ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

16.04.2015 Справа № 917/511/15.
за позовом Мирона Василя Михайловича, вул. Колективна, буд. 8, кв. 138, м. Полтава, 36000

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА", вул. Маршала Бірюзова, буд.84, м. Полтава, 36007

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Полтавське міське управління юстиції (вул. Стешенка, 6, м. Полтава, 36023) в особі Реєстраційної служби Полтавського міського управління юстиції (вул.Жовтнева,36,Полтава,Полтавська область,36000)

про стягнення вартості належної частки майна ТОВ "Фірма САВА" та частини прибутків, одержаних ТОВ "Фірма САВА" згідно висновку експертизи про вартість чистих активів товариства на час фактичного виходу Мирона Василя Михайловича із числа учасників (засновників) товариства з урахуванням ринкової вартості основних засобів пропорційно частці в розмірі 50% у статутному фонді товариства

Суддя Тимощенко О.М.

Представники в судових засіданнях 02.04.2015 року, 15.04.2015 року, 16.04.2015 року:

від позивача - Мирон В.М., паспорт серія КН 022389 (02.04.2015 року та 15.04.2015 року), Літовченко С.Ю., дов. від 26.11.2014 року

від відповідача - Литвишко І.В., дов. від 01.04.2015 року

від третьої особи - Кукура Т.І., дов. від 18.12.2014 року (02.04.2015 року)

В судових засіданнях 02.04.2015 року та 15.04.2015 року суд оголошував перерву на підставі ст. 77 ГПК України.

СУТЬ СПОРУ: розглядається позовна заява про стягнення вартості належної частки майна ТОВ "Фірма САВА" та частини прибутків, одержаних ТОВ "Фірма САВА" згідно висновку експертизи про вартість чистих активів товариства на час фактичного виходу Мирона Василя Михайловича із числа учасників (засновників) товариства з урахуванням ринкової вартості основних засобів пропорційно частці в розмірі 50% у статутному фонді товариства.

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що йому належить частка у розмірі 50% у статутному фонді товариства "Фірма САВА" . 26 грудня 2012 року позивач у відповідності з вимогами ст. 148 Цивільного кодексу України звернувся до ТОВ "Фірма САВА" із заявою про вихід із його складу. Заява позивача про вихід зі складу учасників (засновників) ТОВ "Фірма САВА" була нотаріально посвідчена приватним нотаріусом Полтавського міського нотаріального округу Якименком О.В. 26.12.20012 р. Статутом ТОВ "Фірма САВА" ( пунктом 8.1.) передбачено, що про свій вихід із товариства, уступку долі (паю) учасник зобов'язаний сповістити інших учасників у письмовій формі не пізніше 6 (шести) місяців з моменту вибуття. Таким чином, за твердженням позивача, враховуючи що інші учасники ТОВ "Фірма САВА" були письмово повідомлені ним про вихід із складу учасників товариства у січні 2013 року, його волевиявлення про вихід із складу учасників ТОВ "Фірма САВА" повинно було задоволене товариством 22 липня 2013 року. Згідно ч. 2 ст. 148 ЦК України, учасник, який виходить із товариства з обмеженою відповідальністю, має право одержати вартість частини майна, пропорційну його частці у статутному капіталі товариства.

Згідно ст. 54 Закону України "Про господарські товариства" при виході учасника з товариства з обмеженою відповідальністю йому виплачується вартість частини майна товариства, пропорційна його частці у статутному капіталі. Виплата провадиться після затвердження звіту за рік, в якому він вийшов з товариства, і в строк до 12 місяців з дня виходу. На вимогу учасника та за згодою товариства вклад може бути повернуто повністю або частково в натуральній формі.

В зв'язку з невиплатою відповідачем позивачу його частки, останній і змушений був звернутися до суду.

У відзиві на позов ( арк. справи 32-36) та представник відповідача в судових засіданнях проти задоволення позовних вимог заперечував з мотивів, наведених у відзиві.

Від позивача надійшли наступні клопотання:

1) Витребувати у відповідача - ТОВ "Фірма САВА" наступні докази: головну книгу товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА"; технічний паспорт на нежитлові приміщення магазину "Сяйво" загальною площею 742,7 кв.м. в будинку літ. "А-9" по вул. Маршала Бірюзова, буд. 84 у м. Полтаві; свідоцтво про право власності на нежитлові приміщення магазину "Сяйво" загальною площею 742,7 кв.м. в будинку літ. "А-9" по вул. Маршала Бірюзова, буд. 84 у м. Полтаві; баланс товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" станом на 31.12.2013 року; зведених бухгалтерських документів, реєстрів бухгалтерського обліку, звітності за підписом керівника (або особи, яка ним уповноважена) та головного бухгалтера щодо руху активів, капіталу й зобов'язань ТОВ

"Фірма САВА".

