ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

22 квітня 2015 року Справа № 01/555

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Полякова Б.М. - головуючого,
Коваленка В.М. (доповідач у справі),
Короткевича О.Є.,
розглянувши касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б., м. Луцьк
на постанову та ухвалувід 03.03.2015 Київського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 господарського суду Черкаської області
у справі№ 01/555 господарського суду Черкаської області
за заявою боржника Фермерського господарства "Уелсі", с.Моринці Звенигородського району Черкаської області
пробанкрутство
ліквідаторарбітражний керуючий Новосельцев Володимир Петрович

в судовому засіданні взяв участь представник:

ПАТ "МЕГАБАНК" - Кожокар В.М., довір.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.02.2009 порушено провадження у справі № 01/555 про банкрутство фермерського господарства "Уелсі" (далі - Боржник, ФГ "Уелсі") за заявою останнього в порядку норм ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін - далі-Закон про банкрутство).

Постановою господарського суду Черкаської області від 21.05.2009 ФГ "Уелсі" визнано банкрутом, відносно нього відкрито ліквідаційну процедуру, а ліквідатором Боржника призначено арбітражного керуючого Чернеця С.С.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 04.02.2010 здійснено заміну ліквідатора у справі та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 (суддя - Чевгуз О.В.) задоволено клопотання ліквідатора, затверджено звіт ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. та ліквідаційний баланс станом на 01.01.2014, ліквідовано як юридичну особу ФГ "Уелсі"; стягнуто на користь ліквідатора Новосельцева В.П. з кредиторів, включених до реєстрів вимог кредиторів, суму оплати послуг арбітражного керуючого за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень в розмірі 63 434,56 грн. та витрат арбітражного керуючого на суму 7 403,69 грн., пропорційно до заявлених вимог кредиторів; стягнуто з ПАТ "Кредобанк" на користь ліквідатора ФГ "Уелсі" - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. додаткову винагороду в розмірі 10% від суми реалізації майна, що перебувало в заставі ПАТ "Кредобанк", в сумі 1745,85 грн.; стягнуто з ПАТ "Західінкомбанк" на користь ліквідатора ФГ "Уелсі" - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. додаткову винагороду в розмірі 10% від суми реалізації майна, що перебувало в заставі ПАТ "Західінкомбанк", в сумі 48 000,00 грн.; провадження у справі припинено.

Не погодившись із цією ухвалою місцевого суду, Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 та відмовити ліквідатору Новосельцеву В.П. в задоволенні клопотання про ліквідацію як юридичної особи ФГ "Уелсі" та затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу станом на 01.01.2014.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 (головуючий суддя - Разіна Т.І., судді: Верховець А.А., Пантелієнко В.О.) апеляційну скаргу залишено без задоволення, а ухвалу господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 - без змін.

Не погоджуючись з вказаними судовими рішеннями судів попередніх інстанцій, Публічне акціонерне товариство "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Черкаської області від 23.12.2014, постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 та прийняти постанову про відмову ліквідатору Новосельцеву В.П. в задоволенні клопотання про ліквідацію як юридичної особи ФГ "Уелсі" та затвердження звіту ліквідатора і ліквідаційного балансу.

Касаційна скарга мотивована порушенням судом норм матеріального права, зокрема ст.ст. 1, 25, 32 Закону про банкрутство, а також норм процесуального права.

В запереченні на касаційну скаргу ліквідатор ФГ "Уелсі" - арбітражний керуючий Новосельцев В.П. просить Вищий господарський суд України залишити без задоволення касаційну скаргу Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. на ухвалу господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015.

