РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 903/1524/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Тимошенко О.М.

судді Демидюк О.О. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі Саган І.О.

за участю представників:

від апелянта - Сорока В.Г.

від кредиторів - Губар В.Є. (ТОВ "Динеро-Капітал")

від боржника - Демиденко А.А.

арбітражний керуючий - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" на ухвалу господарського суду Волинської області від 17.02.15 р. у справі № 903/1524/13

за заявою Товариство з обмеженою відповідальністю "Камертон"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 17.02.2015 року по справі № 903/1524/13 (суддя Слободян П.Р.) в задоволенні скарги кредитора товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ідеа Капітал" на дії ліквідатора ТзОВ "Камертон" - Королюка М.Г. відмовлено.

Мотивуючи прийняту ухвалу суд першої інстанції зазначив, що усі дії ліквідатора щодо реалізації заставного майна, вчинені у відповідності з приписами закону про банкрутство; кредитором погоджені умови реалізації заставного майна, а саме, шляхом проведення аукціону із встановленням початкової вартості майна не менш, ніж сума вимог кредитора; початкова вартість заставного майна, що виставлялася на аукціоні, повторному та другому повторному аукціонах, встановлювалася ліквідатором в розмірі 13132504,94 грн., тобто, більш ніж сума вимог заставного кредитора. Враховуючи викладене, у суду не має підстав вважати, що ліквідатор Королюк М.Г. не виконує покладені на нього Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" повноваження ліквідатора у даній справі.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду, ТзОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" подала апеляційну скаргу в якій просить останню скасувати з підстав порушення норм матеріального і процесуального права та прийняти нове рішення, яким задоволити скаргу, а саме: визнати роботу ліквідатора ТзОВ "Камертон" Королюка М.Г. незадовільною; відсторонити ліквідатора ТзОВ "Камертон" Королюка М.Г. від виконання ним обов'язків ліквідатора та припинити його повноваження у справі № 903/1524/13; призначити іншого арбітражного керуючого, який здійснює свою діяльність на території Волинської області, у справі № 903/1524/13 про банктрутство ТзОВ "Камертон". В обгрунтування скарги зазначає, що ліквідатор ТзОВ "Камертон", за відсутності згоди заставного кредитора, розпочав процедуру продажу майна, яка є об'єктом забезпечення вимог ТзОВ "Фінансова Компанія "Ідеа Капітал". Такі дії ліквідатора суперечать ч. 2 ст. 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" відповідно до якої продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Вказане порушення не було враховано судом першої інстанції при розгляді скарги на дії ліквідатора.

В судових засіданнях представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги та просить її задоволити.

Ліквідатор Королюк М.Г. у своєму відзиві проти вимог апелянта заперечує, мотивуючи тим, що за умовами ч. 4 ст. 42 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» продаж майна банкрута, яке є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом. Одночасно, приписи ч. 1 ст. 44 закону визначають лише два шляхи реалізації майна банкрута, а саме, або проведення аукціону, або продаж безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчудження за найвищою ціною. Таким чином згода заставного кредитора щодо порядку продажу заставного майна, відповідно до приписів закону про банкрутство, може бути визначена виключно або у вигляді згоди на реалізацію такого майна шляхом проведення аукціону, або згоди на реалізацію майна безпосередньо юридичній або фізичній особі. З метою забезпечення відчудження майна банкрута за найвищою ціною, ліквідатором обраний шлях реалізації майна шляхом проведення аукціону. Тобто, обрання ліквідатором загального шляху продажу майна банкрута ніяким чином не залежить від погодження продажу частини майна банкрута, яке є предметом забезпечення вимог окремих кредиторів, у зв'язку з чим також ніяким чином не залежить від погодження із заставним кредитором порядку продажу частини майна банкрута можливість або неможливість укладання між ліквідатором та організатором торгів договору про проведення аукціону щодо продажу майна банкрута в цілому. З огляду на вказане, ліквідатор вважає свої дії правомірними та такими, що відповідають нормам закону про банкрутство.

