.2009 № 3312 надає, а Орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку житлової та громадської забудови для розміщення автостоянки та тимчасової споруди автостоянки, яка знаходиться на АДРЕСА_1. Відповідно до пункту 2 Договору в оренду передається земельна ділянка площею 0,6480 га за кадастровим номером земельної ділянки НОМЕР_1.

Пунктом 6 Договору встановлено, що його укладено на 3 роки. Після закінчення строку Договору Орендар, який належно виконував обов'язки відповідно до умов договору, має за інших рівних умов переважене право поновлення його на новий строк. У цьому разі Орендар повинен не пізніше ніж за два місяця до закінчення строку дії Договору повідомити письмово Орендодавця про намір продовжити його дію.

За пунктом 7 Договору річна орендна плата вноситься Орендарем виключно у грошовій формі незалежно від результатів діяльності орендаря у трикратному розмірі земельного податку, що встановлюється Законом України "Про плату за землю", на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, на рахунок Управління держказначейства у м. Кривого Розі № 0021 , у банку ГУДКУ в Дніпропетровській області, МФО 805012. Відповідно до пункту 9 Договору орендна плата вноситься щомісячно протягом 30-ти календарних днів, наступних за останнім календарним днем звітного місяця. За неповний календарний місяць орендна плата сплачується за дні фактичного користування земельною ділянкою.

Пунктом 10 Договору передбачено, що розмір нормативної грошової оцінки не є сталим і змінюється у зв'язку з проведенням її щорічної індексації та на підставі інших вимог діючого законодавства. Орендар самостійно зобов'язується щорічно відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки.

Зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки та її індексація проводиться без внесення змін та доповнень до цього Договору порядку та у випадках, передбачених законодавством України.

У пункті 12 Договору зазначено, що розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього Договору у разі:

- зміни умов господарювання, передбачених договором (включно зі зміною мети використання або цільового призначення земельної ділянки);

- зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, розмірів земельного податку, підвищення цін та тарифів, у т.ч. внаслідок індексації;

- погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини Орендаря, що підтверджується документами;

- в інших випадках, передбачених законодавством та цим договором.

Пунктом 13 Договору визначено, що у разі невнесення орендної плати у строки, визначені цим договором, справляється пеня, яка нараховується на суму боргу по орендній платі за земельну ділянку (включаючи суму штрафних санкцій за їх наявності) із розрахунку 120 відсотків річних облікової ставки Національного банку України, діючої на день виникнення такого боргу по орендній платі або на день його (його частини) погашення, залежно від того, яка з величин таких ставок є більшою, за кожний календарний день прострочення у його сплаті, включаючи день такого погашення.

За приписами пункту 14 Договору, Орендар самостійно обчислює суму орендної плати щороку за станом на 1 січня і до 1 лютого поточного року подає відповідному органу державної податкової служби за місцезнаходженням земельної ділянки податкову декларацію на поточний рік за формою встановленою центральним податковим органом, з розбивкою річної суми рівними частинами за місяць.

Пунктом 15 Договору передбачено, що земельна ділянка житлової та громадської забудови передається в оренду для розміщення тимчасової споруди автостоянки.

Згідно з підпунктом "а" пункту 30 цього Договору Орендодавець має право в односторонньому порядку збільшити розмір орендної плати у разі збільшення відповідно до законодавства України розміру земельного податку. Це право орендодавця підтверджується у відповідності до частини 4 ст. 21 Закону України "про оренду землі", якщо орендна плата за земельну ділянку буде менша за розміром земельного податку. За пунктом 33 цього Договору до обов'язків Орендаря входить систематична сплата орендної плати в повному обсязі в установлений договором строк.

Також суди встановили, що 14.05.2010 Криворізькою міською радою ухвалено рішення № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу"; рішенням затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рога, згідно з якою базова вартість одного кв.м. земель міста становить 240,05 грн./кв.м.; встановлено: застосування базової вартості одного кв.м. земель міста здійснити в три етапи: І - з 01.06.2010 у розмірі 150 грн./кв.м; зобов'язано управління земельних ресурсів виконкому міської ради (ОСОБА_10) забезпечити застосування нової грошової оцінки земель міста при укладанні договорів оренди земельних ділянок та перегляді річної орендної плати за землю в діючих договорах. Ухвалою Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 26.02.2013 по справі № 2а-423/10/0408 роз'яснено, що рішення Криворізької міської ради від 22.12.2004 поновило свою дію 01.11.2011 та діяло до 26.02.2013; впродовж періоду з червня 2010 року по листопад 2011 року рішення Криворізької міської ради Дніпропетровської області від 14.05.2010 № 3884 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу" було чинним.

