ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа № 908/4681/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Шевель О. В., суддя Білоусова Я.О. , суддя Крестьянінов О.О.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

позивача - Минько І.В. (довіреність б/н від 14.04.15), Антоненко Ю.С. (довіреність б/н від 14.04.15),

відповідача - не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №1409 З/2) на рішення господарського суду Запорізької області від 20.01.15 у справі №908/4681/14

за позовом ТОВ "Розагропродукт", смт. Розівка Розівського району Запорізької області,

до ТОВ "Бізон-Імпорт", м.Пологи Запорізької області,

про визнання недійсним п. 7.2 розділу 7 договору поставки зерна

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 20.01.15 (суддя Сушко Л.М.) відмовлено в задоволенні позову про визнання недійсним п.7.2 розділу 7 договору поставки зерна майбутнього врожаю №24 від 10.06.14.

Позивач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та невідповідність висновків суду фактичним обставинам справи, просить оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду вказану апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено її розгляд на 02.04.15.

Відповідачем 19.03.15 подано заперечення на апеляційну скаргу, в яких ТОВ "Бізон-Імпорт", посилаючись на безпідставність доводів апелянта, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, а оскаржуване рішення без змін.

Присутні в судових засіданнях 02.04.15 та 14.04.15 представники позивача підтримали вимоги апеляційної скарги.

Відповідач, повідомлений належним чином про час та місце судового засідання (відповідне повідомлення відділення зв'язку долучено до матеріалів справи) не направив свого представника для участі в даному засіданні та не повідомив суд про причини його неявки. За таких обставин колегія суддів дійшла висновку про розгляд справи за відсутності представника відповідача, який не скористався своїм диспозитивним правом на участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

10.06.14 між ТОВ "Розагропродукт" (постачальник) та ТОВ "Бізон-Імпорт" - (покупець) укладено договір поставки зерна майбутнього врожаю №24 (далі за текстом договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник у визначений Сторонами строк (термін) поставляє покупцю наступну сільськогосподарську продукцію: найменування товару - пшениця 2 класу врожаю 2014 року; одиниця виміру товару - метрична тонна; кількість товару - 138,888 т, а покупець зобов'язався прийняти товар.

Згідно з п. 7.1 договору усі спори, що виникають з цього договору або пов'язані з ним, вирішуються шляхом переговорів між сторонами.

Пунктом 7.2 договору сторони передбачили наступне: "Якщо відповідний спір неможливо вирішити шляхом переговорів, він вирішується у постійно діючому Третейському суді при Асоціації "Правова ліга" у відповідності з його регламентом. Третейський розгляд справи здійснюється постійно діючим Третейським судом у складі з одного третейського судді. Місце знаходження третейського суду та місце розгляд спору: м. Тернопіль, майдан Волі, 4, поштовий індекс 46001. Мова третейського судочинства - українська. Сторони є такими, що розуміють правовий зміст та правові наслідки цього третейського застереження та вважають їх звернення до третейського суду достатнім заходом захисту своїх прав".

Позивач звернувся до суду з позовом про визнання п.7.2 розділу 7 договору недійсним з тих підстав, що до договору не був доданий регламент постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова ліга", а також в третейському застереженні не визначено предмет спору, сторони, їх місцезнаходження та дата укладення цього застереження.

В ході апеляційного провадження ТОВ "Розагропродукт" наполягає на вказаних вимогах. Зокрема, апелянт посилається на ч.2 ст.12 Закону України "Про третейські суди" (якою передбачено, що при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди) та зазначає, що ні у тексті договору, проект якого було підготовано відповідачем, ні в інших наявних у матеріалах справи письмових доказах не зазначено про те, що позивачеві надавався для ознайомлення регламент постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова ліга", - у зв'язку з чим ТОВ "Розагропродукт" було позбавлене можливості ознайомитися із вказаним регламентом, який не належить до загальнодоступних документів. За твердженням апелянта, зазначене є порушенням його прав, оскільки позбавляє ТОВ "Розагропродукт" права на судовий захист, права вибору суду щодо підсудності справи, апеляційного та касаційного оскарження рішення суду тощо.

Стосовно вищевказаних тверджень колегія суддів зазначає наступне.

Частиною 2 ст.12 Закону України "Про третейські суди" дійсно встановлено, що при вказівці у третейській угоді на конкретний постійно діючий третейський суд регламент третейського суду розглядається як невід'ємна частина третейської угоди. Водночас, як вбачається зі змісту даної норми закону, вона не містить імперативних вказівок щодо викладення регламенту третейського суду у тексті договору чи третейського застереження або ж окремого засвідчення факту ознайомлення сторін третейської угоди зі змістом регламенту третейського суду.

Статтею 2 Закону України "Про третейські суди" встановлено, що регламент постійно діючого третейського суду - документ, яким визначаються порядок та правила вирішення спорів у третейському суді, правила звернення до третейського суду, порядок формування складу третейського суду, інші питання, пов'язані з вирішенням спорів третейським судом. Згідно з ч.1 ст.10 цього ж Закону, положення про постійно діючий третейський суд та регламент третейського суду затверджуються його засновником і публікуються.

