ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

20 квітня 2015 року Справа № 910/14453/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя : Корсак В.А.

судді: Данилова М.В., Данилова Т.Б.

розглянувши матеріали касаційної скаргиОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р.
у справі господарського суду№910/14453/14 міста Києва
за позовом заступника прокурора міста Києва
до1) Київської міської ради 2) товариства з обмеженою відповідальністю "АвтоНафта"
провизнання недійсним договору та державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання відсутності права, відновлення становища, що існувало до порушення

В С Т А Н О В И В:

Касаційна скарга ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з таких підстав.

Статтею 109 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що касаційна скарга подається до Вищого господарського суду України через апеляційний господарський суд, який прийняв оскаржуване рішення чи постанову.

Як вбачається з касаційної скарги ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, а також поштового конверта, скаргу подано безпосередньо до Вищого господарського суду України.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу надіслано інакше, ніж через місцевий або апеляційний господарський суд, що прийняв рішення або постанову.

Згідно вимог ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до ч.2 ст.36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або належним чином засвідченій копії.

Скаржниками до касаційної скарги додано належним чином не завірені копії фіскальних чеків про направлення копій касаційної скарги сторонам у справі та прокурору, які колегія суддів не може визнати належним доказом направлення іншій стороні у справі копії касаційної скарги, оскільки відповідно до п.5.27 Національного стандарту України Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації "Вимоги до оформлювання документів" (ДСТУ 4163-2003), затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003р. №55, відмітка про засвідчення копії документа складається зі слів "Згідно з оригіналом", назви, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії, засвідчуватись повинна кожна сторінка документа з відтиском печатки підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи.

Відповідно до п.3 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Згідно вимог ч.4 ст.111 Господарського процесуального кодексу України до скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Відповідно до п.2 ч.1 ст.3 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється, зокрема, за подання до суду касаційної скарги на судові рішення.

Підпунктом 5 пункту 2 частини 2 статті 4 вказаного Закону встановлено, що ставка судового збору з касаційних скарг на рішення суду, що подаються до господарських судів, встановлюється у розмірі 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до пп.2 п.2 ч.2 ст.4 цього Закону ставка судового збору за подання до суду позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, яку на 2015 рік встановлено на рівні 1 218,00грн.

Пунктом 2.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013р. №7 роз'яснено, що, якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Предметом спору у даній справі є визнання недійсним договору та державного акта на право власності на земельну ділянку, визнання відсутності права, відновлення становища, що існувало до порушення.

Скаржниками до касаційної скарги у якості доказу сплати судового збору додано квитанцію №488 від 09.04.2015р. про сплату судового збору в розмірі 852,60грн., яку колегія суддів Вищого господарського суду України не може визнати належним доказом сплати судового збору за подання касаційної скарги в розмірі, встановленому Законом, оскільки скаржниками оскаржуються рішення суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції у справі зі спору, який містить чотири вимоги немайнового характеру. Відтак, при поданні касаційної скарги скаржники повинні були сплатити судовий збір у розмірі 3 410,40грн.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.1113 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Керуючись ст.86, ч.4 ст.111, п.п.2, 3, 4 ч.1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4 на постанову Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015р. у справі №910/14453/14 господарського суду міста Києва повернути скаржнику без розгляду.

Головуючий суддя В. Корсак

Судді М. Данилова

Т. Данилова