ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 918/511/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача), Куровського С.В.
розглянувши касаційну скаргуПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль"
на постанову та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року господарського суду Рівненської області від 25.11.2014 року
у справі господарського суду№918/511/14 Рівненської області
за заявоюЗдолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області
доВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів"
про визнання банкрутом
ліквідаторСокотун В.А.
в судовому засіданні взяли участь представники сторін:

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль":Огороднік О.В. (довіреність №534/12 від 23.10.2012 року),
ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів":ліквідатор Сокотун В.А., арбітражний керуючий.
В С Т А Н О В И В :

ухвалою господарського суду Рівненської області від 27.05.2014 року за заявою Здолбунівської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Рівненській області (далі - ініціюючого кредитора) порушено провадження у справі №918/511/14 про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" (далі - боржника) за загальною процедурою, передбаченою Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року) (далі - Закон про банкрутство), визнано вимоги ініціюючого кредитора до боржника на суму 493 662, 43 грн., з яких: 404 081, 75 грн. - безспірні грошові вимоги (основний борг), 13 851, 45 грн. - основний борг, підтверджений документально, 75 729, 20 грн. - неустойка (пеня, штраф), введено процедуру розпорядження майном боржника строком на 115 календарних днів до 19.09.2014 року та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Сокотуна В.А. (том 2, а.с. 14-15).

Оголошення про порушення справи про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" оприлюднено на сайті Вищого господарського суду України за №4202 від 28.05.2014 року.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 29.07.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 1 205 315, 06 грн. (том 2, а.с. 99-102).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 16.09.2014 року продовжено термін процедури розпорядження майном боржника та повноважень розпорядника майна Сокотуна В.А. на 2 місяці до 19.11.2014 року (том 2, а.с. 157-158).

Постановою господарського суду Рівненської області від 25.11.2014 року (суддя Трускавецький В.П.) затверджено звіт розпорядника майна Сокотуна В.А. про проведену роботу в процедурі розпорядження майном; припинено процедуру розпорядження майном боржника; припинено повноваження розпорядника майна Сокотуна В.А.; боржника визнано банкрутом та відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру; ліквідатором банкрута призначено арбітражного керуючого Сокотуна В.А. та встановлено йому грошову винагороду в розмірі чотирьох мінімальних заробітних плат за кожний місяць виконання ним повноважень ліквідатора; постановлено оприлюднити на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України оголошення (повідомлення) про визнання ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" банкрутом, текс якого додано; завершено господарську діяльність підприємства-боржника; постановлено вважати таким, що настав з 25.11.2014 року, строк виконання усіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури; припинено з 25.11.2014 року повноваження органів управління банкрута щодо управління банкрутом та розпорядження його майном; скасовано арешт, накладений на майно боржника чи інші обмеження щодо розпорядження його майном; постановлено, що накладення нових арештів або інших обмежень щодо розпорядження майном банкрута не допускається; зобов'язано ліквідатора подавати до суду не рідше одного разу на місяць (до 25-го числа місяця) звіт про свою діяльність, відомості про фінансове становище та майно боржника, а також заплановані заходи щодо продажу майна боржника, відомості про рух коштів на ліквідаційному рахунку (том 2, а.с. 231-233).

Не погоджуючись з винесеною постановою, ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" (далі - скаржник) звернулось до Рівненського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, у якій просило скасувати постанову про визнання боржника банкрутом від 25.11.2014 року у даній справі, мотивуючи неповнотою з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, зокрема обставин продажу майна боржника та використання виручених коштів, а також порушенням та неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Огороднік К.М., судді: Демидюк О.О., Коломис В.В.) апеляційну скаргу ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції АТ "Райффайзен Банк Аваль" залишено без задоволення, а постанову господарського суду Рівненської області від 25.11.2014 року у справі - без змін (том 3, а.с. 141 - 143).

