ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 917/2434/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивач - не з'явився;

відповідач - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №953П/1-35) на рішення господарського суду Полтавської області від 22 січня 2015 року по справі №917/2434/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтехнопарк", м. Галич Івано-Франківська обл.

до Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод", м. Кременчук Полтавської обл.

про стягнення 48910,57 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 22 січня 2015 року по справі (суддя Безрук Т.М.) позов задоволено повністю. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства "Кременчуцький сталеливарний завод" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Галтехнопарк" 48710,40 грн. основного боргу 200,17 грн. річних.

Відповідач з рішенням господарського суду не погодився, з підстав порушення норм матеріального та процесуального права, звернувся до апеляційного господарського суду зі скаргою, в якій просить його скасувати, прийняти нове, яким у задоволенні позову відмовити повністю.

Будучи належним чином повідомленими, у судове засідання ні позивач, ні відповідач не з'явились.

У відзиві на скаргу позивач просив рішення суду залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у відповідності до вимог ст. 101 ГПК України, колегія суддів зазначає наступне.

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "Галтехнопарк" (позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством "Кременчуцький сталеливарний завод" (відповідач, покупець) 10 грудня 2013 року було укладено договір поставки товару № 0577-СН (надалі - Договір).

Відповідно до умов Договору позивач як постачальник зобов'язується поставити і передати у власність відповідачу (покупцю) визначений цим Договором товар, а відповідач (покупець) зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату (п. 1.1 Договору).

Також, Договором сторони узгодили найменування, одиницю виміру, загальну кількість товару, що підлягає поставці за цим Договором, ціну за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура), визначаються специфікаціями, що є додатками до цього Договору (п. 1.2 Договору).

Ціна товару зазначена в Специфікації(ях) і може змінюватися тільки з письмової згоди обох сторін з оформлянням додаткової угоди за 10-15 днів до зміни ціни (п. 1.3 Договору).

Відповідно до п.1.4 Договору поставка товару за Договором здійснюється за письмовою заявкою покупця з вказаними строками поставки. Заявка на поставку товару надається Постачальнику до 25 числа кожного місяця.

Пунктами 6.1, 6.2 Договору розрахунки за товар здійснюються протягом 60 календарних днів з дати поставки товару, оплата здійснюється шляхом переказу покупцем грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, що визначений у цьому Договорі.

Пунктом 13.2 Договору сторони узгодили строк дії договору до 31.12.2014 року.

Додатковою угодою № 2 від 17.01.2014 року сторони доповнили Договір Специфікацією № 2, в якій погодили поставку товару (вапно негашене) та встановили, що розрахунки за товар здійснюються протягом 60 календарних днів з дати поставки товару.

На виконання Договору позивачем поставив відповідачу товар на суму 48710,40 грн., що відображено у видатковій накладній № 490 від 19.07.2014 року, товарно-транспортній накладній № Р490 від 19.07.2014 року та довіреності відповідача № від 01.07.2014 року.

Відповідно до п. 6.1 Договору кінцевою датою проведення розрахунків є 17 вересня 2014 року.

Втім, відповідач розрахунку за отриманий товар не здійснив, у зв'язку з чим заборгованість відповідача становить 48710,40 грн.

Судом попередньої інстанції також встановлено, що між сторонами вже існував спір щодо стягнення з відповідача заборгованості за товар, поставлений по даному Договору.

Проте, як свідчить рішення господарського суду Полтавської області від 22.07.2014 року у справі № 917/1015/14, борг за товар на суму 48710,40 грн., поставлений за видатковою накладною № 490 від 19.07.2014 року, не був предметом того судового розгляду.

За вимогами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до 2 ст. 712 Цивільного кодексу України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю - продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За вимогами ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

За ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Стаття 611 Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язань настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Статтею 216 Цивільного кодексу України передбачено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Доказів на підтвердження сплати боргу відповідач не надав.

А тому, позовні вимоги в частині стягнення 48710,40 грн. основного боргу є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі чого, на думку колегії суддів, суд попередньої інстанції правомірно стягнув з відповідача 200,17 грн. - 3 % річних за період 18.09.2014 року - 06.11.2014 року.

На підставі наведеного, колегія суддів дійшла висновку, що місцевий господарський суд дійшов висновків, підтверджених матеріалами справи, при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, твердження, викладені у скарзі, спростовуються висновками суду першої інстанції, а тому, підстав для його скасування у колегії суддів немає.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 22 січня 2015 року по справі №917/2434/14 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 10.04.2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.