Заслухавши пояснення представника ПАТ "МЕГАБАНК", обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши наявні матеріали справи, проаналізувавши застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Ухвалюючи рішення про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Боржника, ліквідацію юридичної особи - ФГ "Уелсі" та припинення провадження у справі, суд першої інстанції виходив з того, що ліквідатором Боржника - арбітражним керуючим Новосельцевим В.П. були виконані всі необхідні дії та покладені на нього Законом про банкрутство обов'язки для виявлення майнових активів Боржника з метою задоволення вимог кредиторів. При цьому, місцевим судом зазначено, що відповідно до звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу у банкрута відсутні грошові кошти та майнові активи для погашення кредиторської заборгованості, що підтверджується належними доказами. Також ухвалюючи рішення про стягнення з кредиторів, включених до реєстрів вимог кредиторів, пропорційно їх вимог у справі, суму оплати послуг та витрат у ліквідаційній процедурі на користь ліквідатора Боржника, а також про стягнення суми додаткової винагороди ліквідатору з ПАТ "Кредобанк", ПАТ "Західінкомбанк" - кредиторів у справі, вимоги яких були забезпечені заставою майна Боржника, місцевий суд вказав, що попередньо прийнятими у справі ухвалами був затверджений розмір оплати послуг ліквідатора та додаткової винагороди, а також затверджений звіт з оплати послуг ліквідатора за відповідні періоди ліквідаційної процедури. При цьому, суд зазначив, що за відсутності виявлених у Боржника активів, сума послуг та витрат підлягає стягненню з покладенням відповідних витрат на кредиторів пропорційно їх визнаних вимог у справі. В частині оплати додаткової винагороди ліквідатору суд вказав, що витрати з оплати цієї винагороди підлягають розподілу між кредиторами, вимоги яких були забезпечені заставою майна Боржника, та які отримали кошти від продажу цього майна.

Апеляційний суд зазначені висновки суду першої інстанції підтримав в повному обсязі та вказав, що ліквідатором здійснено усі необхідні для пошуку та виявлення майна банкрута заходи, зокрема, шляхом звернення до відповідних реєстраційний органів, тому місцевим господарським судом правомірно затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута.

Заперечуючи такі висновки, Уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишин І.Б. зазначає, що ліквідатором Боржника не в повному обсязі вжиті заходи, передбачені ст. 25 Закону про банкрутство, зокрема, щодо виявлення майна чи інших активів банкрута. При цьому, за твердженням заявника касаційної скарги, для можливості виявлення майна ФГ "Уелсі" ліквідатору необхідно було подати запити до Державної архітектурно-будівельної інспекції Міністерства регіонального розвитку та будівництва України щодо наявності/відсутності дозволу на виконання будівельних робіт та переліку замовника будівництва; Національної комісії з цінних паперів та фондового ринку щодо наявності цінних паперів у боржника; Державного реєстратора юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо наявності частки боржника в статутному капіталі інших підприємств; Державної митної служби щодо наявності не розмитнених товарів боржника, які зберігаються на митниці; Державної авіаційної адміністрації Міністерства транспорту та зв'язку України; Державної інспекції котлонагляду і підіймальних споруд щодо наявності/відсутності у боржника підіймальних споруд; Територіального управління Державного комітету України з промислової безпеки, охорони праці та гірничого нагляду щодо наявності/відсутності об'єктів підвищеної небезпеки, високо вантажних автомобілів, технологічних транспортних засобів, що не підлягають експлуатації у вулично-дорожній мережі, трубопроводів, об'єктів нафтогазового комплексу, ділянок надр, наданих для експлуатації та будівництва підземних споруд; ДП "Український інститут промислової власності", Державного департаменту інтелектуальної власності Міністерства освіти і науки в Україні про наявність/відсутність патентів, ліцензій тощо; Інспекції головного державного реєстратора флоту України щодо наявності суден.

Однак, суд касаційної інстанції не погоджується із наведеними запереченнями, оскільки вони суперечать вимогам діючого законодавства та викладені без врахування встановлених судами обставин справи.

Як встановлено судами та вбачається з матеріалів справи, 19.06.2014 до суду першої інстанції від ліквідатора Боржника - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. надійшло клопотання про затвердження звіту ліквідатора та припинення провадження у справі, до якого додано звіт від 22.01.2014, ліквідаційний баланс та реєстр вимог кредиторів з даними про погашення вимог кредиторів.

Також до суду ліквідатором Новосельцевим В.П. подано клопотання про стягнення коштів пропорційно до вимог кредиторів в рахунок оплати послуг арбітражного керуючого та додаткової винагороди.

Місцевим господарським судом було заслухано звіт ліквідатора, досліджено ліквідаційний баланс і встановлено, що з метою розшуку, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, вжиття заходів щодо забезпечення збереження та ефективного використання майнових активів та формування ліквідаційної маси ФГ "Уелсі", ліквідатором було направлено запити до спеціалізованих державних установ, які здійснюють реєстрацію та облік нерухомого майна, та отримано відповіді, зокрема, про те, що за ФГ "Уелсі" транспортні та плавзасоби не зареєстровано, Боржник відсутній серед власників, які володіють 10% і більше пакетів акцій емітентів, протягом 2007-2009 років фінансову звітність до органу статистики не подавав. Крім того, ліквідатором Боржника було знято арешти з рахунків та майна ФГ "Уелсі". Разом з цим, КП "Черкаське обласне об'єднане бюро технічної інвентаризації" повідомило про наявність нерухомого майна, зареєстрованого за банкрутом - комплексу будівель та споруд.

