ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа № 908/6222/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова С.В. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Поспєловій С.В.,

позивача - Балика П.О. (дов. №б/н від 19.05.2014р.),

відповідача - Брусняк Л.А. (дов. №306 від 02.01.2015 року); Пасової Т.Ф. (дов. №305 від 02.01.2015 року),

розглянувши у відкритому судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Міського комунального підприємства МКП "Основаніє" (вх.№1358З/3) на рішення господарського суду Запорізької області від 04.02.2015 року по справі №908/6222/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунальні мережі", м.Запоріжжя,

до Міського комунального підприємства "Основаніє", м.Запоріжжя,

про стягнення 162023,82 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

У грудні 2014 року господарського суду Запорізької області звернулось Товариство з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунальні мережі" до Міського комунального підприємства "Основаніє" про стягнення суми основного боргу в розмірі 149734,79 грн., 3% річних в розмірі 6550,96 грн., індексу інфляції в розмірі 10230,11 грн.

Заявою від 26.01.15 №26/01/15 про зменшення розміру позовних вимог позивач просив суд стягнути з відповідача заборгованість в сумі 162023,82 грн., з якої: 149734,79 грн. основного боргу, 10230,11 грн. втрат від інфляційних процесів та 2058,92 грн. 3 % річних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 04.02.2015 року (суддя Корсун В.Л.) по справі №908/6222/14 позов задоволено частково. Стягнуто з міського комунального підприємства "Основаніє" (69095, м.Запоріжжя, вул. Українська, буд.29а, , п/р 0117 в філії "Запорізьке РУ" ПАТ КБ "Приватбанк", МФО 313399) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Інформаційні комунальні мережі" (69035, м.Запоріжжя, вул.Сталеварів, буд.24, кв.64, , п/р 6500 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005) суму основного боргу в розмірі 149734 (сто сорок дев`ять тисяч сімсот тридцять чотири) грн. 79 коп., втрати від інфляційних процесів в розмірі 10230 (десять тисяч двісті тридцять) грн. 11 коп., 3% річних в сумі 2058 (дві тисячі п'ятдесят вісім) грн. 91 коп. та 3240 (три тисячі сорок) грн. 48 коп. судового збору. В іншій частині позову відмовлено. Повернуто позивачу судовий збір в розмірі 89 (вісімдесят дев'ять) грн. 84 коп.

Відповідач з рішенням суду першої інстанції не погодився та звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 04.02.2015р. у справі №908/6222/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити ТОВ "Інформаційні комунальні мережі" в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги апелянт посилається на те, що предметом спору у справі №908/6222/14 є стягнення за договором про надання послуг № 2/2.1-1580/О від 29.04.2013р., який визнається недійсним в судовому порядку.

У судовому засіданні 08.04.2015р. апелянт вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі. Просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 04.02.2015р. у справі №908/6222/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Представник позивача проти задоволення апеляційної скарги відповідача заперечував, вважає її незаконною та необґрунтованою з підстав, зазначених у відзиві (вх.№4941на апеляційну скаргу. Просить суд рішення господарського суду Запорізької області 04.02.2015р. у справі №908/6222/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі та відзиві на неї доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів встановила наступне.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 29 квітня 2013 року між ТОВ "Інформаційні комунальні мережі" та Міським комунальним підприємством "Основаніє" було укладено договір про надання послуг №2/2.1-1580/О.

Відповідно до пункту 2.1. Договору Виконавець зобов'язується надавати Замовнику послуги з користування Програмним комплексом "Диспетчерська служба обробки скарг населення 1580.М. Запоріжжя 2013" (надалі - ПК), як єдиного майнового комплексу ПК та апаратних пристроїв необхідних для функціонування ПК, яке надається Замовнику Виконавцем з метою забезпечення потреб замовника у прийнятті, обробці, акумулюванні, проведенні статистичного аналізу, вхідних запитів (дзвінків) споживачів та наданні відповідей на них з можливістю контролю виконання; послуги із забезпечення функціонування Програмного забезпечення, інструктажу, факультативного навчання користувачів ПК, адміністрування, технічної підтримки ПК та апаратного комплексу (надалі - "Послуги").

У пункті 3.2. Договору визначено, що для виконання умов договору Виконавець передає апаратні пристрої та ПК, як єдиний майновий комплекс (даті майновий комплекс) Замовнику у 2-денний термін з моменту підписання договору, про що складається акт приймання - передачі апаратних пристроїв та ПК (Додаток № 1), Замовник у свою чергу зобов'язується прийняти апаратні пристрої та ПК та підписати Акт приймання - передачі.

Відповідно до пункту 3.4. Договору, Виконавець проводить цілодобову підтримку ПК та технічне обслуговування апаратних пристроїв для безперебійного використання ПК Замовником.

Додатковою угодою від 01.07.13 вартість послуг за Договором була змінена та визначена у розмірі 150000,00 грн.