На підставі наведеного вище рішення № 3884 управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області за № 1222 від 10.08.2010 надано позивачу довідку про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, відповідно до якої нормативна грошова оцінка земельної ділянки відповідача становить 1627128 грн.

Управлінням земельних ресурсів виконкому Криворізької міської ради надано розрахунок, за яким річна орендна плата в період з червня 2010 року по червень 2011 року становила 38600,46 грн., а розмір щомісячного орендного платежу - 2969,27 грн., за даними проведеної на вимогу суду звірки розрахунків платежів з орендної плати за землю по договору оренди земельної ділянки відповідача та згідно з актом звірки від 13.01.2012 встановлено, що сума заборгованості відповідача зі сплати орендних платежів за період з 01.06.2011 по 01.07.2011 склала 15463,94 грн., в тому числі пеня 1182,74грн. Згідно з уточненим розрахунком управління земельних ресурсів виконкому міської ради різниці плати за землю за договором оренди земельної ділянки, виходячи з розміру зміненої нормативно-грошової оцінки землі відповідно до наданого розрахунку договірних обов'язків з орендної плати, сума заборгованості з орендної плати за період з 01.06.2010 по 30.06.2011 становить 14433,24 грн. Відтак, Криворізька міська рада звернулась до господарського суду з позовом про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 13796,82 грн. основного боргу з орендної плати та 636,42 грн. пені.

Задовольняючи позов, господарські суди попередніх інстанцій зазначили, що на спірний період, за який нарахована до стягнення різниця в орендній платі за землю, поширюється дія нормативної грошової оцінки землі, затвердженої рішенням Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010, умовами договору передбачено таку підставу перегляду розміру та суми орендної плати без внесення змін до договору, як зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки, та обов'язок орендаря самостійно обчислювати суму орендної плати на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виконаного Криворізьким міським управлінням земельних ресурсів, здійснювати індексацію грошової оцінки земельної ділянки відповідно до інформації Держкомзему про коефіцієнт індексації нормативної грошової оцінки земель, опублікований в засобах масової інформації, відтак, орендар порушив обов'язок щодо повної та своєчасної плати за орендовану земельну ділянку, у розмірі, що визначено в довідці управління Держкомзему у м. Кривий Ріг про нормативну грошову оцінку земельної ділянки № 1222 від 10.08.2010, підготовленої на підставі рішення Криворізької міської ради від 14.05.2010 № 3884.

Відхиляючи заперечення відповідача та доводи його апеляційної скарги, суди попередніх інстанцій вказали, що за змістом умов укладеного договору відповідач повинен був при здійсненні платежів за землю за спірний період використовувати нормативної грошової оцінки землі, затвердженої рішенням Криворізької міської ради № 3884 від 14.05.2010, самостійно обчислюючи розмір орендної плати; дані органу державної податкової служби щодо стану розрахунків зі сплати орендної плати за землю ґрунтуються на відомостях, поданих самим відповідачем без врахування зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки; довідка щодо грошової оцінки земельної ділянки видавалась на виконання рішення органу місцевого самоврядування та не суперечить даним нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Судова колегія зазначає, що відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно, ставляться, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Підставою для виникнення зобов'язання є, зокрема, договори та інші правочини (статті 11, 509 Цивільного кодексу України)

Згідно з статтею 632 цього Кодексу ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно зі статтями 1, 13 Закону України "Про оренду землі" основною метою договору оренди земельної ділянки та одним з визначальних прав орендодавця є своєчасне отримання останнім орендної плати у встановленому розмірі. Відповідно до пункту 1 статті 15, статті 21 Закону України "Про оренду землі" до істотних умов договору оренди землі входить, зокрема, орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату; орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України). Обчислення розміру орендної плати за землю здійснюється з урахуванням індексів інфляції, якщо інше не передбачено договором оренди.

Відповідно до статті 24 Закону України "Про оренду землі" орендодавець має право на своєчасне внесення орендної плати.