Кредитор - ТзОВ «Динеро-капітал» у поданому відзиві також вважає доводи апелянта необгрунтованими та цілком підтверджує позицію ліквідатора стосовно вчинених дій по реалізації майна банкрута. Відзначає, що надана в подальшому згода заставного кредитора виключає твердження скаржника стосовно порушень ліквідатором приписів закону чи інтересів заставного кредитора. Просить відмовити в задоволенні скарги.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзив на неї, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а ухвалу господарського суду Волинської області від 17.02.2015 р. у справі № 903/1524/13 залишити без змін виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою суду від 13.01.2014 р. було порушено провадження у справі про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон", (м. Ковель, вул. Варшавська 1, код 32578758) з урахуванням положень ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон", заборонено зазначеному підприємству та власнику його майна відчужувати основні засоби та предмети застави, а також зобов'язано голову ліквідаційної комісії ТзОВ "Камертон" Королюка М. Г. повідомити органи державної виконавчої служби за місцезнаходженням боржника та знаходженням його майна про введення мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду від 28.01.2014р. товариство з обмеженою відповідальністю "Камертон" було визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру. Цією ж постановою ліквідатором підприємства було призначено Королюка Миколу Григоровича.

Ухвалою господарського суду 22.09.2014р. здійснено заміну кредитора у справі про банкрутство ТзОВ "Камертон" (м. Ковель, вул. Володимирська 124, ) - Публічне акціонерне товариство "Кредобанк" (м. Львів, вул. Сахарова, 78, ) на Товариство з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "ІДЕА КАПІТАЛ" (м. Львів, вул. Сахарова, 43, ).

Ухвалою господарського суду від 14.10.2014р. визнано учасником провадження у справі №903/1524/13 про банкрутство товариства з обмеженою відповідальністю "Камертон", (м. Ковель, вул. Варшавська 1, код 32578758) організатора аукціону - товарну біржу "Ресурс - Інформ" (61145, Харківська область, м. Харків, вул. Клочківська, будинок 111, корпус А, офіс 4).

Відповідно до ст. 40 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор виконує свої повноваження до завершення ліквідаційної процедури в порядку, встановленому цим Законом та іншими нормативно-правовими актами.

Кредитор товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова Компанія "Ідеа Капітал", м. Львів в скарзі від 26.01.2015 року зазначає, що ліквідатор ТОВ «Камертон», за відсутності згоди заставного кредитора, розпочав процедуру продажу майна, яке є об'єктом забезпечення вимог ТзОВ "Фінансова Компанія "Ідеа Капітал". Такі дії ліквідатора ТзОВ «Камертон» суперечать Закону про банкрутство, оскільки продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Суд першої інстанції відхиляючи доводи скаржника зазначив наступне:

Ліквідатором, із дотриманням приписів закону про банкрутство, обрано шлях реалізації майна банкрута - через проведення аукціону, ухвалою господарського суду Волинської області 14.10.2014р. було залучено товарну біржу «Ресурс-Інформ» учасником провадження у справі про банкрутство та визнано останню організатором аукціону та укладено відповідний договір із організатором торгів - Товарною біржею «Ресурс-Інформ», яка не є заінтересованою особою стосовно кредиторів чи ТОВ «Камертон».

Організатором торгів відповідно до приписів закону розміщено оголошення про проведення 16.12.2014р. аукціону із продажу майна ТОВ «Камертон», у вигляді цілісного майнового комплексу, із початковою вартістю в розмірі 13132504грн. 94коп., що є загальною сумою кредиторських вимог. Проте, у зв'язку із відсутністю пропозицій, зазначений аукціон не відбувся.

25.12.2014р. ТОВ «ФК «Ідеа-Капітал» направлено на адресу ліквідатора листа щодо погодження реалізації заставного майна, яке забезпечує вимоги кредитора, шляхом проведення аукціону із визначенням початкової вартості майна не менш, ніж сума вимог кредитора (копія листа додається).

Організатором торгів розміщено оголошення про проведення 27.01.2015 р. повторного аукціону, із початковою вартістю в розмірі 13132504 грн. 94 коп. Проте, у зв'язку із відсутністю пропозицій, зазначений аукціон не відбувся, у зв'язку із чим, відповідно до приписів закону, організатором торгів здійснюються заходи із проведення другого повторного аукціону, із початковою вартістю в розмірі 13132504грн. 94коп.

Відповідно до викладеного, усі дії ліквідатора щодо реалізації заставного майна, вчинені у відповідності із приписами закону про банкрутство; по-друге, кредитором погоджені умови реалізації заставного майна, а саме, шляхом проведення аукціону із встановленням початкової вартості майна не менш, ніж сума вимог кредитора; по-третє, початкова вартість заставного майна, що виставлялося на аукціоні, повторному та другому повторному аукціонах, встановлювалася ліквідатором в розмірі 13 132 504 грн. 94коп., тобто, більш ніж сума вимог заставного кредитора.

Однак, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції не в повній мірі враховані положення закону, що регулюють продаж заставного майна.

Процес здійснення ліквідаційної процедури врегулювано в розділі ІІІ Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Зокрема, ч. 1 ст. 37 Закону визначено, що під ліквідацією розуміється припинення суб'єкта підприємницької діяльності, визнаного господарським судом банкрутом, з метою здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів шляхом продажу його майна.

Відповідно до ч. 1 ст. 38 Закону продаж майна банкрута допускається в порядку, передбаченому цим Законом.

Стаття 41 ЗУ "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлює повноваження ліквідатора, які він здійснює з дня свого призначення, зокрема:

- приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його збереження;

- виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута;

- проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута;

- аналізує фінансове становище банкрута;

- очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу;

- пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості;

- вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб;

- продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом;

- здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом.

Викладена послідовність повноважень ліквідатора свідчить про те, що до здійснення продажу майна банкрута ліквідатор приймає його до свого відання, проводить інвентаризацію та оцінку, здійснює розшук іншого майна. Тобто, вчинення зазначених дій спрямоване на формування ліквідаційної маси банкрута. Вказане стверджується положенням частини 1 ст. 42 Закону, відповідно до якої усі види майнових активів (майно та майнові права) банкрута, які належать йому на праві власності або господарського відання на дату відкриття ліквідаційної процедури та виявлені в ході ліквідаційної процедури, включаються до складу ліквідаційної маси.

Поряд з цим, частина 4 ст. 42 Закону вказує, що майно банкрута, яке є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Як вбачається з матеріалів справи, вимоги ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" забезпечені іпотекою нерухомого майна боржника - приміщення палацу культури (А-4), загальною площею 8184,1 кв.м. згідно іпотечного договору від 28.10.2010 р.

Положення ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство в частині використання та продажу майна, яке є предметом забезпечення, узгоджуються з приписами ст. 9 Закону України "Про іпотеку", згідно яких іпотекодавець має право виключно на підставі згоди іпотекодержателя зводити, знищувати або проводити капітальний ремонт будівлі; передавати в спільну діяльність, оренду, лізинг, користування; відчужувати предмет іпотеки.

Правові наслідки відсутності згоди іпотекодержателя визначені ст. 12 Закону України "Про іпотеку", згідно якої правочин щодо відчудження іпотекодавцем переданого в іпотеку майна або його передачі в наступну іпотеку, спільну діяльність, оренду, лізинг чи користування без згоди іпотекодержателя є недійсним.

Викладене свідчить про те, що здійснення ліквідатором процедури продажу майна банкрута, яке є предметом забезпечення, без згоди кредитора, вимоги якого воно забезпечує, буде мати наслідком недійсність правочину щодо відчудження майна.

Виходячи з наведеного колегія суддів констатує, що виконання ліквідатором приписів ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство в частині отримання згоди забезпеченого кредитора носить обов'язковий характер, оскільки законодавством встановлено прямі негативні наслідки невиконання таких дій. При цьому слід зазначити, що Закон про банкрутство не містить будь-яких виключень з цього правила у випадках продажу майна банкрута як цілісного майнового комплексу (в складі якого знаходиться майно, яке є предметом забезпечення) або продажу шляхом аукціону за найвищою ціною. Таким чином ліквідатор зобов'язаний отримати згоду забезпеченого кредитора для здійснення продажу майна, яке є предметом забезпечення, і такі дії мають бути проведені на етапі формування ліквідаційної маси - до передачі майна на реалізацію.

