КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 5020-604/2011

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Доманської М.Л.

суддів: Пантелієнка В.О.

Шипка В.В.

при секретарі судового засідання Волошиній З.В.

та представників:

від ініціюючого кредитора: не з'явились;

від ліквідтора: не з'явились;

від ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна": Остапенко В.І. (дов. від 14.01.2015 № 05-11/02);

приватний нотаріус: Гамаль І.М. (пасп. виданий Києво-Святошинським РВ УДМС України в Київській області 26.10.2012 СТ № 323694);

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" (далі - ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна")

на ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015

у справі № 5020-604/2011 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна"

про відновлення справи № 5020-604/2011, яка розглядалась господарським судом м. Севастополя, за заявою ТОВ „Лугінтертех-Союз" про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича в частині вирішення питання про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна в процедурі банкрутства

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 5020-604/2011 в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича було відмовлено.

Не погоджуючись з вказаною ухвалою суду першої інстанції, Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить суд визнати поважною причину пропущення строку апеляційного оскарження ухвали господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у даній справі, скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у даній справі та прийняти нову ухвалу, якою задовольнити клопотання банку про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича в процедурі банкрутства, за наслідками розгляду якого зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. перерахувати кошти в сумі 1 405 073,00 грн., що знаходяться на депозитному рахунку приватного нотаріуса на рахунок ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна".

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на те, що оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права, оскільки, як зазначає апелянт, в матеріалах справи наявні документи, які підтверджують факт того, що ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" являється кредитором фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича та має право на отримання коштів від реалізації майна банкрута, яке було в іпотеці банку.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23.03.2015 у даній справі прийнято до провадження апеляційну скаргу ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" на ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у даній справі та призначено її до розгляду на 06.04.2015.

06.04.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від апелянта надійшло клопотання про долучення додаткових доказів.

Відзиви на апеляційну скаргу не надходили.

Згідно з ч. 1 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Представник апелянта в судовому засіданні апеляційної інстанції 06.04.2015 апеляційну скаргу підтримала та просила її задовольнити. Приватний нотаріус Гамаль І.М., присутня у судовому засіданні апеляційної інстанції, не заперечила проти задоволення апеляційної скарги та підтвердила факт того, що на її депозитному рахунку дійсно знаходяться кошти у розмірі 1 405 073,00 грн., отримані від реалізації спірного майна.

В судове засідання 06.04.2015 представники інших кредиторів та ліквідатор не з'явилися. Про день і час розгляду справи повідомлені належним чином, відповідно до ст. 64 ГПК України.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Разом з тим, відповідно до ч. 2 ст. 102 ГПК України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Судова колегія обговоривши на місці вказані обставини, вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності тих учасників провадження у даній справі, які не з'явилися у судовому засіданні, за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Конституцією України кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Також, Конституція України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в ст. 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Таким чином, ГПК України повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 6 ст. 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду можуть подавати сторони та інші учасники судового процесу, зазначені у цьому Кодексі та Законі України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В даному випадку, відповідно до приписів розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" застосовуються норми цього Закону в редакції, що діяла до 19.01.2013 (далі по тексту - Закон).

Відповідно до ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється Законом, ГПК України, іншими законодавчими актами України.

Частиною 2 ст. 4-1 ГПК України встановлено, що господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом.

Згідно ст. ст. 4, 43 ГПК України судове рішення є законним та обґрунтованим лише у випадку всебічного повного та об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності у відповідності з нормами матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, в провадженні господарського суду м. Севастополя перебувала справа № 5020-604/2011 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугінтерх-Союз" про банкрутство фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича, яка була порушена ухвалою господарського суду м. Севастополя від 20.04.2011.

Постановою господарського суду м. Севастополя від 05.09.2011 визнано банкрутом фізичну особу - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича та відкрито ліквідаційну процедуру.

Ухвалою господарського суду м. Севастополя від 15.11.2011 було задоволено клопотання ліквідатора фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича про реалізацію майна, що є предметом іпотеки та скасовано обтяження щодо розпорядження зазначеним предметом іпотеки.

На підставі ухвали господарського суду м. Севастополя від 15.11.2011, майно, яке виступало предметом іпотеки за договором іпотеки № 1 та договором іпотеки № 2 було реалізоване на аукціоні.