Не погоджуючись з прийнятими рішеннями, скаржник звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року та постанову суду першої інстанції від 25.11.2014 року у даній справі, аргументуючи порушенням судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, статей 22, 27, 98 Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року), статей 34, 43, 84, 86 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), що полягало в неповноті з'ясування обставин справи, а саме щодо відчуження майна боржника.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, переглянувши у касаційному порядку рішення судів першої та апеляційної інстанцій про визнання боржника банкрутом на предмет повноти встановлених обставин справи та правильності їх юридичної оцінки, перевіривши застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, обговоривши доводи касаційної скарги, вислухавши представника ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" Огороднік О.В. та ліквідатора банкрута Сокотуна В.А., дійшла висновку про відсутність правових підстав для задоволення касаційної скарги, виходячи з такого.

Відповідно до частини 2 статті 41 ГПК України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з частиною 1 статті 2 Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року), провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до частини 1 статті 7 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції), щодо боржника застосовуються такі судові процедури банкрутства: розпорядження майном боржника; мирова угода; санація (відновлення платоспроможності) боржника; ліквідація банкрута.

Частиною 2 статті 22 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції) передбачено, що процедура розпорядження майном боржника вводиться строком на сто п'ятнадцять календарних днів і може бути продовжена господарським судом за вмотивованим клопотанням розпорядника майна, комітету кредиторів або боржника не більше ніж на два місяці.

Відповідно до частини 3 статті 27 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції), у підсумковому засіданні господарський суд за пропозицією розпорядника майна боржника та на підставі рішення зборів кредиторів приймає одне з таких судових рішень: ухвалу про введення процедури санації та затвердження плану санації у разі схвалення плану санації боржника зборами кредиторів та погодження його забезпеченими кредиторами в порядку, встановленому статтею 30 Закону про банкрутство; ухвалу про введення процедури санації та зобов'язання керуючого санацією підготувати план санації у разі відхилення плану санації боржника зборами кредиторів або неподання його боржником; постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури; ухвалу про припинення провадження у справі про банкрутство; ухвалу про продовження строку процедури розпорядження майном та відкладення підсумкового засідання суду в межах граничного строку, визначеного цим Законом.

Завдання підсумкового засідання суду полягає у з'ясуванні ознак банкрутства та наявності можливості визначення наступної судової процедури і подальшого здійснення провадження по справі, виходячи з клопотання комітету кредиторів, однак остаточна їх оцінка надається судом.

Згідно з частиною 4 статті 205 Господарського кодексу України, у разі неспроможності суб'єкта господарювання через недостатність його майна задовольнити вимоги кредиторів він може бути оголошений за рішенням суду банкрутом. Умови, порядок та наслідки оголошення суб'єктів господарювання банкрутами встановлюються цим Кодексом та іншими законами.

Отже, боржник визнається банкрутом, коли господарським судом встановлено його неспроможність відновити свою платоспроможність та задовольнити визнані вимоги кредиторів інакше, як через застосування ліквідаційної процедури.

Відповідно до частини 1 статті 37 Закону про банкрутство (в зазначеній редакції), у випадках, передбачених цим Законом, господарський суд у судовому засіданні за участю представників сторін приймає постанову про визнання боржника банкрутом і відкриває ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Частиною 1 статті 33 та частиною 2 статті 34 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій, провадження у справі про банкрутство ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" порушено ухвалою господарського суду від 27.05.2014 року за заявою ініціюючого кредитора за загальною процедурою згідно Закону про банкрутство (в редакції Закону України №4212-VI від 22.12.2011 року); введено процедуру розпорядження майном строком на 115 календарних днів до 19.09.2014 року та призначено розпорядником майна арбітражного керуючого Сокотуна В.А. (том 2, а.с. 14-15).

Матеріалами справи підтверджується, що ухвалою господарського суду від 29.07.2014 року затверджено реєстр вимог кредиторів боржника на загальну суму 1 205 315, 06 грн. (том 2, а.с. 99-102); ухвалою господарського від 16.09.2014 року продовжено термін процедури розпорядження майном боржника та повноважень розпорядника майна Сокотуна В.А. на 2 місяці до 19.11.2014 року (том 2, а.с. 157-158).

