Господарський суд
Житомирської області
______________________________________________________________________
_____________________________________________________________________________
УХВАЛА

"16" квітня 2015 р. Справа № 906/233/15.

Господарський суд Житомирської області у складі:

Судді: Машевської О.П.

за участю секретаря судового засідання: Смиковського В.М.

Розглянувши клопотання заступника прокурора Житомирської області від 19.02.15р. року за № 05/1/1-3009-15 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно відповідача у справі

За позовом: Заступника прокурора Житомирської області в інтересах держави в особі Варварівської сільської ради Ємільчинського району ( с. Варварівка Ємільчинського району)

До: Товариства з обмеженою відповідальністю "АРТ-ЕКСПО" (с. Веселівка Ємільчинського району)

про стягнення 2167745,00 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: Маліновський П.М. - директор

прокурор: Чумаченко А.А. - посв. №031870, вид. 23.01.15 р., дійсне до 23.01.15 р.

ВСТАНОВИВ:

У позовній заяві про стягнення 2 167 745 грн. коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту прокурором заявлено клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно ТОВ "Арт-Експо", а саме:

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Ємільчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, 3б, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 17;

- нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою:Житомирська обл., Ємильчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, 3а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна 7;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Ємильчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, буд. 3-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 17;

- земельну ділянку, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Ємільчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, буд. 3а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 17;

- 1 житловий комплекс житлових будинків готельного типу, що знаходиться за адресою: Житомирська обл., Ємільчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, 3-А, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 17;

- нежитлові будівлі, будівлі АЗК та сервісного центру, що знаходяться за адресою: Житомирська обл., Ємільчинський р-н, с. Вересівка, вул. Могилівська, буд. 3а, реєстраційний номер об'єкта нерухомого майна - 32713251.

В обґрунтування підстав вжиття вищезазначеного заходу забезпечення позову прокурор посилається на недопущення утруднення або унеможливлення виконання рішення суду у цій справі.

Відповідно до п. 10 ч.1 ст. 65 ГПК України питання про вжиття заходів до забезпечення позову суд вирішує при підготовці справи до розгляду.

Відповідно до абз. 2 п.2 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" питання про забезпечення позову може вирішуватися господарським судом як без проведення окремого судового засідання, так і в засіданні з викликом представників сторін, інших учасників судового процесу із заслуховуванням їх думки.

Ухвалою від 24.02.15 року суд порушив провадження у справі та вжив відповідні заходи, зокрема, ухвалив розглянути заяву прокурора про забезпечення позову в засіданні суду та заслухати думку інших учасників судового процесу, зокрема, відповідача, щодо цього.

Клопотання про забезпечення позову розглянуто в засіданні суду 16.04.15р.

Господарський суд не знайшов підстав для задоволення клопотання про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно, що належать відповідачу.

У вирішенні питання про забезпечення позову (ст.66 ГПК України), господарський суд враховує, серед іншого, адекватність заходу до забезпечення позову, тобто наявність зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" ( далі - Постанова № 16).

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається.

Зокрема , накладення арешту на майно відповідача є адекватним заходом до забезпечення позову про визнання права власності (іншого речового права), або витребування майна , або позову , предметом спору якого є індивідуально визначене майно.

Забезпечення позову шляхом арешту грошових коштів відповідача є адекватним заходом за позовом про їх стягнення.

Враховуючи, що забезпечення позову застосовується як гарантія задоволення законних вимог позивача, господарський суд не знаходить підстав вживати неадекватні заходи його забезпечення, як заявлено у клопотанні прокурора.

Господарський суд не знаходить підстав за своєю ініціативою вживати інших заходів забезпечення позову, оскільки критерієм будь-якого заходу забезпечення позову є законність вимог позивача, яка встановлюється судом за результатами повного, всебічного та об'єктивного встановлення всіх обставин справи у сукупності.

Відповідно, підстави для забезпечення позову станом на 16.04.15року судом не встановлені.

Ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом (зокрема, частинами п'ятою та шостою статті 12211 ГПК України) ( п.12. Постанови ВГСУ від 23.03.2012 № 6 "Про судове рішення".

У п. 6 Постанови № 6 роз'яснено наступне: статтею 106 ГПК України передбачено можливість оскарження ухвал про забезпечення позову, скасування забезпечення позову. Відтак ухвали про відмову в задоволенні заяви про забезпечення позову або в задоволенні клопотання про скасування заходів до забезпечення позову оскарженню не підлягають.

Разом з тим, у Рішенні КСУ від 28 квітня 2010 року N 12-рп/2010 у справі N 1-30/2010 ( справа про забезпечення апеляційного оскарження ухвал суду) роз'яснено, що в аспекті конституційного звернення положення пункту 2 частини першої статті 293 Цивільного процесуального кодексу України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду щодо забезпечення позову, а також щодо скасування забезпечення позову у взаємозв'язку з положеннями пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України необхідно розуміти як такі, що передбачають право оскаржувати окремо від рішення суду в апеляційному порядку ухвали суду першої інстанції як про забезпечення позову і щодо скасування забезпечення позову, так і ухвали про відмову в забезпеченні позову і скасуванні забезпечення позову.

Відповідно, статті 67 та 106 ГПК України стосовно можливості апеляційного оскарження ухвал суду про відмову в забезпеченні позову не можуть суперечити положенням пунктів 2, 8 частини третьої статті 129 Конституції України.

Керуючись ст.ст. 66, 67, 86 ГПК України, господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити заступнику прокурора Житомирської області у задоволенні клопотання від 19.02.15 року за № 05/1/1-3009-15 про забезпечення позову шляхом накладення арешту на нерухоме майно відповідача ТОВ " Арт-Експо".

Ухвала про відмову у задоволенні заяви про вжиття заходів до забезпечення позову може бути оскаржена в апеляційному порядку.

Суддя Машевська О.П.

Друк:

1 - в справу

2 - прокуратурі Житомирської області ( у книзі нарочним),

3 - позивачу (рек. ),

4 - відповідачу на юр. адресу: 11245, Житомирська область, Ємільчинський район, с. Вересівка, вул. Могилівська, 3-А (простою)