ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 926/1331/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Ходаківської І.П.
суддівРогач Л.І., Фролової Г.М. (доповідача)
за участю представників:
позивачаЛютікова Н.О., дов. від 02.03.15
відповідачаБілянський М.І., дов. від 31.12.14
третьої особине з'явились (про час та місце судового засідання повідомлені належним чином)
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуМіського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 25.12.14
у справі№926/1331/13 господарського суду Чернівецької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Букоімпекс ЛТД"
доМіського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору:Виконавчий комітет Чернівецької міської ради
простягнення безпідставно набутих грошових коштів у сумі 249 500,16 грн.

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням Секретаря другої судової палати від 26.03.2015 для розгляду касаційної скарги у справі №926/1331/13 господарського суду Чернівецької області сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді - Бакуліна С.В., Фролова Г.М (доповідач).

Розпорядженням Секретаря другої судової палати від 02.04.2015 для розгляду касаційної скарги у справі №926/1331/13 господарського суду Чернівецької області сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий - Ходаківська І.П., судді - Рогач Л.І., Фролова Г.М. (доповідач).

Товариство з обмеженою відповідальністю "Букоімпекс ЛТД" звернулося до господарського суду Чернівецької області з позовом до Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" про стягнення 249 500,16 грн. безпідставно отриманих грошових коштів. В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на те, що внаслідок застосування економічно необґрунтованого тарифу на приєднане теплове навантаження, позивачем було зайво сплачено відповідачу грошові кошти у сумі 249500,16 грн., які підлягають поверненню позивачу на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Справа розглядалась судами неодноразово.

30.09.14, під час нового розгляду справи позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, відповідно до якої, у зв'язку з виявленням методологічної помилки, позивач просить стягнути з відповідача 323176,14 грн. безпідставно набутих коштів.

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 у справі №926/1331/13 (суддя Бутирський А.А.) позов задоволено. Стягнуто з Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Букоімпекс ЛТД" 249 500,16 грн. безпідставно отриманих грошових коштів та 4990,00 грн. судового збору. Судове рішення мотивовано, зокрема, тим, що спірні грошові кошти набуті відповідачем без достатньої правової підстави у зв'язку з застосуванням економічно необґрунтованих тарифів. При цьому судом відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.2014 (судді: Кравчук Н.М. - головуючий, Гнатюк Г.М., Мирутенко О.Л.) рішення господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 у справі №926/1331/13 змінено, позовні вимоги задоволено повністю з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог. Пункт 2 резолютивної частини рішення викладено в такій редакції: "Стягнути з МКП "Чернівцітеплокомуненерго" на користь ТОВ "Букоімпекс ЛТД" 323176,14 грн. безпідставно отриманих коштів та 6463,53 грн. судового збору". Змінюючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд виходив, зокрема, з того, що місцевим господарським судом було безпідставно відмовлено у прийнятті заяви позивача про збільшення позовних вимог, а відтак позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі з урахуванням вказаної заяви.

Не погоджуючись з судовими рішеннями, Міське комунальне підприємство "Чернівцітеплокомуненерго" звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить рішення та постанову у справі скасувати, прийняти нове рішення, яким у позові відмовити, мотивуючи касаційну скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права, зокрема, статті 1212 Цивільного кодексу України, Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", Закону України "Про житлово-комунальні послуги", Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності". Заявник, зокрема, вважає, що регулювання тарифів на комунальні послуги для кінцевих споживачів за послуги з централізованого опалення відноситься до компетенції органів місцевого самоврядування; рішення виконавчого комітету міської ради про встановлення тарифів, на підставі яких позивачу виставлялись рахунки за послуги з постачання теплової енергії в судовому порядку не скасовані.

Позивач надав заперечення на касаційну скаргу, а також письмові пояснення, та просить постанову у справі залишити без змін, а касаційну скаргу - без задоволення.

