КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Справа№ 910/21793/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 15.04.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні розглядаючи апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 (повне рішення складено 05.12.2014)

у справі №910/21793/14 (суддя Сташків Р.Б.)

за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лиманський»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн»

про стягнення 1 099 406,99 грн.,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу «Лиманський» 839 628,03 грн. заборгованості, 94 987,91 грн. пені, 40 814,54 грн. 3% річних, 123 976,51 грн. інфляційних та 20 161,14 грн. судового збору.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ТОВ «Камянка Глобал Вайн» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 та прийняти нове рішення суду, яким відмовити позивачу у задоволенні позовних вимог.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято із неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з порушенням норм матеріального і процесуального права.

Ухвалою від 23.02.2015 Київським апеляційним господарським судом поновлено товариству з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» строк на апеляційне оскарження, апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено розгляд справи №910/21793/14 у судовому засіданні за участю уповноважених представників сторін.

Сільськогосподарським виробничим кооперативом «Лиманський» на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому позивач просить апеляційну скаргу ТОВ «Камянка Глобал Вайн» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 - без змін.

Представники позивача брали участь в судових засіданнях, в яких надавали свої пояснення та заперечували щодо доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу ТОВ «Камянка Глобал Вайн» залишити без задоволення, а рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 - без змін.

Представник відповідача 15.04.2015 брав участь у судовому засіданні в якому надавав пояснення, підтримував доводи апеляційної скарги, просив апеляційну скаргу ТОВ «Камянка Глобал Вайн» задовольнити, а рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким у задоволенні позову відмовити.

Згідно з ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.11.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» (покупець) та сільськогосподарським виробничим кооперативом «Лиманський» (постачальник) укладено договір поставки виноматеріалів №12/11-2012, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався здійснити поставку, а покупець прийняти та сплатити вартість виноматеріалів урожаю 2012 року, кількість, асортимент та вартість яких визначена в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

Відповідно до специфікації №1, яка є додатком до договору поставки виноматеріалів від 12.11.2012, сторони визначили, що постачальник протягом січня - жовтня 2013 року здійснить поставку покупцю виноматеріалів на суму 7 417 980,00 грн., а відповідно до специфікації №2, яка є додатком до договору поставки виноматеріалів від 12.11.2012, постачальник протягом травня - серпня 2013 року поставить покупцю виноматеріалів на суму 159 000,00 грн.

Згідно з п. 3.1 договору покупець надає постачальнику замовлення на покупку в письмовій формі факсом, поштою або через мережу інтернет або в усній формі з посиланням на найменування, кількість та вартість товару, а також умовної дати поставки за 10 днів до дати відвантаження.

Пунктом 6.4. договору передбачено, що за порушення строків оплати продукції, яка зазначена в специфікаціях, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості неоплаченого товару за кожен календарний день прострочення платежу.

Судом першої інстанції встановлено, що на виконання умов договору позивач поставив, а відповідач прийняв товар на загальну суму 1 839 568,78 грн., що підтверджується видатковими накладними №РН-0000060 від 01.03.2013, №РН-0000092 від 27.03.2013, №РН-0000121 від 11.04.2013, №РН-0000139 від 24.04.2013, №РН-0000157 від 16.05.2013, №РН-0000159 від 17.05.2013, №РН-0000169 від 22.05.2013 та №РН-0000179 від 28.05.2013, копії яких містяться в матеріалах справи.

Умовами специфікацій передбачено, що позивач сплачує вартість товару на умовах відстрочки платежу 60 днів з моменту поставки кожної партії товару, тому остання дата, коли вартість усього поставленого товару повинна була бути сплачена відповідачем - 27.07.2013.

Згідно з твердженнями позивача, відповідач належним чином зобов'язання за договором щодо оплати поставленого товару не виконав, заборгованість ТОВ «Камянка Глобал Вайн» перед СВК «Лиманський» станом на 29.09.2014 становить 839,628,03 грн.

У зв'язку з цим, у жовтні 2014 року сільськогосподарський виробничий кооператив звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Камянка Глобал Вайн» про стягнення 1 099 406,99 грн. заборгованості, з яких 839 628,03 грн. основного боргу, 40 814,54 грн. 3% річних, 123 976,51 грн. інфляційних втрат та 94 987,91 грн. пені.

При прийнятті оскаржуваного рішення, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Пункт 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачає, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

З матеріалів справи вбачається, що позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 1 839 568,78 грн., однак відповідач оплату товару здійснив частково, внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 839 628,03 грн.

Посилання скаржника на те, що між сторонами 12.06.2012 було укладено договір №4 на поставку виноматеріалів і за даним договором відповідач здійснив переплату, яка мала б бути врахована при погашенні заборгованості за договором поставки №12/11-2012 від 12.11.1012, а тому у нього відсутня заборгованість щодо оплати за спірним договором колегія суддів вважає безпідставним та необґрунтованим з огляду на наступне.

ТОВ «Камянка Глобал Вайн» не наведено норм закону, згідно з якими позивач повинен був автоматично, без досягнення між сторонами згоди самостійно змінювати призначення платежу та зараховувати кошти переплат в погашення саме заборгованості за договором №12/11-2012 від 12.11.2012.

Також відповідачем не доведено, що зазначеними оплатами в картці субконто погашено спірну заборгованість за договором №12/11-2012 в розмірі 839 628,03 грн., оскільки зазначена картка містить у тому числі й інші призначення платежів, ніж оплата/погашення заборгованостей по договору №12/11-2012 від 12.11.2012.

Окрім того, при зверненні до суду з позовом позивачем були враховані здійснені платежі відповідача, які зазначені в картці субконто, щодо оплати виноматеріалів за договором №12/11-2012.

В матеріалах справи міститься лист від 17.02.2013 №272, відповідно до якого відповідач визнає заборгованість перед СВК «Лиманський» в загальній сумі 989 628,00 грн. та у зв'язку зі скрутним становищем зобов'язалось погасити заборгованість частинами починаючи з 28.02.2014 по 30.09.2014.

Однак, ТОВ «Камянка Глобал Вайн» не надано суду доказів щодо погашення зазначеної заборгованості в повному обсязі.

Отже, враховуючи те, що в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували погашення відповідачем заборгованості у розмірі 839 628,03 грн. за договором поставки виноматеріалів №12/11-2012 від 12.11.2012, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку щодо задоволення позовних про стягнення 839 628,03 грн. заборгованості.

Згідно з ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з п. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Київський апеляційний господарський суд перевіривши розрахунок інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку, що розрахунок який здійснено позивачем та перевірено господарським судом міста Києва, є арифметично вірним, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 123 976,51 грн. інфляційних втрат та 40 814,54 грн. 3% річних за час прострочення виконання зобов'язання.

Крім того, п. 6.4. договору передбачено, що за порушення строків оплати продукції, яка зазначена в специфікаціях, покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від вартості неоплаченого товару за кожен календарний день прострочення платежу.

Київський апеляційний господарський суд перевіривши розрахунок пені, який здійснено позивачем та перевірено господарським судом міста Києва, дійшов висновку, що він є арифметично вірним, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 94 987,91 грн. пені.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія не бере їх до уваги, оскільки прийшла висновку про їх необґрунтованість. Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи відповідача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу ТОВ «Камянка Глобал Вайн» - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Камянка Глобал Вайн» на рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 24.11.2014 у справі №910/21793/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №910/21793/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань