РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Справа № 5019/2040/12

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Василишин А.Р., суддя Бучинська Г.Б. , суддя Філіпова Т.Л.

при секретарі Максютинська Д.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузів О.І.;

від відповідача: татарчук Л.І.;

від Третьої особи: представник не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АРЦТ плюс" на ухвалу господарського суду Рівненської області від 19.03.2015 року у справі № 5019/2040/12

за позовом Акціонерного товариства "ОТП Банк"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АРЦТ плюс"

про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 4113942 грн. 79 коп.

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Шеремет світлана Олександрівна

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 19 березня 2015 року в справі № 5019/2040/12 (за позовом Акціонерного товариства «ОТП Банк» (надалі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «АРЦТ плюс» (надалі - Відповідач; за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні Відповідача - Шеремет Світлана Олександрівна надалі - Третя особа) про звернення стягнення на предмет іпотеки в сумі 4 113 942 грн. 79 коп.; а.с. 44-47) заяву Позивача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу до виконання та видачу дублікату наказу задоволено: поновлено строк для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 до виконання; видано дублікат наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Відповідач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 53-57), у якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та постановити нове рішення, котрим відмовити у задоволенні заяви Позивача повністю.

Апеляційна скарга мотивована тим, що вказана ухвала винесена з порушенням норм процесуального права. Крім того, апелянт як на підставу скасування ухвали суду, посилається на те, що підстави на які посилається Позивач свідчать не про поважність причини пропуску процесуальних строків, а про недбалість Позивача, оскільки, на думку Відповідача, вказані обставини могли бути попереджені належним ставленням Товариства з обмеженою відповідальністю та Позивача до своїх обов'язків.

Ухвалою суду від 6 квітня 2015 року (а.с. 52) апеляційну скаргу Відповідача прийнято до провадження та призначено її розгляд на 14 квітня 2015 року на 12 годину 10 хвилин.

Позивачем в судовому засіданні було подано: витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців; додатковий договір до договору про надання юридичних послуг. Дані докази, відповідно до вимог пункту 2.1.1 Інструкції з діловодства в господарських судах, після резолюції головуючого судді, було долучено до матеріалів справи в судовому засіданні (після завершення судового засідання дані документи були зареєстровані службою діловодства під реєстраційним № 9288/15 в базі даних Діловодство спеціалізованого суду).

Представник Третьої особи в судове засідання від 14 квітня 2015 року не з'явився. Про дату, час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить реєстр на відправку рекомендованої кореспонденції від 7 квітня 2015 року (а.с. 67 ). Крім того, ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 6 квітня 2015 року явка сторін не була визнана обов'язковою.

Відповідно до пунктів 3.9.2, 3.12 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору; при цьому неявка у судове засідання однієї з сторін, належним чином повідомленої про час і місце цього засідання, не перешкоджає такому переходові до розгляду позовних вимог, якщо у господарського суду відсутні підстави для відкладення розгляду справи, передбачені частиною першою статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, апеляційний господарський суд констатує факт того, що в даному разі апеляційна скарга подана на ухвалу місцевого господарського суду, яка в силу дії частини 2 статті 102 Господарського процесуального кодексу України, розглядається в п'ятнадцятиденний строк. Тобто, строк розгляду даної апеляційної скарги закінчується 21 квітня 2015 року, в той час як колегія суду з 16 квітня 2015 року перебуватиме у відпустці (що вказує на неможливість вчинення такої процесуальної дії як відкладення розгляду апеляційної скарги без порушення процесуального строку, що в свою чергу є неприпустимим).

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного та враховуючи приписи статтей 101, частини 1 статті 102 Господарського процесуального кодексу України в розрізі закінчення процесуальних строків розгляду даної апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника Третьої особи, за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні від 14 квітня 2015 року представник Відповідача підтримав доводи, висвітлені в апеляційній скарзі та просив суд, ухвалу місцевого господарського суду скасувати і винести нове рішення, котрим відмовити в задоволенні заяви Позивача.

В судовому засіданні від 14 квітня 2015 року представник Позивача заперечив проти доводів Позивача, висвітлених в апеляційній скарзі, та вважає ухвалу місцевого господарського суду законною та обгрунтованою.

Заслухавши пояснення представників Позивача та Відповідача, розглянувши матеріали та обставинами справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що в задоволенні апеляційної скарги Відповідача слід відмовити, а оскаржувану ухвалу господарського суду Рівненської області по справі № 5019/2040/12 залишити без змін. При цьому, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, в грудні 2012 року Позивач звернувся до господарського суду Рівненської області з позовом до Відповідача про звернення стягнення на предмет іпотеки, а саме: будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), що знаходиться за адресою - м.Рівне, вул.16 Липня, 37, що належить на праві власності Відповідачу для задоволення грошових вимог Позивача в сумі 4 113 942 грн. 79 коп..