Заслухавши доповідь судді Фролової Г.М., пояснення представників сторін, присутніх у судових засіданнях, перевіривши матеріали справи на предмет правильності застосування судами норм чинного законодавства та доводи касаційної скарги, колегія суддів відзначає наступне.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій, 19.09.2006 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Букоімпекс ЛТД" (споживач) та Міським комунальним підприємством "Чернівцітеплокомуненерго" (енергопостачальна організація) було укладено договір №81 на постачання теплової енергії в гарячій воді, відповідно до умов якого енергопостачальна організація взяла на себе зобов'язання постачати споживачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а останній - зобов'язався оплатити одержану теплову енергію за встановленими тарифами в терміни, передбачені цим договором. Відповідно до пункту 4.1 договору розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених органами місцевого самоврядування тарифів на підставі приладів обліку чи розрахунків.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 1031/24 від 30.12.2008 "Про затвердження норм витрат тепла, розмірів двоставкових тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на централізоване опалення та одноставкових тарифів на теплову енергію гаряче водопостачання (підігрів) води та визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13" затверджено розміри двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення згідно з додатком №2 до рішення, а саме для інших споживачів - 2,34 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно протягом року.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 122/4 від 22.02.2011 "Про встановлення скоригованих двоставкових тарифів на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії на централізоване опалення та одноставкових тарифів на теплову енергію гаряче водопостачання (підігрів) води та визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради з цього питання" відповідно, зокрема, до постанови Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 №1734, встановлено скоригований двоставкоий тариф на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення згідно з додатком №1 до рішення, який для інших споживачів становив 2,34 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно протягом року, а також визнано таким, що втратив чинність додаток № 2 до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 1031/24 від 30.12.2008.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 724/20 від 22.11.2011 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету міської ради від 22.02.2011 №122/4, від 30.12.2008 №1031/24 щодо встановлення двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення та одноставкових тарифів на теплову енергію гаряче водопостачання (підігрів) води" відповідно, зокрема, до постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011 №165, внесено зміни в додаток № 1 до рішення виконавчого комітету міської ради від 22.02.2011 №122/4, шляхом викладення його в новій редакції згідно з додатком №1 до цього рішення (2,34 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно протягом року).

Постановою Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.12.2012 у справі № 2-А-13/12 визнано нечинним пункт 2 рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 30.12.2008 №1031/24 "Про затвердження норм витрат тепла, розмірів двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення та одноставкових тарифів на теплову енергію на гаряче водопостачання (підігрів) та визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13" щодо затвердження розмірів двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення згідно з додатком 2 та додаток 2 до цього рішення в частині встановлення плати за одиницю приєднаного теплового навантаження з розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно впродовж року для інших споживачів із засобами обліку та без засобів обліку у розмірі 2 грн. 34 коп. (з ПДВ) з моменту його прийняття. Ухвалою Вінницького апеляційного адміністративного суду від 13.03.2013 постанову Шевченківського районного суду м. Чернівці від 19.12.2012 у справі № 2-А-13/12 залишено без змін.

Рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №338/10 від 25.06.2013 "Про внесення змін в рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 30.12.2008 №1031/24 "Про затвердження норм витрат тепла, розмірів двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення та одноставкових тарифів на теплову енергію на гаряче водопостачання (підігрів) та визнання таким, що втратило чинність рішення виконавчого комітету міської ради від 08.07.2008 №499/13", додаток №2 до рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради від 30.12.2008 №1031/24 викладено згідно з додатком до цього рішення, де розміри двоставкових тарифів на виробництво, транспортування, постачання теплової енергії на централізоване опалення для інших споживачів становлять 257,05 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 Гкал щомісячно протягом опалювального сезону.

З матеріалів справи вбачається, що предметом судового розгляду у даній справі є вимога Товариства з обмеженою відповідальністю "Букоімпекс ЛТД" до Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" про стягнення безпідставно отриманих грошових коштів, які були сплачені позивачем внаслідок застосування економічно необґрунтованого тарифу на приєднане теплове навантаження.

Відповідно до статті 275 Господарського кодексу України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується. Відпуск енергії без оформлення договору енергопостачання не допускається. Виробники і постачальники енергії, що займають монопольне становище, зокрема суб'єкти природних монополій, зобов'язані укласти договір енергопостачання на вимогу споживачів, які мають технічні засоби для одержання енергії. Частиною 6 статті 276 Кодексу унормовано, що розрахунки за договорами енергопостачання здійснюються на підставі цін (тарифів), встановлених відповідно до вимог закону.

Закон України "Про теплопостачання" визначає основні правові, економічні та організаційні засади діяльності на об'єктах сфери теплопостачання та регулює відносини, пов'язані з виробництвом, транспортуванням, постачанням та використанням теплової енергії з метою забезпечення енергетичної безпеки України, підвищення енергоефективності функціонування систем теплопостачання, створення і удосконалення ринку теплової енергії та захисту прав споживачів та працівників сфери теплопостачання. Статтею 19 цього ж Закону унормовано, що діяльність у сфері теплопостачання може здійснюватись суб'єктами господарської діяльності у сфері теплопостачання всіх організаційно-правових форм та форм власності, зокрема, на основі договорів оренди, підряду, концесії, лізингу та інших договорів. Споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Змінюючи рішення суду першої інстанції та задовольняючи позов у повному обсязі, апеляційний господарський суд зазначив, що позивачем на виконання умов договору №81 від 19.09.2006, в період з 01.01.2009 по 01.12.2013 сплачено на користь відповідача 1 389 977,34 грн. як за отриману теплову енергію. При цьому судом зазначено, що до чисельної частини предмету позову входить період з 01.03.2011 по 30.11.2013, в якому внаслідок застосування відповідачем умовно-постійної складової двоставкового тарифу у розмірі 2,34 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження в розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно протягом року відповідачем сплачено в рахунок оплати вартості послуг з теплопостачання на 323176,14 грн. більше ніж підлягало б сплаті при застосуванні тарифу з розрахунку 1 Гкал щомісячно протягом опалювального періоду.