Додатковою угодою від 16.04.14 Вартість послуг за Договором була змінена, і з 01.04.14 становить 100000 (сто тисяч) гривень на місяць.

Відповідно до пункту 5.2. Договору зобов'язання з оплати вважається виконаним у момент зарахування сум оплати на розрахунковий рахунок Виконавця.

У пункті 5.5. Договору сторонами був визначений порядок прийняття послуг, відповідно до якого Акт приймання-передачі наданих послуг (надалі - Акт) підписується сторонами не пізніше п'ятого числа місяця, наступного за поточним. У випадку, якщо Замовник не погоджується підписувати Акт з будь-яких причин, він у дводенний термін має направити лист із зазначенням причин відмови від підписання Акту. Якщо у цей строк до Виконавця не надійшло жодних заперечень проти підписання Акту, він вважається погодженим та є підставою для оплати та/або стягнення заборгованості за цим Договором.

Відповідно до пункту 6.1. Договору, він набуває чинності з моменту підписання і діє до 01 травня 2015 року.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Відповідно до ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Матеріали справи не містять доказів розірвання цього договору у встановленому чинним законодавством порядку, а також доказів визнання такого договору недійсним.

На виконання умов договору від 29.04.13 № 2/2.1-1580/О про надання послуг, ТОВ "Інформаційні комунальні мережі" були надані МКП "Основаніє" послуги визначені умовами договору, про що свідчать Акти здачі - приймання наданих послуг за квітень - травень 2014 р. на загальну суму 149734,79 грн., Акти здачі - приймання наданих послуг від 30.04.14 на суму 100000,00 грн. та від 31.05.14 на суму 100 000,00 грн., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками із зазначенням про відсутність претензій щодо якості або своєчасності виконання послуг у замовника до виконавця.

Згідно з пунктом 4.3.1 Договору замовник зобов'язаний своєчасно, прийняти та оплатити надані послуги виконавця в розмірах і терміни згідно умов цього договору.

Пунктом п 5.1. Договору сторони погодили, що вартість послуг (абонентська плата), які надаються виконавцем за цим договором, визначається у розмірі 110000 (сто десять тисяч) гривень на місяць. Оплата здійснюється у період із 15 по 20 число кожного місяця, наступного за звітним. Вартість послуг змінювалась додатковими угодами.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач прийняті договірні зобов'язання належним чином не виконав, оплату за надані позивачем послуги в строк, визначений у договорі здійснив частково на суму 50265,21 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1702 від 21.05.14 та листом МКП "Основаніє" від 05.06.14 №8040/05. Решту суми боргу за договором не сплатив.

Факт наявності заборгованості у розмірі 149734,79 грн. підтверджується матеріалами справи.

Суд першої інстанції дійшов законного та обґрунтованого висновку про стягнення з відповідача на користь позивача 149734,79 грн. основного боргу.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог заявлено до стягнення 3% річних в сумі 2058,92 грн. за період з 21.05.14 по 25.11.14 окремо за кожним актом та втрат від інфляційних процесів в розмірі 10 230,11 грн. за період червня 2014 року по жовтень 2014 року.

Перевіривши розрахунки заявлених до стягнення 3% річних та втрат від інфляційних процесів суд першої інстанції дійшов вірного висновку, що розрахунок позивача 3% річних є помилковим, а тому стягненню підлягають 3% річних в розмірі 2058,91 грн.

Щодо інфляційних втрат в розмірі 10230,11 грн., то заявлена до стягнення сума інфляційних втрат є законною та обґрунтованою.

Таким чином, господарський суд Запорізької області дійшов правомірного висновку про задоволення вимог в частині стягнення 3% в розмірі 2058,91 грн, та відмови в решті заявленої до стягнення суми 3% річних, а також про стягнення втрат від інфляційних процесів в розмірі 10230,11 грн.

Стосовно посилань апелянта на те, що МКП «Основаніє» звернулось до суду з позовною вимогою про визнання недійсним договору про надання послуг № 2/2.1-1580/О від 29.04.2013р. в іншій судовій справі №908/672/15-г та її пов'язаність зі справою №908/6222/14, то колегія суддів вважає такі доводи апелянта необґрунтованими та безпідставними, оскільки у випадку встановлення судовим рішенням у справі про визнання договору недійсним обставин, що матимуть істотне значення для вирішення спору у даній справі, відповідач - МКП «Основаніє» не позбавлений права звернутися до суду у відповідності до статті 112 ГПК України.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З урахуванням викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що судом першої інстанції при повному та всебічному з'ясуванні обставин справи та у відповідності до норм чинного законодавства було прийнято рішення, а тому у апеляційного господарського суду відсутні підстави для його скасування.

З огляду на викладене, рішення господарського суду Запорізької області від 04.02.2015 року по справі №908/6222/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись статтями 91, 99, 101, 102, п. 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 04.02.2015 року по справі №908/6222/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 14.04.2015р.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Тарасова І. В.