Рішенням господарського суду Рівненської області від 22 липня 2013 року (а.с. 10-15) позов задоволено та вирішено, в рахунок погашення заборгованості Третьої соби перед Позивачем за договором про надання кредитної лінії № CrL-SME Р00/025/2008, яка станом на 19 грудня 2012 року складала 514 287, 85 доларів США звернути стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року, укладеним між Позивачем та Відповідачем, а саме: будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), загальною площею 228,2 кв.м. (що знаходиться за адресою Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 37 та належить Відповідачу на праві власності).

На виконання вказаного рішення 6 серпня 2013 року господарським судом Рівненської області видано відповідні накази про звернення стягнення на предмет іпотеки та про стягнення на користь Позивача судового збору в розмірі 64 380 грн..

З матеріалів справи вбачається, що 28 лютого 2013 року між Позивачем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Українська правова група" (надалі - Виконавець) було укладено договір про надання юридичних послуг (надалі - Договір; а.с. 16-23).

Відповідно до пункту 1.1 Договору: Позивач доручає, а Виконавець бере на себе зобов'язання надавати Позивачу в обсязі та на умовах, передбачених даним Договором комплекс юридичних послуг, а Позивач зобов'язався прийняти надані послуги та оплатити їх відповідно до умов Договору.

Відповідно до наявного в матеріалах справи акту приймання-передачі від 5 березня 2013 року (а.с. 24-26), на виконання Договору, з метою належного здійснення претензійно-позовної роботи Виконавцем в судовому порядку та в органах ДВС, Позивач передав, а Виконавець прийняв роботу, зокрема й матеріали по юридичній справі Третьої особи в Позивача.

Як слідує з матеріалів господарської справи № 5019/2040/12 (том І, а.с. 180) представником Виконавця Тарасюк Ю.М., 8 серпня 2013 року було отримано наручно наказ господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12, про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року, укладеним між Позивачем та Відповідачем, а саме: будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), загальною площею 228,2 кв.м. (що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 37, та належить Відповідачу на праві власності).

Крім того, колегія суду звертає увагу, що Тарасюк Ю.М. (представник Виконавця) був представником Позивача як під час розгляду справи в суді першої інстанції так і під час розгляду заяви Позивача в суді апеляційної інстанції, що свідчить про виконання Виконавцем умов Договору (в частині представництва інтересів Позивача в судах та ведення їх справ) з огляду на отримання усього пакету документів по кредитній справі Третьої особи.

Відповідно до наявного в матеріалах справи листа від 23 лютого 2015 року (а.с. 27-28) підписаного представником Виконавця - Тарасюком Ю.М., судовий наказ по справі № 5019/2040/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року, не пред'являвся в органи державної виконавчої служби у зв'язку з його втратою, зазначаючи при цьому причину втрати даного наказу, як переміщення документації по справам Виконавця в інше приміщення у зв'язку з проведенням ремонтних робіт.

Враховуючи вищенаведені обставини, а також те що, про втрату наказу по справі № 5019/2040/12 Позивачу стало відомо лише 23 лютого 2015 року Позивач, звернувся (з метою виконання вимог Конституції України щодо обов'язкового виконання рішення суду) до суду із заявою в котрій просив суд поновити пропущений строк для пред'явлення наказу до виконання та видати дублікат наказу господарського суду Рівненської області по справі № 5019/2040/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року.

Відповідно до приписів статті 45 Господарського процесуального кодексу України: господарські суди здійснюють правосуддя шляхом прийняття обов'язкових до виконання на усій території України рішень, ухвал, постанов.

Зазначена процесуальна норма узгоджується з положеннями частини п'ятої статті 124 Конституції України, згідно якої судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно статей 115, 116 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрало законної сили, є обов'язковим на всій території України і виконується у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження", на підставі виданого господарським судом наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України: суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Частиною 1 статті 119 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що: у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено. При цьому, причини поважності пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання оцінюються судом, виходячи з обґрунтування поважності цих причин та наданих заявником доказів на їх підтвердження.

Згідно статті 120 Господарського процесуального кодексу України: у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання; про видачу дубліката наказу виноситься ухвала; до заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено.

З огляду на вищенаведені норми матеріального та процесуального права в сукупності з доказами наявними в матеріалах справи, колегія суду констатує, що на дату видачі наказу був встановлений річний строк для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області до виконання у державну виконавчу службу, а саме до 7 серпня 2014 року. Відтак строк пред'явлення даного наказу до виконання закінчився 6 серпня 2014 року.

Водночас, колегія суду звертає увагу на те, що Позивачем, на виконання вимог статті 120 Господарського процесуального кодексу України, долучено до матеріалів справи належним чином засвідчену довідки Позивача № 06-05-12-4/5/964 від 4 березня 2015 року (а.с. 29), котрою засвідчено факт того, що наказ господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року (укладеним між Позивачем та Відповідачем, а саме будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), загальною площею 228,2 кв.м., та що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 37), в органи Державної виконавчої служби України до виконання не пред'являвся, оскільки був втрачений.

Разом з тим, судова колегія зауважує, що за приписами частини 2 статті 12 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що стягувач має право, окрім іншого, подати заяву про видачу дубліката виконавчого документа та про поновлення строку його пред'явлення до виконання.

Як уже зазначено вище у даній судовій постанові, спірний наказ втрачено Позивачем і до виконання не пред'являвся.

При цьому, колегія суддів констатує, що Господарським процесуальним кодексом України не покладено обов'язку на стягувача наводити причини втрати наказу.

Підставою ж для видачі дубліката наказу є подана заява з документами на підтвердження факту його втрати, та що відповідають вимогам статті 120 Господарського процесуального кодексу України.

Водночас, у видачі дубліката наказу може бути відмовлено лише, якщо до заяви про видачу дубліката не додано доказів, передбачених частиною 3 статті 120 Господарського процесуального кодексу України, якою визначено перелік документів, що додаються до заяви про видачу дубліката наказу на підтвердження факту його втрати (зокрема, якщо наказ втрачено стягувачем - додається його довідка, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації).

Разом з тим, колегія суддів звертає увагу на те, що рішення господарського суду Рівненської області у справі № 5019/2040/12, ухвалене на користь Позивача, залишилось не виконаним протягом майже 2 років, що є порушенням статті 6 Конвенції "Про захист прав людини і основоположних свобод" щодо права на виконання рішення суду протягом розумного строку.

Окрім того, статтею 124 Конституції України та статтею 115 Господарського процесуального кодексу України зазначено, що судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України.

Враховуючи усе вищевказане у даній судовій постанові колегія суду критично оцінює доводи апелянта (як на підставу скасування ухвали) щодо того, що Позивачем не доведено поважності причин пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання, оскільки чинними нормами діючого законодавства України не покладено обов'язку на Позивача наводити причини втрати наказу в площинні подання ним відповідних документів (довідки) до заяви про поновлення строку та видачу дубліката наказу.

Крім того, не заслуговують на увагу доводи Відповідача відносно того, що даний Договір, укладений 28 лютого 2013 року між Позивачем та Виконавцем (щодо надання юридичних послуг) припинив свою дію 28 лютого 2014 року, оскільки вони спростовуються пунктом 4.2 даного Договору (договір діє до 28 лютого 2014 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором) та доданим Позивачем до матеріалів справи додатковим договором до Договору від 28 лютого 2014 року (а.с. 71-72), котрий містить перелік послуг наданих Виконавцем, які включають в себе окрім іншого, отримання виконавчих документів та відвідування ДВС, ознайомлення з матеріалами виконавчого провадження, що підтверджує факт того, що й на даний час між Позивачем та Виконавцем існують договірні відносини з приводу надання юридичних послуг та правової допомоги та в котрому строк дії Договору визначено строком в 2 (два) роки до 27 лютого 2015 року включно (пункт 2 додаткової угоди від 28 лютого 2014 року до Договору).

З огляду на вищевисвітлене, враховуючи виконання Позивачем вищезазначених вимог закону, колегія суду дійшла до обгрунтованого висновку, що причини пропуску строку для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року, є поважними, а відтак заява Позивача про поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 до виконання є підставно і обґрунтованою, а тому Рівненський апеляційний господарський суд поновляє строк для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/13 до виконання.

Враховуючи вищевстановлене в даній судовій постанові в розрізі статті 120 Господарського процесуального кодексу України, з врахуванням наявних в матеріалах справи доказів (довідки Позивача № 06-05-12-4/5/964 від 4 березня 2015 року), а також в правовому полі уже поновленого вище пропущеного Позивачем строку для пред'явлення наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 до виконання, колегія суду приходить до висновку, що у зв'язку з втратою Позивачем виконавчого документу, з метою виконання судового рішення, слід задоволити заяву Позивача та видати дублікат наказу господарського суду Рівненської області від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12 про звернення стягнення на предмет іпотеки за договором іпотеки № PM-SME Р00/025/2008 від 21 липня 2008 року, укладеним між Позивачем та Відповідачем (а саме - будівлю (оптометричний центр, аптека, ветаптека та офіс), загальною площею 228,2 кв.м., що знаходиться за адресою: Рівненська область, м.Рівне, вул.16 Липня, 37).

Відповідно, на переконання колегії суду, місцевим господарським судом законно та обгрунтовано поновлено строк для пред'явлення наказу до виконання та видано дублікат наказу Рівненського господарського суду від 6 серпня 2013 року № 5019/2040/12.

Інші доводи апелянта є безпідставними, спростовуються усім вищеописаним у даній судовій постанові, і до уваги апеляційним господарським судом не беруться.

Враховуючи усе вищевказане у даній судовій постанові, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що ухвалу господарського суду Рівненської області слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Відповідача-без задоволення.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір за подання апеляційної скарги суд залишає за Відповідачем.

Керуючись статями 49, 99, 101, 103-105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма "АРЦТ плюс"

- залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 19 березня 2015 року в справі №5019/2040/12 - залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

4. Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

5. Матеріали оскарження ухвали господарського суду Рівненської області по справі № 5019/2040/12 повернути господарському суду Рівненської області.

Головуючий суддя Василишин А.Р.

Суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.