ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"16" квітня 2015 р.Справа № 916/458/15-г

За позовом Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ";

до відповідача Публічне акціонерне товариство "ІМЕКСБАНК"

про зобов'язання виконати певні дії та стягнення 115493,31грн.

Суддя Гуляк Г.І.

Представники:

Від позивача: Пельтяк Л.М. - за дорученням;

Від відповідача: не з'явився;

Суть спору: Публічне акціонерне товариство "ОДЕСАГАЗ" звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про зобов'язання відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" виконати умови договору банківського рахунку №01/08 від 1 серпня 2012 року та перерахувати грошові кошти згідно призначення платежів у платіжних дорученнях: №601, №603, №604, №605, №606, №607 та №608 від 04.12.2014року, стягнути 86314,17 гривень неустойку до основного боргу по сплаті єдиного податку та зобов'язати відповідача повернути на користь позивача залишок в сумі 29 179,14 гривень.

Відповідач в судові засідання не з'явився, хоча своєчасно був повідомлений про час та місце судового засідання, відзиву на позов не надав. у зв'язку з чим справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне:

1 серпня 2012 року між Ширяєвським управлінням газового господарства ПАТ «Одесагаз» /Організація - позивач/ та ПАТ «ІМЕКСБАНК» від імені якого діє відділення №38 Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" в смт Ширяєве /Банк - відповідач/ було укладено договір про перерахування заробітної плати з використанням платіжних карток НСМЕП, за умовами якого банк зобов'язується відповідно до п. 2.4 договору надавати послуги розрахунково-касового обслуговування, а організація зобов'язується виконувати свої зобов'язання відповідно до п.2.2.3 договору.

Так 04.12.2014 року Ширяєвським управлінням газового господарства ПАТ «Одесагаз» було здійснено відправлення через клієнт-банк платіжні доручення за № 602 від 04.12.2014 року про перерахування 66 979, 89 грн. на карткові рахунки працівників Ширяєвського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» згідно відомості зарплату за листопад 2014 року; № 603 від 04.12.2014 року про перерахування 100, 89 грн. в ПАТ «ІМЕКСБАНК» за касове обслуговування згідно договору; № 604 від 04.12.2014 року про перерахування 50 595,85 грн. на карткові рахунки працівників Ширяєвського УЕГГ ПАТ «Одесагаз» згідно відомості зарплату за листопад 2014 року; № 605 від 04.12.2014 року про перерахування 75, 89 грн. комісійних в ПАТ «ІМЕКСБАНК» в розмірі 0,15% згідно договору; № 606 від 04.12.2014 року про перерахування 9 919, 40 грн. до УДКСУ у Фрунзенському районі - сплата податку з найм. працівників з заробітної плати за листопад 2014 року; № 607 від 04.12.2014 року про перерахування 23 837, 98 грн. до УДКСУ у Ширяєвському районі - сплата податку з найм. працівників з заробітної плати за листопад 2014 року; № 608 від 04.12.2014 року про перерахування 92 712, 31 грн. до Миколаївської ОДПІ Ширяєвське відділення - єдиний внесок на загальнообов'язкове держ. соц.. страхування за листопад 2014 року, вказані платіжні доручення були повернуті без виконання.

17.12.2014 року позивач звернувся із заявою до керуючого ПАТ „ІМЕКСБАНК" за вих. №316, в якій Ширяєвське управління газового господарства ПАТ «Одесагаз» наполягало на виконанні договірних зобов'язань зі сторони відповідача, або суму заробітної плати за листопад місяць 2014 року видати по чеку, готівкою, для отримання в касі підприємства, відповіді не надійшло.

Так 19.12,2014 року позивач відправив на адресу відповідача претензію про необхідність сплати заборгованості, як по заробітній платі так і по сплаті податків, але до сьогоднішнього дня відповіді не отримали.

Як зазначив позивач, відповідачем до теперішнього часу платіжні доручення не виконані, що призвело до порушення останнім умов Договору та не виконання з боку позивача своїх зобов'язань перед бюджетом по сплаті обов'язкових платежів. Ширяєвському УЕГГ ПАТ «Одесагаз» до основного боргу по сплаті Єдиного податку, нарахована Ширяєвським відділенням Миколаївської ОДПІ недоїмка боргу в сумі 86 314 грн. 17 коп.

Відповідно до виписки по операції від 01.12.2014 року, на розрахунковому рахунку у відповідача наявні кошти в сумі 249 587,21 гривень, які належать позивачу.

Згідно до п.2.4.2. Договору, Банк зобов'язаний зарахувати на поточні рахунки працівників ПАТ «Одесагаз» заробітну плату та інші види виплат не пізніше наступного операційного дня, після надання організацією відомостей розподілу виплат. Такі зобов'язання, без явних на те підстав, були прострочені та в цілому не виконані.