За приписами статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд, у визначеному законом порядку, встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. До обставин, на яких сторони обґрунтовують свої вимоги та заперечення, відносять обставини, які становлять предмет доказування у справі. Отже, предметом доказування є сукупність обставин, що їх необхідно встановити для правильного вирішення спору. Згідно з приписами статті 34 цього ж Кодексу господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування. Належними є докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування або певні обставини не можуть підтверджуватися певними засобами доказування. Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, подані позивачем докази не мають для суду заздалегідь встановленої доказової сили і при вирішенні спору суд має з'ясовувати і оцінювати усі обставини у відповідності до вимог статті 43 Господарського процесуального кодексу України, за приписами якої господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Розглядаючи спір, господарські суди не досліджували усіх обставин, з наданням оцінки усім зібраним у справі доказам та доводам сторін, що є суттєвим для правильного вирішення даного спору. Судами належним чином не з'ясовані обставини справи щодо дійсної вартості теплової енергії, яка постачалась у спірний період (за відсутності спору щодо спожитого обсягу).

При цьому, судом апеляційної інстанції зазначено, що позивачем, на виконання умов договору №81 від 19.09.2006, сплачено на користь відповідача загальну суму 1389977,34 грн. у період з 01.01.2009 по 01.12.2013. Однак, зазначений розрахунок судами належним чином не перевірено.

Серед іншого, судами залишено поза увагою, що за період з січня 2009 по лютий 2011 вартість послуг вже було зменшено на 216691,84 грн.

Висновки судів попередніх інстанцій є передчасними та такими, що зроблені без урахування фактичних обставин справи, та без належного з'ясування підстав та предмету позову. Не досліджувались судами також і розрахунки, які надавались позивачем упродовж розгляду справи, зокрема, щодо порядку оплати саме за приєднане теплове навантаження, що є складовою вартості послуг з теплопостачання.

Крім того, пунктом 5 статті 19 (Прикінцеві положення) Закону України "Про державне регулювання у сфері комунальних послуг" від 09.07.2010 до повноважень Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг віднесено встановлення тарифів на теплову енергію суб'єктам природних монополій у сфері теплопостачання, ліцензування діяльності яких здійснюється Комісією.

Судами зазначено, що в період з 01.03.2011 по 30.11.2013 застосування відповідачем умовно-постійної складової двоставкового тарифу у розмірі 2,34 грн. з ПДВ за одиницю приєднаного теплового навантаження з розрахунку на 1 кв. м. приведеної площі щомісячно протягом року відбувалось на підставі рішень виконавчого комітету Чернівецької міської ради № 122/4 від 22.02.2011 та № 724/20 від 22.11.2011. Суди дійшли висновку, що рішення виконавчого комітету Чернівецької міської ради №122/4 від 22.02.2011 та № 724/20 від 22.11.2011 не відповідають законодавству України, належними слід визнати тарифи, встановлені рішенням виконавчого комітету Чернівецької міської ради №338/10 від 25.06.2013.

Однак, при цьому, судами не звернуто увагу та не надано оцінку постановам Національної комісії регулювання електроенергетики України від 14.12.2010 №1734, Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України №165 від 30.09.2011 та Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг №140 від 16.03.2012 "Про встановленння тарифів на теплову енергію МКП "Чернівцітеплокомуненерго".

При цьому, враховуючи, що при направленні справи на новий розгляд Вищим господарським судом України було вказано про необхідність з'ясування дійсних тарифів, якими мали керуватись сторони при здійсненні розрахунків, судам слід вирішити питання щодо залучення до участі у справі відповідної національної комісії.

Таким чином, доводи касаційної скарги частково підтвердженні матеріалами справи. Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні чи постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Разом з цим, до повноважень касаційної інстанції віднесено скерування справи на новий розгляд за результатами розгляду касаційної скарги. Порушення судами процесуальних норм, та не з'ясування обставин від яких залежить законність рішення у спорі є підставою для скасування переглянутих судових актів та скерування справи для нового розгляду. При новому розгляді справи суду необхідно врахувати викладене, всебічно і повно перевірити доводи, на яких ґрунтуються вимоги та заперечення сторін, і в залежності від установлених обставин вирішити спір у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 1117, 1119, 11110, 11111, 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Міського комунального підприємства "Чернівцітеплокомуненерго" задовольнити частково.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 25.12.14 у справі №926/1331/13 господарського суду Чернівецької області та рішення господарського суду Чернівецької області від 30.09.2014 у даній справі скасувати.

Справу направити на новий розгляд до господарського суду Чернівецької області.

Головуючий І.Ходаківська

Судді Л.Рогач

Г.Фролова