ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа № 911/950/15

Господарський суд Київської області у складі судді Зайця Д.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Фізичної особи-підприємця Макаренка Володимира Васильовича, Київська область, м. Біла Церква

до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради, Київська область, м. Біла Церква

про стягнення 662714,30 грн.

секретар судового засідання Колісник Ю.І.

за участю представників:

від позивача: Макаренко В.В. (свідоцтво №623286 від 27 червня 1997 року);

від відповідача: Соколюк О.В. (довіреність №219 від 23 березня 2015 року).

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фізична особа-підприємець Макаренко Володимир Васильович (далі - позивач) звернувся до господарського суду Київської області з позовом до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради (далі - відповідач) про стягнення 662714,30 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на неналежне виконання відповідачем умов договору про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти №22 від 11 лютого 2014 року, а саме, відповідач не сплатив грошові кошти за отриманий товар, в результаті чого за ним утворилась заборгованість в розмірі 662714,30 грн.

Провадження у справі порушено відповідно до ухвали господарського суду Київської області від 11 березня 2015 року та призначено справу до розгляду на 25 березня 2015 року.

У судовому засіданні 25 березня 2015 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 14 квітня 2015 року.

Представник відповідача в усних та письмових поясненнях, викладених у відзиві на позовну заяву, позовні вимоги визнав у повному обсязі.

14 квітня 2015 року відповідно до ч. 2 ст. 85 ГПК України у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Фізичною особою-підприємцем Макаренком Володимиром Васильовичем (за договором - учасник) та Управлінням освіти і науки Білоцерківської міської ради (за договором - замовник) 11 лютого 2014 року укладено договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти за №22.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що учасник зобов'язується у лютому-грудні 2014 року поставити замовникові товари, зазначені в додатку 1, а замовник - прийняти і оплатити такі товари.

Згідно пункту 2.1 договору учасник повинен передати (поставити) замовнику товар (товари), (виконати передбачені цим договором роботи або надати замовнику послугу (послуги), якість яких відповідає умовам стандартів, технічним умовам, іншій документації, що встановлює вимоги до якості товару.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що ціна цього договору становить 1099941,00 грн.

Згідно пункту 4.1 договору, розрахунки за договором проводяться шляхом оплати замовником після пред'явлення учасником рахунків на оплату товару.

Відповідно до пункту 6.1.2 договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлені товари (надані послуги або виконані роботи).

Пунктом 10.1 договору передбачено, що договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

На виконання умов договору між сторонами підписано видаткові накладні, що підтверджують отримання відповідачем товару, зазначеного в даних накладних (том 1, а.с. 42-213), оригінали зазначених видаткових накладних оглянуто у судовому засіданні, а належним чином завірені копії залучено до матеріалів справи.

Всього, за вказаними вище видатковими накладними, позивач передав відповідачу товару на загальну суму 662714,30 грн.

Відповідач не розрахувався за отриманий товар, в результаті чого за ним утворилась заборгованість у розмірі 662714,30 грн.

20 січня 2015 року позивач на адресу відповідача надіслав претензію за №09 від 20 січня 2015 року з вимогою у строк до 20 лютого 2015 року сплатити наявну заборгованість у розмірі 662714,30 грн.

Листом від 9 лютого 2015 року за №80 відповідач повідомив позивача про неможливість виконання претензії позивача.

У згаданому листі відповідач зазначав, що у зв'язку з відсутністю кошторисних призначень управління освіти і науки не змогло зареєструвати кредиторську заборгованість в кінці року та не має можливості провести розрахунки.

Судом оглянуто оригінали документів, залучених до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Згідно приписів статей 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Так, в матеріалах даної справи наявний акт звіряння взаємних розрахунків від 8 січня 2015 року, який підписаний та скріплений печатками позивача та відповідача, з якого вбачається, що заборгованість відповідача перед позивачем становить 662714,30 грн.

Станом на день прийняття рішення у справі відповідач не оплатив прийнятий у позивача товар. Зазначений факт відповідачем не спростовано та не заперечується. Розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи. Вимога позивача про стягнення з відповідача 662714,30 грн. заборгованості за прийнятий товар підлягає задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати відповідно до ст.ст. 44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

2. Стягнути з Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради (09100, київська область, м. Біла Церква, вул. Шевченка, 122, код 02143809) на користь Фізичної особи-підприємця Макаренка Володимира Васильовича (09100, Київська область, м. Біла Церква, вул. Гетьманська, 3, кв. 18, код ) - 662714 (шістсот шістдесят дві тисячі сімсот чотирнадцять) грн. 30 коп. заборгованості та 13254 (тринадцять тисяч двісті п'ятдесят чотири) грн. 29 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 17 квітня 2015 року

Суддя Д.Г. Заєць