ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 908/5547/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Черленяк М.І., суддя Ільїн О.В., суддя Хачатрян В.С.

при секретарі Пляс Л.Ф.

за участю представників сторін:

позивач - Студенніков Д.М.;

відповідач - Кононенко О.А.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх.1534 З/1-35) на рішення господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року по справі №908/5547/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест", м. Дружківка Донецької області

про стягнення 204073,73 грн., -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року по справі №908/5547/14 (суддя Колодій Н.А.) позов задоволено.

Відповідач зі рішенням суду не погодився, звернувся до господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення норм матеріального та процесуального права, просив його скасувати, у задоволенні позову відмовити.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України №28-р від 02.09.2014 року визначено, що розгляд господарських справ, які підлягають перегляду в апеляційному порядку Донецьким апеляційним господарським судом здійснюється Харківським апеляційним господарським судом.

У судовому засіданні відповідач підтримав вимоги апеляційної скарги.

Позивач проти її задоволення заперечував, просив рішення суду попередньої інстанції залишити без змін, як таке, що прийняте при повному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи.

У засіданні суду відповідач заявив клопотання про зупинення провадження у справі №908/5547/14 до вирішення пов'язаної з нею справи №910/5463/15-г за позовом ТОВ "Карпатибудінвест" до ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" про визнання недійсним договору лізингу, що перебуває на розгляді у господарському суді м. Києва.

Відповідно до ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи органом, що вирішує господарські спори, або відповідного питання компетентними органами.

Виходячи з положень п. 3. 16 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 №18, підставою для зупинення провадження у справі згідно з вказаною нормою є наявність одночасно двох обставин: пов'язаність відповідних справ та неможливість розгляду даної справи до вирішення іншої. Пов'язаність справ полягає у тому, що рішення іншого суду, який розглядає справу, встановлює обставини, що впливають на збирання та оцінку доказів у даній справі, зокрема, факти, що мають преюдиціальне значення. Неможливість розгляду справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що певні обставини не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Проте, колегія суддів зазначає, що у справі наявна достатня кількість матеріалів та доказів для встановлення усіх об'єктивних обставин справи. Оскарження відповідачем дійсності договору фінансового лізингу №LC5286-05/11 від 03.06.2011 року в господарському суді м. Києва не спричинює неможливість розгляду господарської справи, оскільки господарський суд самостійно може здійснити перевірку відповідності вказаного договору чинному законодавству.

Крім того, відповідач не позбавляється права на перегляд постанови апеляційної інстанції за нововиявленими обставинами, у разі коли висновки господарського суді м. Києва щодо законності спірного договору не співпадатимуть з висновками Харківського апеляційного господарського суду щодо його законності.

Отже, колегія суддів вважає, що підстав для зупинення провадження у справі №908/5547/14 немає, оскільки в даному випадку у суду достатньо доказів для з'ясування обставин справи і суд може самостійно дійти висновків по справі на основі наявних доказів у зв'язку з чим клопотання про зупинення провадження по справі (вх. 5439) задоволенню не підлягає.

Окрім того, відповідач клопотанням (вх. 5440) просив залучити до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування».

Відповідно до статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора.

Розглянувши вказане клопотання, колегія суддів вважає, що рішення суду не може вплинути на права і обов'язки особи, яку відповідач пропонує залучити як третю особу.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, заслухавши у судовому засіданні пояснення уповноважених представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як свідчать матеріали справи, 03.06.2011 року між ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" (лізингодавець) та ТОВ "Карпатибудінвест" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № LC5286-05/11 (Договір), за умовами якого лізингодавець зобов'язався передати на умовах фінансового лізингу без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одиниці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в Специфікації (Додаток № 2 до цього договору), а лізингоодержувач зобов'язався прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього Договору.

Відповідно до п. 1.2 Договору Лізингоодержувач самостійно та на власний ризик обрав предмет лізингу.

Відповідно до ч. ч.1 - 3 ст.292 Господарського кодексу України лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови оплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів.

Статтями 1, 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" та ст.806 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.

Пунктом 1.7. Договору (з урахуванням угоди від 01.10.2011 р. про внесення змін до договору оренди (фінансового лізингу) від 03.06.2011 р. № LC5286-05/11) передбачено, що вартість предмету лізингу на момент підписання цього договору становить 283735,92 грн., у т.ч. ПДВ 20 %.

Згідно з п. 3.2. Договору, розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти розмір заборгованості лізингоодержувача зазначається у графіку розрахунку заборгованості (Додаток № 1 до цього Договору), який сторони підписують після визначення остаточної вартості предмета лізингу.

Угодою від 01.10.2011 року про внесення змін до Договору оренди (фінансового лізингу) сторони дійшли згоди внести зміни до додатку №1 "Графік розрахунку заборгованості" та виклали його в новій редакції.

Відповідно до п. 4.1. Договору, лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування та поточні лізингові платежі.