Враховуючи неналежне виконання Банком умов договору позивач звернувся з позовом до суду про зобов'язання відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" виконати умови договору банківського рахунку №01/08 від 1 серпня 2012 року та перерахувати грошові кошти згідно призначення платежів у платіжних дорученнях: №601, №603, №604, №605, №606, №607 та №608 від 04.12.2014року, стягнути 86314,17 гривень неустойку до основного боргу по сплаті єдиного податку та зобов'язати відповідача повернути на користь позивача залишок в сумі 29 179,14 гривень.

Положеннями ч. 1 статті 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно п. 6.3 ст. 6 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" порядок відкриття банками рахунків та їх режими визначаються Національним банком України. Умови відкриття рахунка та особливості його функціонування передбачаються в договорі, що укладається між банком і його клієнтом - власником рахунка.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.07.2012р. між позивачем та відповідачем укладено договір про банківського рахунку №13/14 (у національній валюті) та 01.08.2012 року укладено договір №01/08 про перерахування заробітної плати з використанням платіжних карток НСМЕП, за яким Банк, відповідно до Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків в національній та іноземній валюті, затвердженою Постановою Правління Національного Банку України №492 від 12.11.2003р., відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті №6001, 6002 та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком у межах, встановлених операційним часом банку Згідно п. 5.4 договору, Клієнт уповноважує Банк, у випадку закриття рахунку за заявою Клієнта, перерахувати залишок грошових коштів за реквізитами, зазначеними у заяві про закриття рахунку.

04.12.2014 року позивач надав до відділення №38 Банку в смт. Ширяєве платіжні доручення №602, №603. 3604, №605, №606, №607 та №608 для перерахування за призначенням , грошових коштів у сумі 244 222,21гривень.

Згідно виписки банку від 01.12.2014 року кінцеве сальдо - 249587,21 гривень.

Відповідно до п.1.30 ст.1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" платіжне доручення - розрахунковий документ, який містить доручення платника банку, здійснити переказ визначеної в ньому суми коштів зі свого рахунка на рахунок отримувача;

Статтею 2 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" встановлено, що загальні засади функціонування платіжних систем в Україні, відносини у сфері переказу коштів регулюються Конституцією України, законами України "Про Національний банк України", "Про банки і банківську діяльність", "Про поштовий зв'язок", цим Законом, іншими актами законодавства України та нормативно-правовими актами Національного банку України.

За приписами частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, визнані господарським судом загальновідомими, не потребують доказування.

Як вбачається з відомостей, які є загальнодоступними та містяться на офіційному сайті Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, постановою Правління Національного банку України №50 від 26.01.2015р. Публічне акціонерне товариство „ІМЕКСБАНК" було віднесено до категорії неплатоспроможних.

Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.01.2015р. №16 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства „ІМЕКСБАНК" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 27.01.2015р. по 26.04.2015р. включно, а також призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ „ІМЕКСБАНК".

Відповідно до з ч. ч. 1 та 2 ст.1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Визначення поняття "кредитор банку" містять приписи Закону України "Про банки і банківську діяльність". Так, відповідно до статті 2 цього Закону, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з ч.1 статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 510 Цивільного кодексу України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Оскільки немайнові вимоги про закриття банківського рахунку нерозривно пов'язані з вимогами про повернення грошових коштів Клієнту, які є майновими, то позивач, у разі пред'явлення відповідних вимог до банку, стає його кредитором.

Таким чином, у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, а банк, відповідно, виступає боржником.

При цьому, слід зазначити, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (пункт 1 частини 6 вказаної статті)

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таке ж визначення міститься у пункті 2.1 статті 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку".

З урахуванням викладеного, на Публічне акціонерне товариство „Одесагаз" розповсюджуються обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак вимоги щодо зобов'язання відповідача Публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" виконати умови договору банківського рахунку №01/08 від 1 серпня 2012 року та перерахувати грошові кошти згідно призначення платежів у платіжних дорученнях: №601, №603, №604, №605, №606, №607 та №608 від 04.12.2014року, стягнути 86314,17 гривень неустойку до основного боргу по сплаті єдиного податку та зобов'язати відповідача повернути на користь позивача залишок в сумі 29 179,14 гривень, задоволенню не підлягають. Аналогічна правова позиція викладена в Постанові Верховного суду України від 25.03.2015р. по справі №910/9232/14.

Судові витрати, згідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. У позову відмовити у повному обсязі.

Рішення суду набирає законної сили в порядку ст. 85 ГПК України..

Повне рішення складено 21 квітня 2015 р.

Суддя Г.І. Гуляк