ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"07" квітня 2015 р. Справа № 911/2129/14

Суддя господарського суду Київської області Подоляк Ю.В., розглянувши
скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна»
надії відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції
у справі господарського суду Київської області № 911/2129/14
за позовомФізичної особи-підприємця Тавенка Юрія Степановича
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна»
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача1. Відкрите акціонерне товариство імені Васильєва 2. Кравченко Олег Борисович 3. Кулик Віктор Миколайович
про зобов'язання передати предмет іпотеки
за участю представників:

скаржника:Пантюшенко О.О. - дов. від 05.01.2015р., Пілягін О.В. - дов. від 05.01.2015р.
позивача:Тавенок Ю.С. - паспорт, Жура О.М. - дов. від 03.03.2014р.
третіх осіб:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
ВДВС:не з'явились, про час і місце судового засідання повідомлені належним чином
встановив:

Рішенням господарського суду Київської області від 29.08.2014р. у справі № 911/2129/14 зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» виконати обов'язок лізингодавця за фінансово-лізинговим договором від 25.02.2000 року, укладеним між Відкритим акціонерним товариством імені Васильєва та Фізичною особою - підприємцем Тавенком Юрієм Степановичем, та передати Фізичній особі - підприємцю Тавенку Юрію Степановичу предмет лізингу згідно фінансово-лізингового договору від 25.02.2000 року, укладеного між Відкритим акціонерним товариством імені Васильєва та Фізичною особою - підприємцем Тавенком Юрієм Степановичем, а саме: будівлю інженерно-технічного корпусу площею 506, 1 кв. м., що розташована за адресою: вул. Радгоспна, буд. 15-А, с. Демидів Вишгородського району Київської області. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» на користь Фізичної особи - підприємця Тавенка Юрія Степановича судові витрати 1218 (одна тисяча двісті вісімнадцять) грн 00 (нуль) коп. судового збору.

На виконання рішення господарського суду Київської області від 29.08.2014р. судом було видано відповідні накази від 04.12.2014р.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» звернулось до господарського суду Київської області зі скаргою в порядку ст. 121-2 ГПК України на дії відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції, в якій просить суд, визнати дії державного виконавця ВДВС Вишгородського районного управління юстиції Ільницького І.В. по стягненню з боржника виконавчого збору у розмірі 1360 грн. неправомірними та скасувати постанову про стягнення з боржника виконавчого збору від 12.02.2015р. ВП № 45769594, з мотивів безпідставності її винесення виконавчою службою.

Представники скаржника, присутні в судовому засіданні, підтримали скаргу, з мотивів викладених в скарзі.

Представники позивача, присутні в судовому засіданні, заперечували проти поданої скарги з мотивів викладених у поясненнях щодо поданої скарги, які зводяться до того, що в діях державного виконавець, який виніс оскаржувану постанову відсутні будь які порушення чинного законодавства.

Треті особи та ВДВС, належним чином повідомлені про час і місце розгляду скарги, в судове засідання не з'явились, пояснень на подану скаргу не надіслали, про причини неявки суд не повідомили.

Розглянувши матеріали скарги, суд зазначає таке.

Згідно ст. 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються в порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження».

Відповідно до ст. 17 Закону України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) виконанню державною виконавчою службою підлягають виконавчі документи, зокрема, судові накази.

Згідно ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження», державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Відповідно до ч. 2 ст. 25 вказаного Закону, державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

Державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції 10.12.2014р. винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 45769594 з виконання наказу господарського суду Київської області від 04.12.2014. Пунктом 2 зазначеної постанови боржнику надано семиденний термін для добровільного виконання судового рішення.

У зв'язку з невиконанням відповідачем рішення суду в наданий строк в добровільному порядку, державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції в рамках виконавчого провадження з примусовому виконання наказу господарського суду Київської області від 04.12.2014р. була винесена оскаржувана постанова від 12.02.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору.

Відповідно до ч. 1 с. 28 Закону України «Про виконавче провадження» (в редакції чинній на момент винесення оскаржуваної постанови) у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом. У разі невиконання боржником у той самий строк рішення немайнового характеру виконавчий збір стягується в розмірі сорока неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - фізичної особи і в розмірі вісімдесяти неоподатковуваних мінімумів доходів громадян з боржника - юридичної особи.

Доказів того, що боржник - ТОВ «Гіалайн-Україна» в добровільному порядку виконав судове рішення у даній справі або доказів, які б підтверджували, що він вчиняв які-небудь дії з виконання зазначеного судового рішення, останній суду не надав.

У зв'язку з чим, суд прийшов до висновку, що державний виконавець при винесені оскаржуваної постанови про стягнення з боржника виконавчого збору діяв в межах наданих йому повноважень та у спосіб визначений Законом України «Про виконавче провадження», зокрема, ст. 28 вказаного Закону. Доказів протилежного скаржник - боржник суду не надав.

За таких обставин суд приходить висновку, що дії державного виконавця щодо винесення оскаржуваної постанови від 12.02.2015р. про стягнення з боржника виконавчого збору є такими, що вчинені з дотриманням вимог Закону України «Про виконавче провадження» в межах наданих йому повноважень.

Відповідно до ч. 1 п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» від 17.10.2012р. № 9, за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

З огляду на зазначене, суд визнає доводи скаржника безпідставними, а відтак відмовляє в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» на дії відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції.

Керуючись ст.ст. 86, 1212 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

ухвалив:

В задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Гіалайн-Україна» на дії відділу державної виконавчої служби Вишгородського районного управління юстиції відмовити повністю.

Суддя Ю.В. Подоляк