ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р.Справа № 916/4948/14
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В. Лашина

Суддів: О.Л. Воронюка

М.А. Мирошниченка

При секретарі Р.О. Кияшко

За участю представників сторін:

Від Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"-Макаренко Н.А.; довіреність №13/24-1 від 05.01.2015р.

Від Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбинат"- Варчук Т.М.; довіреність №11 від 14.10.2014р.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"

на рішення господарського суду Одеської області

від 20.02.2015р.

по справі № 916/4948/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Комбінат"

про стягнення 32427,64 гривень

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року публічне акціонерне товариство "Одеська ТЕЦ" (в подальшому за текстом - ПАТ "Одеська ТЕЦ") звернулося до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Комбинат" (далі - ТОВ "Комбинат") про стягнення 32427,64 грн. відшкодування витрат на сплату земельного податку за період 2012, 2013, 2014 року, обґрунтовуючи свої вимоги тим, що обов'язок зі сплати зазначеної суми виходить із договору оренди нежитлового приміщення від 04.01.1993 р., укладеного між сторонами.

Рішенням господарського суду Одеської області від 20.02.2015 р. (суддя Волков Р.В.) у задоволені позовних вимог було відмовлено.

Не погоджуючись з цим рішенням, ПАТ "Одеська ТЕЦ" в апеляційній скарзі просить його скасувати та постановити нове, яким позовні вимоги задовольнити, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права, оскільки відповідач, в силу умов укладеного між сторонами договору оренди та у відповідності до положень ч. 2 ст. 796 ЦК України, п. 14.1.72 ст. 14 ПК України, зобов'язаний відшкодувати як плату за користування будівлею, так і плату за користування земельною ділянкою.

Відзиву на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходило.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Однією з підстав виникнення цивільних прав і обов'язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 2 статті 14 ЦК України унормовано, що цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Згідно до ст. 6, ч. 1 ст. 627, ч. 1 ст. 628 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

У відповідності до ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством (ч. 1 ст. 286 ГК України).

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 6 ст. 283 ГК України).

Згідно із ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Як вбачається з матеріалів справи, 04 січня 1993 року між виробничо-енергетичним об'єднанням "Одесаенерго" (правонаступником якого є ПАТ "Одеська ТЕЦ") та закритим акціонерним товариством "Комбинат" (правонаступником якого є ТОВ "Комбинат") був укладений договір оренди, за умовами якого позивач передав відповідачу у строкове платне користування нежитлове приміщення: перший поверх площею 300 кв.м, підвал - 83 кв.м. у будинку № 4/6 по вул. Загубанського у м. Одесі.

Пунктом 4.1 договору, з урахуванням змін, внесених додатковими угодами до нього, сторонами погоджено суму оплати орендної плати.

У відповідності до п. 4.3 договору експлуатаційні витрати, опалювання та комунальні послуги повинні сплачуватися відповідачем окремо разом із оплатою орендної плати. При цьому встановлено, що розрахунок по оплаті комунальних послуг повинен виставлятися позивачем за 2 дні до строку платежу.

Понад орендної плати відповідач зобов'язався додатково сплачувати фактичні витрати за комунальні послуги (електричну енергію, газ, опалювання, воду, телефон).

Як зазначив позивач, відповідач сплачує орендну плату належним чином. Предметом спору є компенсація сплаченого позивачем земельного податку за земельну ділянку, на якій розташована будівля з орендованим відповідачем приміщенням. Оплата земельного податку позивачем підтверджується матеріалами справи, зокрема, податковими деклараціями, платіжними дорученнями за 2012, 2013 та 2014 роки.

Приймаючи рішення про відмову у задоволені позову, місцевий господарський суд виходив з того, що між сторонами не було узгоджено компенсації витрат позивача по сплаті податку на землю, сторони не визначили між собою суми, необхідної для компенсації, а тому права та обов`язки орендаря не виходять за межі зобов`язань, що виникли на підставі договору оренди й на відповідача не можуть бути покладені обов`язки щодо сплати земельного податку.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія доходить до висновку про те, що судом першої інстанції вірно встановлені обставини справи, а спірним правовідносинам дана правильна юридична оцінка із застосуванням до спірних правовідносин належних норм матеріального права.

Посилання скаржника на приписи статті 796 ЦК України судова колегія вважає помилковими.

Так, у відповідності до статті 797 ЦК України плата, яка справляється з наймача будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини), складається з плати за користування нею і плати за користування земельною ділянкою.

У разі відсутності відповідного договору про відшкодування земельного податку або відповідного застереження в самому договорі оренди про окреме відшкодування, вважається, що суми орендної плати, погодженої сторонами, включає як плату за користування приміщенням, так і плату за користування земельною ділянкою. Здійснення ж компенсації земельного податку орендодавцю без погодженої сторонами угоди позбавить орендаря на законних підставах віднести зазначені суми в податковому обліку до витрат за наслідками податкового періоду.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Одеської області відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Одеська ТЕЦ"

залишити без задоволення, а рішення господарського суду Одеської області від 20 лютого 2015 р. по справі № 916/4948/14 - без змін.

Повний текст складено 08.04.2015р.

Головуючий суддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко