ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20 квітня 2015 року Справа № 906/1273/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів: Карабаня В.Я., Ємельянова А.С., Ковтонюк Л.В.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу спільної науково-виробничої фірми "Авгур"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2015
у справі № 906/1273/14господарського суду Житомирської області
за позовомприватного виробничо-комерційного підприємства "Ятрань"
до спільної науково-виробничої фірми "Авгур"
простягнення 338 000 грн.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 30.10.2014 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.) позов задоволено. Стягнуто із спільної науково-виробничої фірми "Авгур" на користь приватного виробничо-комерційного підприємства "Ятрань" 338 000 грн. збитків.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 (колегія у складі суддів: Бучинська Г.Б., Філіпова Т.Л., Василишин А.Р.) рішення господарського суду Житомирської області від 30.10.2014 залишено без змін.

Не погоджуючись із постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2015, спільна науково-виробнича фірма "Авгур" звернулась з касаційною скаргою, в якій просить постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 та рішення господарського суду Житомирської області від 30.10.2014, як такі, що прийнято з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права, змінити, прийняти нове рішення, яким зменшити розмір стягнення збитків на суму 113 600 грн.

Дослідивши матеріали справи, Вищий господарський суд України

В С Т А Н О В И В:

У вересні 2014 року приватне виробничо-комерційне підприємство "Ятрань" звернулось до господарського суду Житомирської області з позовом до спільної науково-виробничої фірми "Авгур" про стягнення 338 000 грн. матеріальних збитків, завданих внаслідок вчинення злочину директором спільної науково-виробничої фірми "Авгур" Боровською Л.І.

В обґрунтування вимог приватне виробничо-комерційне підприємство "Ятрань" вказало про те, що вироком Корольовського районного суду міста Житомира від 19.11.2013 у справі № 296/95/12-к Боровську Л.І. визнано винною у скоєнні злочину, передбаченого ч. 5 ст. 191 КК України (розтрата чужого майна, яке було ввірене особі, в особливо великому розмірі), вказаний злочин було скоєно під час виконання Боровською Л.І. обов'язків директора спільної науково-виробничої фірми "Авгур", а саме: нею було розтрачено 40,8 тон цукру-піску, що було їй ввірено згідно умов укладеного між позивачем та відповідачем договору відповідального зберігання ТМЦ № 27/04 від 27.04.2009 (терміном дії до 31.12.2009), за умовами якого позивач як поклажодавець передав, а відповідач як зберігач прийняв на відповідальне зберігання товарно-матеріальні цінності: цукор буряковий у мішках по 50 кг у кількості 40 000 тон. Вимогу № 28 від 08.06.2010 щодо повернення позивачу 40,6 тон цукру-піску відповідач не виконав у зв'язку із відсутністю у нього цукру у кількості 40,6 тон, між сторонами 01.02.2010 було укладено новий договір відповідального збереження товарно-матеріальних цінностей за № 01/02 від 01.02.2010 (а.с.19), за яким товарно-матеріальними цінностями залишалися ті самі 40,6 цукру бурякового, неповернутого СНВФ "Авгур" за першим договором відповідального зберігання, а вартість цукру становила 365400 грн. Відповідно до договору видана довіреність СНВФ "Авгур" №12 від 03.02.2010 на ім'я Боровсбкої Л.І. на отримання 40 600 кг (40,6 т) цукру піску та накладна № 1 від 03.02.2010, акт приймання-передачі товарно-матеріальних цінностей на зберігання по договору збереження №01/02 від 01.02.2010. Посилаючись на те, що спільною науково-виробничою фірмою "Авгур" частково відшкодовано шкоду у сумі 27 400 грн., позивач просив стягнути з відповідача решту матеріальних збитків в сумі 338 00 грн.

Дослідивши подані сторонами докази, у тому числі договір № 27/04 від 27.04.2009, договір № 01/02/ від 01.02.2010, вирок Корольовського районного суду м.Житомира від 19.11.2013 у справі № 296/95/12-к, яким Боровську Л.І. визнано винною в скоєнні злочину, передбаченого ст. 191 ч. 5 КК України, на підставі якої, з застосуванням ст. 69 того ж КК, призначено покарання у вигляді чотирьох років позбавлення волі, без позбавлення права обіймати певні посади чи займатися певною діяльністю та без конфіскації майна, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про те, що позивачем доведено належними доказами завдану шкоду неправомірними діями відповідача, її розмір, причинний зв'язок між діями відповідача та збитками позивача, що є підставою для задоволення позовних вимог про стягнення на користь позивача 338 000 грн.

Висновок місцевого та апеляційного господарських судів відповідає матеріалам справи та чинному законодавству України. Підстав для задоволення касаційної скарги спільної науково-виробничої фірми "Авгур" немає.

Керуючись ст. ст. 1115, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу спільної науково-виробничої фірми "Авгур" залишити без задоволення.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 у справі № 906/1273/14 залишити без змін.

Головуючий В.Карабань

судді: А.Ємельянов

Л.Ковтонюк