Умовами п.п. 4.3., 4.4. Договору сторони передбачили, що лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця. Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2. цього Договору від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку. Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов ч. 2 цього пункту. Комісія Лізингодавця розрахована у гривнях не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки D графіку (Додаток 1 до Договору).

Статтею 762 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором. Пунктом 3 цієї ж статті передбачено, що договором або законом може бути встановлено періодичний перегляд, зміну (індексацію) розміру плати користування майном.

Загальні умови фінансового лізингу сторони передбачили в додатку № 4 до договору фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5286-05/11, пунктом 1.2. якого визначили, що приймання та передача предмета лізингу оформляється актом приймання-передачі.

Факт передачі предмет лізингу підтверджується актом приймання-передачі від 03.06.2011 року, відповідно до якого ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" передав, а ТОВ "Карпатибудінвест" прийняв у користування предмет лізингу згідно специфікації від 03.06.2011 року (Додаток № 2 до Договору), а саме: Екскаватор LB115FA, 2008 р.в., № шасі/кузова 8GH14954.

Пунктом 3 акту приймання-передачі від 03.06.2011 р. сторони узгодили, що до лізингоодержувача переходять усі ризики, пов'язані з користуванням та володінням предметом лізингу.

За змістом п. 5.3. додатку № 4 до Договору фінансового лізингу, лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4. цих Загальних умов на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Відповідно до п. 7.1. додатку № 4 до Договору фінансового лізингу, лізингоодержувач протягом строку лізингу за свій рахунок забезпечує страхування предмета лізингу в страховій компанії згідно визначеного лізингодавцем переліку на випадок: знищення (загибелі), розкрадання (викрадення), пошкодження (псування) предмета лізингу та на всі випадки, передбачені Правилами страхування страховика (АВТОКАСКО/повний пакет).

Згідно з п. 7.4. вказаного вище додатку, якщо за п'ять днів до закінчення дії страхового договору або граничного строку сплати страхових платежів (платежу) лізингоодержувач не здійснить сплату страхових платежів (платежу) та лізингодавець має право самостійно застрахувати такий предмет лізингу, а лізингоодержувач зобов'язаний відшкодувати лізингодавцю такі витрати зі страхування предмета лізингу, крім того ПДВ у розмірах, визначених чинним законодавством України.

Пунктом 8.1 Договору сторони встановили, що цей Договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями статті 193 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Загальні правові та економічні засади фінансового лізингу регламентуються Законом України "Про фінансовий лізинг".

Частиною 2 ст. 1 цього Закону визначено, що за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно з п. 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг", лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Статтею 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Судом попередньої інстанції встановлено, що на виконання умов спірного договору фінансового лізингу ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" виставлено відповідачу на оплату рахунки-фактури (акти виконаних робіт) з відшкодування частини вартості предмету лізингу та комісії лізингодавця, а саме: від 01.02.2013 р. LC5286-05/11/21-028 на суму 6329,61 грн., № від 01.03.2013 р. № LC5286-05/11/22-030 на суму 6304,71 грн., від 01.04.2013 р. № LC5286-05/11/23-032 на суму 6268,82 грн., від 07.05.2013 р. № LC5286-05/11/24-034 на суму 6224,90 грн., від 01.06.2013 р. № LC5286-05/11/25-036 на суму 6215,82 грн., від 01.07.2013 р. № LC5286-05/11/26-038 на суму 11950,94 грн., від 01.08.2013 р. № LC5286-05/11/27-040 на суму 11841,44 грн., від 02.09.2013 р. № LC5286-05/11/28-042 на суму 11789,81 грн., від 01.10.2013 р. № LC5286-05/11/29-044 на суму 11817,45 грн., від 01.11.2013 р. № LC5286-05/11/30-046 на суму 11746,01 грн., від 02.12.2013 р. № LC5286-05/11/31-048 на суму 11753,78 грн., від 02.01.2014 р. № LC5286-05/11/32-051 на суму 5904,75 грн., від 03.02.2014 р. № LC5286-05/11/33-053 на суму 6121,06 грн., від 03.03.2014 р. № LC5286-05/11/34-055 на суму 7160,52 грн., від 01.04.2014 р. № LC5286-05/11/35-057 на суму 8075,72 грн., від 05.05.2014 р. № LC5286-05/11/36-059 на суму 8247,20 грн., від 02.06.2014 р. № LC5286-05/11/37-061 на суму 8290,91 грн., від 01.07.2014 р. № LC5286-05/11/38-063 на суму 16754,35 грн., від 01.08.2014 р. № LC5286-05/11/39-065 на суму 17403,49 грн., від 01.09.2014 р. № LC5286-05/11/40-068 на суму 19462,44 грн. Крім того, рахунок-фактуру від 07.08.14 LC5286-05/11/ev-066 на оплату додаткових витрат з ПДВ (компенсація витрат по страхуванню предмету лізингу) в сумі 4410 грн.

Загальна сума вказаних вище рахунків-фактур становить 204073,73 грн.