В зв'язку із введенням в дію Податкового кодексу України від 02.12.2010 N 2755-VI з 01.01.2011 Закон України „Про плату за землю " втратив чинність згідно частиною 2 Прикінцевих положень Кодексу. Питання сплати податку на землю та оплати орендної плати за користування земельною ділянкою з 01.01.2011 регулюється Податковим кодексом України.

За підпунктом 14.1.147 пункту 14.1 статті 14 Податкового кодексу України плата за землю - загальнодержавний податок, який справляється у формі земельного податку та орендної плати за земельні ділянки державної і комунальної власності. Згідно з пунктами 288.1, 288.4 статті 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки. Розмір та умови внесення орендної плати встановлюються у договорі оренди між орендодавцем (власником) і орендарем. Згідно із статтею 287, підпунктом 288.5.2 пункту 288.5 статті 288 Податкового кодексу України власники землі та землекористувачі сплачують плату за землю з дня виникнення права власності або права користування земельною ділянкою; розмір орендної плати за земельні ділянки встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом, а також не може перевищувати для земельних ділянок, наданих для розміщення, будівництва, обслуговування та експлуатації об'єктів енергетики, які виробляють електричну енергію з відновлюваних джерел енергії, включаючи технологічну інфраструктуру таких об'єктів (виробничі приміщення, бази, розподільчі пункти (пристрої), електричні підстанції, електричні мережі), - 3 відсотки нормативної грошової оцінки; для інших земельних ділянок, наданих в оренду, - 12 відсотків нормативної грошової оцінки.

Виходячи з аналізу зазначених законодавчих приписів, орендна плата за користування земельними ділянками державної та комунальної власності є регульованою ціною, яка розраховується від нормативної грошової оцінки земель.

Згідно з пунктом 34 статті 26 Закону України "Про місцеве самоврядування" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються відповідно до закону питання регулювання земельних відносин; за змістом статті 23 Закону України "Про оцінку земель" (у відповідній редакції) технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок в межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою.

Суди встановили, що, реалізовуючи надані повноваження в земельних правовідносинах, міська рада прийняла рішення, яким затвердила технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Кривого Рогу; зазначене рішення, на підставі якого розраховується орендна плата для земельної ділянки відповідача, було чинне протягом спірного періоду.

Нормативна грошова оцінка земельних ділянок не залежить від волевиявлення сторін договору оренди землі, а є способом регулювання державою плати за користування землею. Зміна нормативної грошової оцінки земельних ділянок не може ототожнюватися зі зміною розміру орендної плати, а є лише її передумовою. Не внесення сторонами договору оренди землі змін до його умов в частині, що встановлюються у законодавчому порядку, не звільняє сторін від обов'язку їх виконання, оскільки відповідно до положень статті 11 Цивільного кодексу України у випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Таким чином, нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. (Відповідну правову позицію викладено також у постановах Верховного Суду України від 20.08.2013 та від 03.12.2013 по справі № 5009/3430/12.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили, що у договорі оренди землі сторони визначили, що орендар зобов'язаний самостійно щорічно індексувати розмір орендної плати відповідно до індексації нормативної грошової оцінки земель згідно з чинним законодавством, сплачувати орендну плату на підставі витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, а розмір та сума орендної плати переглядається без внесення змін до цього Договору у разі, зокрема, зміни (збільшення або зменшення за рішенням міської ради) розмірів річної орендної плати за землю, базової вартості 1 кв. м. земель міста, відтак, їх висновок щодо наявності підстав для зміни розміру належної до сплати орендарем орендної плати у спірний період є законним та обґрунтованим.

Скаржник не навів будь-яких доказів на підтвердження необхідності додержання сторонами за умовами договору чи приписами законодавства іншого порядку для виникнення у орендаря обов'язку сплатити орендну плату, змінену відповідно до зміненої нормативної грошової оцінки,.