Судами першої та апеляційної інстанцій встановлено, що відповідно до звіту ліквідатора та доданих до нього документів було проведено відкриті торги з реалізації рухомого майна банкрута - 23 торгівельних кіосків, що перебувають у заставі ПАТ "Кредобанк" та вантажного автомобіля Renault G290.

На підставі договорів купівлі-продажу також було реалізовано нерухоме майно банкрута, кошти з реалізації якого було спрямовано на погашення вимог кредиторів, а саме 17 458,50 грн. - ПАТ "Кредобанк", 480 000,00 грн. - ПАТ "Західінкомбанк".

На підставі наказу ліквідатора ФГ "Уелсі" Новосельцева В.П. № 01/14 від 15.01.2014 проведено інвентаризацію активів і зобов'язань банкрута за наслідками якої складено акт від 16.01.2014, яким встановлено відсутність будь-яких коштів і майна у банкрута, за рахунок яких можливо було б погасити кредиторські вимоги.

Отже, ліквідатором відповідно до ст.ст. 22-34 Закону про банкрутство виконані усі необхідні дії по ліквідації Боржника: вжито всіх заходів на пошук, виявлення, повернення та реалізації майна Боржника, здійснено запити щодо виявлення майнових активів до спеціалізованих державних установ, які здійснюють реєстрацію та облік нерухомого майна, проведено інвентаризацію основних засобів.

Як було зазначено судами в оскаржуваних судових рішеннях, матеріалами справи підтверджується відсутність грошових коштів та майнових активів, за рахунок яких можливо було б провести задоволення вимог кредиторів.

Таким чином, визнана кредиторська заборгованість ліквідатором Боржника не погашалась у зв'язку з відсутністю майнових активів банкрута.

Згідно ч.6 ст.31 Закону про банкрутство вимоги, не задоволені за недостатністю майна, вважаються погашеними.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, на зборах комітету кредиторів ФГ "Уелсі" від 22.01.2014 (т. 6 а.с. 137-138) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс, а також уповноважено ліквідатора Боржника - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. звернутись до господарського суду з клопотанням про затвердження звіту, ліквідаційного балансу.

Відповідно до п. 1 ст. 32 Закону про банкрутство після завершення усіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: показники виявленої ліквідаційної маси (дані її інвентаризації); відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Відповідно до положень ч. 2 ст. 32 Закону про банкрутство, якщо за результатами ліквідаційного балансу після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

За таких обставин, у зв'язку з відсутністю майнових активів боржника звіт ліквідатора і ліквідаційний баланс банкрута підлягають затвердженню, юридична особа - ліквідації та виключенню з Єдиного державного реєстру.

У разі затвердження звіту ліквідатора в порядку, передбаченому ст. 32 названого закону, господарський суд на підставі ст. 40 Закону про банкрутство припиняє провадження у справі про банкрутство Боржника.

Таким чином, виходячи з аналізу наведених норм та встановлених судами обставин справи, господарські суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку про можливість затвердження звіту та ліквідаційного балансу Боржника та наявність підстав для ліквідації банкрута і припинення провадження у справі.

Разом з цим, щодо висновку та рішення судів про стягнення з кредиторів, включених до реєстрів вимог кредиторів, пропорційно їх вимог у справі, суми оплати послуг та витрат у ліквідаційній процедурі на користь ліквідатора Боржника, касаційний суд зазначає наступне.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 05.11.2010 ліквідатору Новосельцеву В.П. затверджено оплату послуг в розмірі двох мінімальних заробітних плат за кожен місяць здійснення ним своїх повноважень та додаткову винагороду в розмірі 10% від вартості реалізованого майна.

Матеріалами справи підтверджується, що зборами комітету кредиторів (протокол від 22.01.2014) також затверджено звіт ліквідатора від 22.01.2014 №1 про оплату послуг ліквідатора та про відшкодування витрат ліквідатора. В частині ж відшкодування цих витрат пропорційно до вимог кожного кредитора було прийнято рішення відмовити ліквідатору ФГ "Уелсі" у задоволенні відповідного клопотання.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 25.03.2014 затверджено звіт арбітражного керуючого Новосельцева В.П. від 22.01.2014 №1 про оплату послуг арбітражного керуючого за період з 04.02.2010 по 22.01.2014 на суму 63 434,56 грн. та звіт від 22.01.2014 №1 про відшкодування витрат арбітражного керуючого, пов'язаних з виконанням обов'язків ліквідатора ФГ "Уелсі", за період з 04.02.2010 по 22.01.2014 на суму 7 403,69 грн.