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 20.11.2014 року до господарського суду від розпорядника майна боржника надійшли звіт про роботу розпорядника майна ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" станом на 18.11.2014 року та клопотання Голови комітету кредиторів ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" про продовження процедури розпорядження майном підприємства-боржника на два місяці для з'ясування обставин продажу майна та використання виручених коштів (том 2, а.с. 199-201). Подане клопотання мотивоване тим, що комітет кредиторів ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" прийняв рішення, яке оформлене протоколом №3 від 18.11.2014 року (том 2, а.с. 193-195), звернутись з клопотанням до господарського суду Рівненської області про продовження процедури розпорядження майном ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" на два місяці для з'ясування обставин відчуження майна та використання виручених коштів.

Судом першої інстанції встановлено, що в поданому розпорядником майна звіті за результатами проведення аналізу фінансово-господарського стану ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" не виявлено ознак дій з приховування банкрутства, фіктивного банкрутства чи доведення до банкрутства, ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" має ознаки поточної та критичної неплатоспроможності, а отже є потенційним банкрутом.

Відтак, з огляду на відсутність активів боржника на задоволення визнаних та включених до реєстру вимог кредиторів, що підтверджується інвентаризаційними описами, неможливість продовження терміну процедури розпорядження майном боржника як такої, що тривала в межах визначених законом строків, відсутність інвесторів на стадії розпорядження майном, господарський суд першої інстанції дійшов висновку про відмову в задоволенні клопотання голови комітету кредиторів ВАТ "Здолбунівський завод будівельних матеріалів" про продовження процедури розпорядження майном боржника на два місяці для з'ясування обставин продажу майна та використання виручених коштів до моменту порушення провадження у справі про банкрутство.

Апеляційний господарський суд, переглядаючи справу в повному обсязі, погодився з такими висновками суду першої інстанції та залишив без змін постанову про визнання боржника банкрутом від 25.11.2014 року, зазначивши про право ліквідатора в ході ліквідаційної процедури звернутися до суду про визнання недійсними угод боржника, укладених до моменту порушення справи про банкрутство та повернення незаконно відчуженого майна до ліквідаційної маси.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про визнання боржника банкрутом та введення відносно нього ліквідаційної процедури і не вбачає правових підстав для скасування оскаржуваних постанови апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року та постанови суду першої інстанції від 25.11.2014 року у даній справі.

Доводи скаржника про те, що перехід до ліквідаційної процедури судами здійснено передчасно з посиланням на те, що аналіз господарської діяльності боржника в частині реалізації його основних активів належним чином не проведений, не проаналізовано дій керівника та власників боржника з реалізації належних боржнику основних активів, не вжито належних заходів на предмет встановлення наявності ознак умисного доведення боржника до банкрутства, колегія суддів касаційного суду вважає необґрунтованими та такими, що суперечать положенням статті 22 Закону про банкрутство в редакції, чинній з 19.01.2013 року, про загальний термін процедури розпорядження майном, не спростовують обґрунтованості висновків судів про відсутність майна боржника для задоволення вимог конкурсних кредиторів, не спростовують наявності правових механізмів у ліквідаційній процедурі боржника, які дозволяють ліквідатору боржника визнати недійсними угоди, укладені боржником до моменту порушення провадження у справі про банкрутство (статті 10, 20 цього Закону) та повернутися з ліквідаційної процедури до процедури санації боржника за наявності інвестора або волевиявлення засновників боржника (статті 37, 39 цього Закону).

На підставі викладеного та керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "Райффайзенбанк Банк Аваль" в особі Рівненської обласної дирекції АТ "Райффайзенбанк Банк Аваль" залишити без задоволення.

2. Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 року та постанову господарського суду Рівненської області від 25.11.2014 року у справі №918/511/14 залишити без змін.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

С.В. Куровський