Зазначені рахунки позивач направляв на адресу відповідача, про що свідчать рекомендовані відправлення, наявні в матеріалах справи.

Матеріали цієї господарської справи свідчать, що відповідач взятих на себе договірних зобов'язань належним чином не виконав, виставлені позивачем рахунки-фактури на суму 204073,73 грн. не оплатив, чим порушив умови договору.

При цьому, доводи відповідача про не отримання останнім наведених вище рахунків суд визнає необґрунтованими та безпідставними оскільки сторони пунктом 5.3. додатку № 4 до Договору фінансового лізингу узгодили, що у разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

За приписом ст.179 Господарського кодексу України господарські договори надаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України, з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Як свідчать матеріали справи та досліджено місцевим судом, позивач виконав умови Договору належним чином, в той час, як відповідач покладених на нього зобов'язань належним чином не виконав, в порушення умов Договору, внаслідок чого у нього виникла заборгованість за договором фінансового лізингу від 03.06.2011 року № LC5286-05/11 в сумі 204073,73 грн.

У рішенні суд першої інстанції правомірно, на думку судової колегії, відхилив доводи відповідача про відсутність підстав для стягнення суми в розмірі 204073,73 грн. з причин того, що договір фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5286-05/11 є припиненим внаслідок незаконного заволодіння невідомими особами технікою, яка є предметом спірного договору.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення заборгованості з оплати лізингових платежів в сумі 204073,73грн., що виникли, враховуючи умови п. 5.3. додатку № 4 до договору фінансового лізингу та наявні в матеріалах цієї справи рахунки-фактури, за період з лютого 2013 року по вересень 2014 року включно.

При цьому, обов'язок з оплати останнього лізингового платежу, що заявлений позивачем у цій справі, за вересень 2014 року виник у відповідача з 08.09.2014 р. (враховуючи приписи п. 1.9. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 р № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

З витягу із кримінального провадження № 0009694, наявного в матеріалах справи, датою надходження заяви директора ТОВ "Карпатибудінвест" Макарова О.В. до Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві про вчинення кримінального правопорушення є 10.09.2014 року, а датою внесення Шевченківським РУ ГУМВС України в м. Києві відомостей до ЄРДР щодо вчиненого кримінального правопорушення є 11.09.2014 року.

А, тому, обставини, на які посилається відповідач, як на підставу припинення договору фінансового лізингу від 03.06.2011 р. № LC5286-05/11 виникли вже після виникнення у відповідача обов'язку зі сплати лізингових платежів за заявлений позивачем у цій справі період.

Суд також у рішенні зазначає, що не приймає заперечення відповідача на позовну заяву з посиланням на пункт 10.2.2 Загальних умов, яким визначено, що договір достроково припиняється у разі отримання лізингодавцем від лізингоодержувача або страхової компанії письмового повідомлення про настання визначених п. 7.7 цих Загальних умов обставин.

Такими обставинами пунктом 7.7 Загальних умов визначено випадки знищення, викрадення або втрати предмета лізингу, а також випадок, якщо Предмет лізингу пошкоджений і не може бути відновлений.

Разом з тим, зазначеним пунктом також передбачений обов'язок лізингоодержуача протягом 15 календарних днів з моменту настання такої події сплатити лізингодавцю визначені пунктом 10.3.2 Загальних умов платежі, у тому числі заборгованість по поточних лізингових платежах.

Окрім того, обов'язок лізингоодержувача по сплаті заборгованості по поточним лізинговим платежам у разі дострокового припинення Договору при настанні зазначених у п. 10.2.2 Загальних умов випадках, на який посилається відповідач, також передбачений пунктом 10.4 Загальних умов.

Також, п. 5.5 Загальних умов передбачено, що лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі незалежно від фактичного користування предметом лізингу.

Таким чином, обов'язок відповідача сплатити поточні лізингові платежі за період користування предметом лізингу не ставиться в залежність від фактичного користування ним, а також не припиняє такі зобов'язання у випадку викрадення, знищення або втрати предмета лізингу.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Докази слати заборгованості в матеріалах справи відсутні, тому колегія суддів вважає висновок суду першої інстанції законним, вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

На підставі наведеного, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що доводи відповідача спростовуються наявними в матеріалах справи доказами, а тому є необґрунтованими.

У зв'язку з чим, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року по справі №908/5547/14 прийняте при належному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи та у відповідності до норм чинного законодавства і підстави для його скасування відсутні, у зв'язку з чим апеляційна скарга відповідача задоволенню не підлягає.

На підставі викладеного та керуючись статтями 85, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105, Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про зупинення провадження у справі №908//5547/14 до вирішення справи №910/5463/15-г залишити без задоволення.

Клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" про залучення до участі у справі в якості третьої особи ПрАТ «Страхова компанія «Арсенал страхування» залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 09 лютого 2015 року по справі №908/5547/14 залишити без змін.

Повний текст постанови підписаний 10.04.2015 року.

Головуючий суддя Черленяк М.І.

Суддя Ільїн О.В.

Суддя Хачатрян В.С.