Згідно ст. 31 Закону про банкрутство надання послуг професійного (ліцензованого) арбітражного керуючого відбувається на платній основі.

При цьому, колегія суддів зауважує, що порядок покладення та розподілу витрат на оплату послуг арбітражного керуючого у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником, спеціальними нормами ст. 51 Закону про банкрутство не встановлений.

Натомість нормами ч. 1 п. 10 ст. 31 вказаного закону визначені три джерела оплати послуг та відшкодування витрат арбітражного керуючого у зв'язку із виконанням ним своїх обов'язків: за рахунок коштів, одержаних від продажу майна боржника, або за рахунок коштів кредиторів чи коштів, одержаних у результаті виробничої діяльності боржника. При цьому, слід зазначити, що відповідно до норм пунктів 11, 12, 13 ст. 31 вказаного закону питання оплати послуг арбітражного керуючого (розмір, порядок оплати, створення фонду для оплати послуг, розподіл відповідних витрат між кредиторами тощо) визначаються за рішенням комітету кредиторів боржника, що затверджується господарським судом.

Виходячи з викладеного, за відсутністю виробничої діяльності боржника, невиявленням у нього майна та за відсутністю рішення комітету кредиторів у даній справі щодо розподілу між кредиторами витрат на оплату послуг ліквідатора у справі про банкрутство, відшкодування вказаних витрат має бути покладено на всіх виявлених та визнаних кредиторів у такій справі - пропорційно визнаних вимог кожного у справі.

При цьому, законодавець не ставить вказаний порядок розподілу витрат на оплату послуг ліквідатора в залежність від майнового стану кожного кредитора у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником, правового статусу кредитора (особа, заснована на приватній чи державній формі власності, державний орган, громадська організація тощо), а також від джерел фінансування того чи іншого кредитора.

Крім того, суд касаційної інстанції також звертає увагу на те, що судами в ході розгляду справи не було встановлено і обставин щодо заперечення або оскарження дій (бездіяльності) арбітражного керуючого Новосельцева В.П.

З огляду на вищезазначене, суд касаційної інстанції погоджується з висновком судів в оскаржуваних рішеннях про стягнення з кредиторів на користь ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Новосельцева В.П. суми оплати послуг та витрат арбітражного керуючого, пропорційно до визнаних вимог кредиторів.

До того ж, слід відмітити, що як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, за результатами роботи ліквідатора Боржника на момент вирішення питання щодо заяви ліквідатора про оплату його послуг майна було виявлено лише майно, що перебувало у заставі ПАТ "Кредобанк" та ПАТ "Західінкомбанк", а тому, виходячи з положень ч. 2 ст. 26 Закону про банкрутство, кошти від продажу такого майна були направлені на погашення вимог цих кредиторів.

Доводи касаційної скарги Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. про те, що ліквідатором проведено не всі ліквідаційні заходи та не в повному обсязі, були предметом дослідження в суді апеляційної інстанції та обґрунтовано відхилені як безпідставні.

Крім того, колегія суддів звертає увагу на те, що заявником касаційної скарги в якості підстав скасування судових рішень першої та апеляційної інстанції не наведено інших доводів по суті затверджених звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу Боржника, стягнення з кредиторів оплати послуг, відшкодування витрат ліквідатора, а також додаткової винагороди.

За таких умов, суд касаційної інстанції вважає доводи касаційної скарги такими, що не спростовують висновків місцевого та апеляційного судів, тому оскаржувані ухвала та постанова підлягають залишенню без змін, як такі, що відповідають нормам матеріального та процесуального права.

З урахуванням викладеного та керуючись нормами ст.ст. 31, 22-34, 40, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції до набрання чинності з 19.01.2013 внесених змін) та ст.ст. 41, 43, 43, 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Західінкомбанк" в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Західінкомбанк" Яремчишина І.Б. залишити без задоволення.

2. Постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 та ухвалу господарського суду Черкаської області від 23.12.2014 у справі № 01/555 залишити без змін.

Головуючий Б.М. Поляков

Судді В.М. Коваленко

О.Є. Короткевич

Постанова виготовлена та підписана 23.04.2015