ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

"09" квітня 2015 р. № 916/1509/15-г

Суддя господарського суду Одеської області Брагіна Я.В., розглянувши заяву, зареєстровану за вх. №4-5/15 від 08.04.15. Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" (м. Харків) до Компанії LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй, Бельгія)

про вжиття запобіжних заходів

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015р. Товариство з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" звернулось до господарського суду Одеської області з заявою про вжиття запобіжних заходів відносно Компанії LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй) шляхом накладення арешту на майно (вантаж) - кормова кукурудза врожаю 2014 року у кількості 16194,675 МТ, що завантажений на т/х ЕLINA В (ЕЛІНА В), ІМО 9577446, під прапором держави - Республіка Мальта, який поставлений згідно контракту №С/12 від 04.02.2015року, укладеного між ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" (Україна) та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія), що знаходиться в акваторії Морського торговельного порту „Южний".

В обґрунтування відповідної заяви ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" посилається на контракт №С/12 та додаткових угод до зазначеного контракту, укладеного 04.02.2015р. між ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" (Україна) (продавець) та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) (покупець), згідно якого продавець зобов'язався поставити, а покупець придбати товар - кормову кукурудзу 3 класу, врожаю 2014 року в кількості 23000 метричних тонн на загальну суму 3864000,00 доларів США.

Як зазначає в заяві ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС", 02.03.15. останній видав покупцю Інвойс (рахунок №2) та виконуючи умови контракту №С/12 від 04.02.15. доставив частину із загальної партії товару у кількості 16243,405 МТ до порту „Южний" і розмістив вантаж на терміналі ТОВ „ТІС-ЗЕРНО", про що свідчать складські квитанції, а також дав доручення ТОВ „ТІС-ЗЕРНО" та Морському торговельному порту „Южний" за вихідним №03/02 від 20.02.15. здійснити відвантаження кукурудзи врожаю 2014 року в кількості 17000 МТ на судно ЕЛІНА В. В підтвердження завантаження товару на теплохід ЕЛІНА В заявник посилається на коносамент №3.

Згідно п.10.1 контракту оплата за товар здійснюється банківським переводом на рахунок продавця протягом 3 банківських днів після надання покупцю комерційного інвойсу продавця.

Проте, в порушення п. 10.1 зазначеного контракту №С/12 покупець не здійснив оплату товару у передбачений контрактом строк.

Також ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" посилається на п.10.4 контракту, згідно якого право власності на переданий покупцю товар зберігається за продавцем до оплати товару. Якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати від нього повернення товару. Тому єдиним законним власником товару є ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС", а Компанія ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) контролює вантаж та фактично володіє ним.

Вважаючи, що існує реальна загроза того, що судно на борту якого знаходиться належний заявникові вантаж у будь-який момент може покинути територію України, то заявник залишиться без коштів за товар та без реальної можливості повернути його у своє володіння, ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" звернулось до господарського суду з даною заявою про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на вантаж - кормова кукурудза врожаю 2014 року у кількості 16194,675 МТ, який завантажений на т/х ЕLINA В (ЕЛІНА В), ІМО 9577446, під прапором держави - Республіка Мальта, який поставлений згідно контракту №С/12 від 04.02.2015 року, укладеного між ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" (Україна) та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія), що знаходиться в акваторії Морського торговельного порту „Южний".

Дійсно, відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб (ст. 43-2 ГПК України).

Згідно приписів ст. 43-3 Господарського процесуального кодексу України однією з вимог до заяви про вжиття запобіжних заходів є зазначення обставин, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття запобіжних заходів.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 4, 9 Інформаційного листа "Про деякі питання практики вжиття запобіжних заходів" від 20.04.2007 р. N 01-8/251 заявник повинен обґрунтувати підстави для вжиття запобіжних заходів поданням відповідних доказів з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, у тому числі доказів наявності у нього права вимоги (відомості про реєстрацію права, контракт тощо). У вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і предметом відповідної позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК України; імовірності настання обставин, зазначених у ст. 43-1 ГПК України; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

Відповідно до вимог розділу VІ ГПК України підставами вжиття запобіжних заходів є обставини, які дозволяють заінтересованій особі стверджувати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення. При цьому заінтересована особа повинна довести необхідність терміновості вжиття запобіжних заходів, тобто необхідність вирішення цього питання до пред'явлення позову.

У разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 ГПК України, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів (ч. 6 ст. 43-4 ГПК України).

За результатами оцінки доводів ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" щодо необхідності застосування вищевказаного запобіжного заходу щодо особи Компанії LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй), до якої просить заявник вжити запобіжний захід та наданих заявником документів, суд дійшов висновку про необґрунтованість заяви про вжиття запобіжного заходу щодо зазначеної особи заявником, бо згідно п.3 ст.43-2 ГПК України вживаються заходи шляхом накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи і знаходиться в неї або інших осіб. Як підтверджується п.10.4 контракту №С/12 від 04.02.15., укладеного між ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) і про що зазначає заявник в заяві про вжиття запобіжних заходів, майно (вантаж) не належить особі Компанії LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй) щодо якої заявник просить вжити запобіжні заходи.

Крім того, із коносаменту № 3, на який посилається заявник як на підтвердження відвантаження товару, не вбачається відвантаження товару заявником ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС".

Також слід зазначити, що згідно п.14 контракту, укладеного між заявником та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) №С/12 від 04.02.15. спори розглядаються Арбітражем в Лондоні згідно Правил Арбітража, викладених в ГАФТА 125.

Відповідно до ст. 124 ГПК України підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначаються цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість, якого надана Верховною Радою України.

За вимогами ст. 78 Закону України „Про міжнародне приватне право", компетенція інших органів України щодо розгляду справ з іноземним елементом визначається законами України з урахуванням статей 75-77 цього Закону.

За приписами ч.1 п.1 ст. 76 зазначеного Закону України „Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом у таких випадках: якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону.

А за приписами ч.1 п.4 статті 1 Закону України „Про міжнародне приватне право": - „вибір права - право учасників правовідносин визначити право якої держави підлягає застосуванню до правовідносин з іноземним елементом".

Як суд зазначив вище, сторони передбачили контрактом розгляд спору Арбітражем в Лондоні згідно Правил Арбітража ГАФТА 125.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС".

Керуючись ст. ст. 431- 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

У Х В А Л И В:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" про вжиття запобіжних заходів (накладення арешту на майно) відмовити.

Ухвала може бути оскаржена в порядку та строки передбачені Господарським процесуальним кодексом України.

Суддя Я.В. Брагіна