Згідно ст. 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання як необґрунтованого та невмотивованого з огляду на приписи ст. 38 ГПК України. Крім того, позивачем не конкретизовано та не зазначено дат та періодів, за які він просить суд витребувати фінансові документи відповідача.

При цьому суд зобов'язував відповідача надати суду копії фінансової звітності підприємства (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів або - для суб'єктів малого підприємництва - баланс і звіт про фінансові результати) станом на дату виходу з товариства позивача або найближчу можливу дату, для чого в судовому засіданні 15.04.2015 року оголошувалась перерва на підставі ст. 77 ГПК України.

Після перерви відповідачем було надано суду лише копії фінансового звіту відповідача станом на 31.12.2013 року та станом на 31.03.2013 року.

2) клопотання про вжиття заходів по забезпеченню позову шляхом накладення арешту на майно відповідача - нежитлові приміщення магазину "Сяйво" загальною площею 742,7 кв.м. в будинку літ. "А-9" по вул. Маршала Бірюзова, буд. 84 у м. Полтаві, що належать ТОВ "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, .

Статтею 66 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснювати оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і змістом позовних вимог та обставинами, на яких вони ґрунтуються, і доказами, які наведені на їх підтвердження, та положеннями законодавства, якими позивач обґрунтовує свої права, подаючи позов.

Заходи до забезпечення позову повинні бути співмірними із заявленими позивачем вимогами. Співмірність передбачає співвідношення господарським судом негативних наслідків від вжиття заходів до забезпечення позову з тими негативними наслідками, які можуть настати в результаті невжиття цих заходів, з урахуванням відповідності права чи законного інтересу, за захистом яких заявник звертається до суду, вартості майна, на яке він заявляє клопотання накласти арешт, чи майнових наслідків заборони відповідачу здійснювати певні дії.

Заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті судом лише в межах предмета позову.

В даному випадку позивач не навів жодного обґрунтування щодо наявності взаємозв'язку між предметом спору ( стягнення грошових коштів) та заходами забезпечення позову, які він просить вжити (арешт на нежитлові приміщення магазину "Сяйво").

Крім того, згідно п. 1 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову, чого позивачем зроблено не було.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні даного клопотання.

3) клопотання про призначення по справі комплексну судову експертизу, проведення якої доручити суб'єкту оціночної діяльності - судовому експерту ФОП Максименко Т.А.

На вирішення експерта позивач просить суд поставити наступні питання:

1. яка балансова вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, , станом на 31.12.2013 p.?

2. яка дійсна (ринкова) вартість чистих активів Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, , які перебували на балансі товариства станом на 31.l2.2013 p.?

3. яка дійсна (ринкова) вартість чистих активів ТОВ) "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, , що підлягає виплаті учаснику (засновнику) ТОВ "Фірма САВА" Мирону Василю Михайловичу, що вийшов з товариства, станом на 31.12.2013 р. пропорційно його частці у статутному капіталі ТОВ "Фірма САВА"?

4. яка ринкова вартість нежитлових приміщень в житловому будинку "А-9" по вул. Маршала Бірюзова, буд. 84 у м. Полтаві, що належить ТОВ "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, , станом на 31.12.2013 р.?

5. який прибуток одержаний Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма С ABA", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, код ЄДРП0У 21043864 станом на 31.12.2013 p.?

6. яка пропорційна частка прибутку ТОВ "Фірма 0АВА" належить до виплати учаснику (засновнику) ТОВ "Фірма САВА" Мирону Василю Михайловичу, що вийшов з товариства, станом на 31.12.2013 р.?