За частиною 2 статті 18 Закону України "Про оцінку земель" нормативна грошова оцінка земельних ділянок, розташованих у межах населених пунктів, незалежно від їх цільового призначення, проводиться не рідше ніж один раз на 5-7 років; частинами 1, 2 статті 20 Закону України "Про оцінку земель" (у відповідній редакції) визначено, що за результатами бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок складається технічна документація, а за результатами проведення експертної грошової оцінки земельних ділянок складається звіт. Дані про нормативну грошову оцінку окремої земельної ділянки оформляються як витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель та видаються відповідним органом виконавчої влади з питань земельних ресурсів; форма, в якій оформляється витяг з технічної документації з нормативної грошової оцінки земель, визначається додатком № 2 до Порядку нормативної грошової оцінки земель сільськогосподарського призначення та населених пунктів, затвердженого наказом від 27.01.2006 № 18/15/21/11.

За змістом пункту 6 статті 3 Положення про Державне агентство земельних ресурсів України, затвердженого Указом Президента України від 08.04.2011 № 445/2011 (у редакції станом на час звернення з позовом) Держземагентство України відповідно до покладених на нього завдань видає витяги з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельних ділянок та надає інші адміністративні послуги відповідно до законодавства; за визначенням адміністративної послуги ця послуга надається органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування та іншими суб'єктами, на які нормативно-правовими актами покладено повноваження надавати такі послуги, та є результатом здійснення суб'єктом повноважень щодо прийняття згідно з нормативно-правовими актами на звернення фізичної або юридичної особи адміністративного акта, спрямованого на реалізацію її прав і законних інтересів та/або на виконання особою визначених законом обов'язків (постанова Кабінету Міністрів України від 17.07.2009 № 737, чинна у спірний період).

Таким чином, враховуючи умови укладеного сторонами договору та приписи законодавства, саме на відповідача покладено обов'язок отримати в уповноваженого органу витяг з технічної документації про нормативну грошову оцінку його земельної ділянки та сплатити на підставі витягу орендну плату; матеріали справи не містять будь-яких доводів чи доказів, що відповідач вчиняв такі дії та сплачував орендну плату на підставі належного документу, як і доказів про невиконання уповноваженим органом законної вимоги відповідача надати витяг встановленої форми, здійснення розрахунку орендної плати позивачем всупереч даним витягу.

Разом з тим, позовні вимоги позивача щодо розміру договірних обов'язків з орендної плати ґрунтуються на рішенні позивача щодо зміни нормативної грошової оцінки земельної ділянки у спірний період з визначенням базової ставки за 1 кв.м. земельної ділянки, уточненому розрахунку орендної плати, наданому Управлінням земельних ресурсів виконкому міської ради, довідці про нормативну грошову оцінку станом на 01.06.2010, підготовленій Управлінням Держкомзему у м. Кривий Ріг Дніпропетровської області на підставі рішення позивача про затвердження нормативної грошової оцінки земельної ділянки, яка є чинною; зазначеним доказам судами надано оцінку відповідно до положень статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України, натомість, жодного обґрунтованого контррозрахунку ціни позову відповідач не надав.

За приписами частини 3 статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи; заперечення відповідача зводяться до відсутності у наданих позивачем документах усіх даних, на підставі яких формується нормативна грошова оцінка конкретної земельної ділянки та орендна плата, що не дає змогу пересвідчитись, на його думку, в їх достовірності, при цьому відповідач не скористався правом надати власні докази в спростування наданого позивачем розрахунку чи правом заявити клопотання про витребування доказів на підтвердження неналежного визначення орендної плати, не виконав вимоги ухвали суду щодо надання необхідних доказів.

Разом з цим посилання скаржника на порушення апеляційною інстанцією пункту 1 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України необґрунтовані, оскільки його застосування є саме правом, а не обов'язком господарських судів.

Таким чином, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку про наявність підстав для задоволення позовних вимог.

Судове рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого та постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів дійшла висновків, що господарські суди в порядку статей 43, 99, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно та об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог та заперечень докази; правильно застосували норми матеріального та процесуального права, що регулюють спірні правовідносини.

Як наслідок, прийняті судами рішення та постанова відповідають статтям 43, 84 та 105 Господарського процесуального кодексу України вимогам щодо законності та обґрунтованості судового рішення, підстав для їх скасування з мотивів, наведених у касаційній скарзі, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, пунктом 1 статті 1119, статтею 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.11.2014 у справі № 13/5005/17189/2011 Господарського суду Дніпропетровської області та рішення Господарського суду Дніпропетровської області від 29.07.2014 залишити без змін.

Головуючий Т. Дроботова

Судді Н. Волковицька

Л. Рогач