Отже регламент є документом, що затверджується не сторонами третейського розгляду, а засновником третейського суду, тому погодження сторін з його умовами є беззаперечним при визначенні ними конкретного третейського суду, до якого вони погоджуються звернутися у разі виникнення спору.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що п.7.2 договору є його невід'ємною частиною, у зв'язку з чим його зміст слід розглядати у взаємозв'язку з іншими нормами цього ж договору. За таких обставин, враховуючи, що третейське застереження є складовою частиною договору, колегія суддів зазначає, що позивачем не доведено суду першої та апеляційної інстанції необхідність дублювання сторонами інформації (зокрема, щодо реквізитів сторін, дати і місця укладення застереження тощо) саме в даному пункті договору.

Позивачем в ході апеляційного провадження також не обґрунтовано, яким чином спірним пунктом договору порушено його право на судовий захист, права вибору суду щодо підсудності справи, апеляційного та касаційного оскарження рішення суду тощо - враховуючи, що приписами закону України "Про третейські суди" врегульовано питання щодо строків та порядку оскарження рішення третейського суду. Вищевказаним доводам позивача в ході провадження в суді першої інстанції було надано відповідну правову оцінку та зроблено обґрунтований висновок, що зазначені позивачем обставини не свідчать про невідповідність третейського застереження приписам законодавства, а відтак - не можуть бути підставами для визнання його недійсним

Суд апеляційної інстанції зазначає, що апелянт, посилаючись на порушення прав позивача відповідачем, водночас не наводить доказів дотримання ТОВ "Розагропродукт" встановлених п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.ч.1,2 ст.627 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності з метою запобігання можливим порушенням своїх прав, у разі якщо позивач вважав, що регламент третейського суду містить положення, що будь-яким чином порушують або обмежують його права як сторони третейської угоди.

А саме, ТОВ "Розагропродукт" не надано доказів звернення до відповідача або безпосередньо до третейського суду, зазначеного у підготованому відповідачем проекті договору, з метою ознайомлення з регламентом цього суду. Натомість, як встановлено місцевим господарським судом та не спростовано позивачем в суді апеляційної інстанції, договір, що містить спірний пункт, підписано обома сторонами без розбіжностей та зауважень, у відповідності до ст. 627 ЦК України, якою встановлено, що сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента, визначенні умов договору, з урахуванням вимог, визначених цим кодексом, іншими актами цивільного законодавства, звичаїв ділового обігу, вимог розумності та справедливості.

Колегія суддів також враховує обставини, наведені відповідачем у відзиві на апеляційну скаргу, а саме - відсутність на час укладання договору та в процесі його виконання жодних зауважень з боку позивача (у тому числі, і щодо змісту спірного пункту) і звернення ТОВ "Розагропродукт" з позовом про визнання вказаного пункту недійсним лише після того, як ТОВ "Бізон-Імпорт" звернулося до постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Правова ліга" з позовом про стягнення з ТОВ "Розагропродукт" фінансових санкцій за невиконання ним своїх договірних зобов'язань щодо поставки товару. Вказані дії (так само як і наведення в апеляційній скарзі аргументів, ідентичних тим, які були викладені в позовній заяві і яким було надано належну правову оцінку місцевим господарським судом) на думку колегії суддів, свідчать про намір ТОВ "Розагропродукт" затягнути розгляд справи у третейському та господарському суді з метою ухилення від виконання своїх зобов'язань за договором.

За таких обставин суд апеляційної інстанції вважає правомірним висновок місцевого господарського суду про те, що аналіз укладеного сторонами третейського застереження свідчить про його відповідність як загальним вимогам щодо чинності правочину, встановлених ст. 203 ЦК України так і змісту відповідних спеціальних норм законодавства, а саме - ст. 12 Закону України "Про третейські суди". Отже спірне третейське застереження, викладене у п. 7.2 договору, за формою і змістом вимогам чинного законодавства України не суперечить.

В ході розгляду справи в суді апеляційної інстанції ТОВ "Розагропродукт" не було наведено аргументів та доказів, які б спростовували вищевказаний висновок.

Отже, здійснивши апеляційний перегляд оскаржуваного рішення, колегія суддів вважає, що викладені в апеляційній скарзі твердження зроблені при довільному трактуванні обставин справи та норм чинного законодавства, аргументи заявника скарги ґрунтуються на припущеннях, на їх підтвердження не надано відповідно до статей 33, 36 Господарського процесуального кодексу України доказів з посиланням на конкретні норми матеріального та процесуального права, які б спростовували висновки місцевого господарського суду і могли б бути підставою для скасування оскарженого судового рішення.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення слід залишити без змін.

З огляду на викладене, керуючись статтями 33, 43, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 20.01.15 у справі №908/4681/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 15.04.15

Головуючий суддя Шевель О. В.

Суддя Білоусова Я.О.

Суддя Крестьянінов О.О.