7. якою є сума інфляційних втрат на суму боргу ТОВ "Фірма САВА", м. Полтава, вул. М.Бірюзова, 84, по виплаті учаснику (засновнику) ТОВ "Фірма САВА" Мирону Василю Михайловичу, що вийшов товариства станом на 15 квітня 2015 року

Відповідач, заперечуючи проти доручення проведення експертизи саме судовому експерту ФОП Максименко Т.А., надав суду перелік питань які він вважає за необхідне поставити перед експертом:

- яка балансова вартість чистих активів ТОВ "Фірма САВА" станом на 22.01.2013 року;

- яка балансова вартість чистих активів ТОВ "Фірма САВА", що підлягає виплаті Мирону Василю Михайловичу, який вийшов з учасників ТОВ "Фірма САВА" станом на 22.01.2013 року:

- який прибуток одержаний ТОВ "Фірма САВА" станом па 22.01.2013 року;

- яка пропорційна частка прибутку ТОВ "Фірма САВА" станом на 22.01.2013 року належить до виплати Мирону Василю Михайловичу відповідно до його частки в статутному фонді ТОВ "Фірма САВА", враховуючи розмір його внеску до статутного фонду ТОВ "Фірма САВА" ..

Відповідно до ст. 41 ГПК України для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань, господарський суд призначає судову експертизу. Учасники судового процесу мають право пропонувати господарському суду питання, які мають бути роз'яснені судовим експертом. Остаточне коло цих питань встановлюється господарським судом в ухвалі.

Враховуючи наведене, при розгляді справи виникли питання, що потребують спеціальних знань, пов'язаних з установленням вартості частки майна та частини прибутку при виході учасника зі складу учасників товариства, а тому суд дійшов висновку про необхідність призначення судової економічної експертизи.

Як роз'яснив Пленум Верховного Суду України у п. 30 постанови від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (із змінами та доповненнями), при визначенні порядку і способу обчислення вартості частини майна товариства та частини прибутку, яку має право отримати учасник при виході (виключенні) з ТОВ (ТДВ), а також порядку і строків їх виплати господарські суди мають застосовувати відповідні положення установчих документів товариства. У випадку неврегульованості в установчих документах вартість частини майна товариства, що підлягає виплаті, повинна відповідати вартості чистих активів товариства, що визначається в порядку, встановленому законодавством, пропорційно його частці в статутному капіталі товариства на підставі балансу, складеного на дату виходу (виключення). Розрахунок належної учаснику частини прибутку здійснюється на дату виходу (виключення) з товариства.

Згідно п. 28 Постанови Пленуму Верховного Суду України у п. 30 постанови від 24.10.2008 р. 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" (із змінами та доповненнями) при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник ТОВ чи ТДВ вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Матеріали справи свідчать, що заява позивача про вихід з числа учасників товариства отримана відповідачем 22.01.2013 року, що підтверджується рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень від. 27.12.2012 p. та описом вкладення у лист з оголошеною цінністю від 27.12.2012 р. З урахуванням наведеного, позивач є таким, що вийшов з числа учасників товариства з 22.01.2013 року.

Відповідно до приписів Закону України від 16.07.1999 р. № 996-XIV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" (із змінами та доповненнями) підставою для бухгалтерського обліку господарських операцій є первинні документи, які фіксують факти здійснення господарських операцій. Підприємство вживає всіх необхідних заходів для запобігання несанкціонованому та непомітному виправленню записів у первинних документах і регістрах бухгалтерського обліку та забезпечує їх належне зберігання протягом встановленого строку. Відповідальність за несвоєчасне складання первинних документів і регістрів бухгалтерського обліку та недостовірність відображених у них даних несуть особи, які склали та підписали ці документи. На основі даних бухгалтерського обліку підприємства зобов'язані складати фінансову звітність. Фінансову звітність підписують керівник та бухгалтер підприємства. Фінансова звітність підприємства (крім бюджетних установ, представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності та суб'єктів малого підприємництва, визнаних такими відповідно до чинного законодавства) включає: баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів. Для суб'єктів малого підприємництва і представництв іноземних суб'єктів господарської діяльності національними положеннями (стандартами) встановлюється скорочена за показниками фінансова звітність у складі балансу і звіту про фінансові результати. Звітним періодом для складання фінансової звітності є календарний рік. Проміжна звітність складається щоквартально наростаючим підсумком з початку звітного року в складі балансу та звіту про фінансові результати. Баланс підприємства складається за станом на кінець останнього дня кварталу (року).

За викладеного, при встановленні остаточного кола питань, які мають бути роз'яснені судовим експертом, суд виходить з орієнтовного переліку згідно Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз, затверджених наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 (із змінами).

При цьому суд вважає за необхідне зазначити, що у разі, коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому будуть необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо), він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК України вправі просити господарський суд про їх надання (п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" (із змінами та доповненнями).