Матеріали справи свідчать, що ліквідатором Королюком М.Г. вживались заходи щодо отримання згоди ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" на реалізацію предмета іпотеки, що вбачається з листа № 51/01-3714кр від 12.11.2014 р. (а.с. 10 т. 2). Разом з цим, не отримавши такої згоди, майно було передано для реалізації на аукціоні, що стверджується витягами з інтернет-ресурсів про проведення 16.12.2014 року Товарною біржею "Ресурс-Інформ" аукціону з продажу майна банкрута - ТзОВ "Камертон", а саме цілісного майнового комплексу "Палац культури і техніки ім. Т.Г.Шевченка", літ. А-4, пл. 8184,1 кв.м.

Колегією суддів відмічається також те, що матеріали справи також не містять доказів звернення ліквідатора до суду за отриманням такої згоди, як це передбачено ч. 4 ст. 42 Закону.

Наведене свідчить про порушення ліквідатором вимог Закону про банкрутство в частині проведення реалізації майна, яке є предметом забезпечення, а тому доводи скаржника в цій частині є обгрунтованими та підставними. Зазначені обставини судом першої інстанції не враховані та не відбражені в оскаржуваній ухвалі.

Разом з цим, скаржник - ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" з огляду на вказані порушення просить припинити повноваження ліквідатора Королюка М.Г. та призначити іншого ліквідатора - арбітражного керуючого, який здійснює свою діяльність на території Волинської області.

За умовами ч. 12 ст. 41 Закону про банкрутство у разі невиконання або неналежного виконання ліквідатором своїх обов'язків господарський суд за клопотанням комітету кредиторів або з власної ініціативи може припинити повноваження ліквідатора і призначити нового ліквідатора в порядку, встановленому цим Законом.

Суд зазначає, що питання припинення повноважень ліквідатора має вирішуватись з огляду на характер допущених порушень, їх вплив на процес ліквідаційної процедури та істотність спричинених таким порушенням наслідків.

З огляду на вказане судом приймається до уваги те, що допущене ліквідатором Королюком М.Г. порушення норм закону не спричинило істотних наслідків, не вплинуло на процес ліквідації та фактично не порушило прав забезпеченого кредитора, оскільки аукціон з продажу майна банкрута 16.12.2014 року не відбувся, а згода забезпеченого кредитора на продаж майна все ж таки отримана (лист ТОВ "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" від 25.12.2014 р. № 2014/12/24-1.) до призначення повторного аукціону. Враховується також і те, що ліквідатором із дотриманням приписів закону про банкрутство, обрано шлях реалізації майна банкрута - через проведення аукціону, у вигляді цілісного майнового комплексу із початковою вартістю в розмірі 13132504 грн. 94коп., що є загальною сумою кредиторських вимог. Залучено товарну біржу «Ресурс-Інформ» учасником провадження у справі про банкрутство та визнано останню організатором аукціону, яка не є заінтересованою особою стосовно кредиторів чи ТОВ «Камертон».

Таким чином, суд приходить до висновку, що скарга на дії ліквідатора не підлягає задоволенню зважаючи на відсутність негативних наслідків як для процесу ліквідації так і для її учасників через дії ліквідатора.

Враховуючи вищенаведене колегія суддів вважає, що неповне з'ясування обставин справи місцевим господарським судом не призвело до прийняття хибного рішення, а тому висновок суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення скарги на дії ліквідатора ТзОВ "Камертон" - Королюка М. Г. є правомірним.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія "Ідеа Капітал" від 23.02.2015 р. № 23/02/2015-1 залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Волинської області від 17.02.2015 року по справі № 903/1524/13 залишити без змін.

3. Постанову може бути оскаржено в касаційному порядку.

Головуючий суддя Тимошенко О.М.

Суддя Демидюк О.О.

Суддя Огороднік К.М.