Щодо визначення експертної установи суд враховує наступне.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у п. 8 Постанови від 23 березня 2012 року № 4 "Про деякі питання практики призначення судової експертизи", визначаючись з експертною установою, яка проводитиме судову експертизу, господарський суд має враховувати положення пункту 1.5 Інструкції, згідно з якими експертизи проводяться, як правило, за зонами регіонального обслуговування (в редакції, що діє на час винесення даної ухвали - п. 1.6). Відповідно до п. 1.6 Інструкції про призначення та проведення судових експертиз та експертних досліджень, затвердженої вказаним вище наказом Міністерства юстиції України, та додатку № 1 до Інструкції експертизи та дослідження проводяться експертними установами за зонами регіонального обслуговування згідно з Переліком регіональних зон обслуговування науково-дослідними установами судових експертиз Міністерства юстиції України, Полтавська область віднесена до регіональної зони обслуговування Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз імені заслуженого професора М. С. Бокаріуса.

Отже, проведення судової економічної експертизи у даній справі слід доручити саме Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зупинити провадження у справі за клопотанням сторони, прокурора, який бере участь в судовому процесі, або за своєю ініціативою у випадку призначення господарським судом судової експертизи.

З огляду на зазначене наявні підстави для зупинення провадження у справі.

Керуючись ст. ст. 38, 79 (п. 1 ч. 2), 86 ГПК України та Науково-методичними рекомендаціями з питань підготовки та призначення судових експертиз, затвердженими наказом Міністерства юстиції України від 08.10.1998 р. № 53/5 (із змінами), суд, -

УХВАЛИВ:

1.Призначити у справі судову економічну експертизу, проведення якої доручити Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса (вул. Чураївни, 1/1, м. Полтава, 36004).

2. Попередити експерта (експертів) про кримінальну відповідальність за надання завідомо неправдивого висновку (ст. 384 КК України) та відмову експерта (експертів) від виконання покладених на нього (них) обов'язків (ст. 385 КК України).

3. На роз'яснення експерта поставити такі питання:

3.1. Визначити вартість частки майна Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" ( вул. Маршала Бірюзова, буд.84, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код юридичної особи 21043864) пропорційно частці статутного фонду (50%), що підлягає виплаті учасникові - Мирону Василю Михайловичу ( вул. Колективна, буд. 8, кв. 138, м. Полтава, 36000) - учаснику, що вибув зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" 22.01.2013 року ?

3.2. Визначити вартість частини прибутку, одержаного Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" ( вул. Маршала Бірюзова, буд.84, м. Полтава, 36007, ідентифікаційний код юридичної особи 21043864) на момент виходу Мирону Василю Михайловичу ( вул. Колективна, буд. 8, кв. 138, м. Полтава, 36000) зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" 22.01.2013 року, пропорційно частці статутного фонду (50%), що підлягає виплаті учасникові Мирону Василю Михайловичу ( вул. Колективна, буд. 8, кв. 138, м. Полтава, 36000) - учаснику, що вибув зі складу учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Фірма САВА" 22.01.2013 року?

4. В разі встановлення фактів, які мають значення для справи, але стосовно яких експерту не були поставлені питання, вказати їх у висновку.

5. Зобов'язати Полтавське відділення Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса по закінченню проведення експертизи експертний висновок разом з наданими судом матеріалами справи № 917/511/15 направити на адресу господарського суду Полтавської області, копію такого висновку - на адресу учасників процесу в цій справі, докази на підтвердження цієї обставини надати суду.

6. Зобов'язати відповідача в термін до 23.04.2015 р. подати через канцелярію суду належним чином засвідчені копії фінансової звітності підприємства (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, звіт про власний капітал та примітки до звітів або - для суб'єктів малого підприємництва - баланс і звіт про фінансові результати) станом на дату виходу з товариства позивача - Мирона Василя Михайловича (22.01.2013 року) або найближчу можливу дату.

7. Зобов'язати позивача забезпечити проведення судової економічної експертизи шляхом оплати її вартості.

8. Зупинити провадження у справі № 917/511/15 на час проведення судової економічної експертизи до надання висновків за її результатами.

9. Копію цієї ухвали надіслати сторонам, третій особі та Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса (разом з матеріалами справи № 917/511/15).

Додаток: матеріали справи № 917/511/15 в одному томі - Полтавському відділенню Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса.

Суддя Тимощенко О.М.