Враховуючи те, що місцевий суд, який здійснював розгляд справи № 5020-604/2011 про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича знаходиться на тимчасово окупованій території, виходячи з приписів абз. 6 ч. 1 ст. 12 Закону України "Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України" Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" звернулось до господарського суду м. Києва з клопотанням про відновлення справи в частині розгляду клопотання про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації заставного майна.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2014 відновлено та прийнято до провадження дану справу № 5020-604/2011 за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугінтерх-Союз" про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича, яка розглядалась господарським судом м. Севастополя, в частині розгляду клопотання про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації заставного майна.

Оскаржуваною ухвалою суд першої інстанції відмовив в задоволенні клопотання Публічного акціонерного товариства "Банк Петрокоммерц-Україна" про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича, обґрунтувавши таку відмову тим, що заявником не надано суду належних доказів, які б підтверджували визнання судом кредиторських вимог банка до боржника.

Однак, з даним судовим рішенням апелянт не погодився, звернувшись до суду з апеляційною скаргою.

Суд апеляційної інстанції, дослідивши матеріали справи та заслухавши у судовому засіданні присутніх учасників судового процесу, не погоджується з оскаржуваною ухвалою у даній справі, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, Публічне акціонерне товариство "Банк Петрокоммерц-Україна" було іпотекодержателем відповідного майна Лебединського Владислава Юрійовича за наступними договорами іпотеки: договором іпотеки нерухомого майна, а саме, житлового будинку № 4/1 по вул. Ольги Кобилянської в місті Києві, загальною площею 727,7 кв.м., а також земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер 72265015, укладеним 26.11.2007р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Лебединським Владиславом Юрійовичем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Саприкіною О.С. та зареєстрованим в реєстрі за номером 2477; договором іпотеки нерухомого майна, а саме, житлового будинку № 4/1 по вул. Ольги Кобилянської в місті Києві, загальною площею 727,7 кв.м., а також земельної ділянки, на якій знаходиться житловий будинок, кадастровий номер 72265015, укладеним 18.06.2008 між Публічним акціонерним товариством "Банк Петрокоммерц-Україна" та Лебединським Владиславом Юрійовичем, посвідченим приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Руденко В.О. та зареєстрованим в реєстрі за номером 3510

На підставі ухвали суду першої інстанції 15.11.2011 у даній справі, в ліквідаційній процедурі в межах даної справи майно, яке було предметом іпотеки за вказаними договорами іпотеки нерухомого майна, було реалізовано на аукціоні, за результатами якого укладено договір купівлі-продажу житлового будинку від 18.02.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 285 та договір купівлі-продажу земельної ділянки від 07.03.2012, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Гамаль Іриною Миколаївною та зареєстрований в реєстрі за № 491.

Покупцем відповідно до зазначених вище договорів виступило ТОВ "ВС ІНВЕСТ".

Згідно з абз. 2 п. 2.1 ст. 2 цього договору купівлі-продажу житлового будинку та абз. 2 п. 2.1. ст. 2 цього договору купівлі-продажу земельної ділянки обов'язок Покупця по сплаті грошових коштів за договорами вважається виконаним з моменту зарахування коштів на депозитний рахунок приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни та отримання квитанції.

Відповідно до повідомлення приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірини Миколаївни від 21.03.2014 кошти за зазначеними договорами надійшли на депозит приватного нотаріуса у сумі 1 405 073,00 грн. Зокрема, 20.02.2012 на депозитний рахунок приватного нотаріуса надійшли кошти на виконання вказаного договору купівлі-продажу житлового будинку у розмірі 1 022 073 грн. 00 коп. та 12.03.2012 на депозитний рахунок нотаріуса надійшли кошти на виконання вказаного договору купівлі-продажу земельної ділянки в розмірі 383 000 грн. 00 коп.

Судовою колегією з даних Єдиного державного реєстру судових рішень було встановлено наступне.

Ухвалою господарського суду міста Севастополя від 18.04.2013 у справі № 5020-604/2011 у задоволенні скарги ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" на дії ліквідатора банкрута - арбітражного керуючого Гордієнка Андрія Івановича відмовлено. Тобто, скарга ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" розглянута судом по суті.

Не погоджуючись з вищевикладеною ухвалою суду першої інстанції, кредитор - ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" звернувся до Севастопольського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, у якій просив ухвалу господарського суду міста Севастополя від 18.04.2013 скасувати та прийняти нове рішення, яким усунути арбітражного керуючого, ліквідатора Гордієнка А.І. від виконання ним своїх обов'язків у даній справі; призначити ліквідатором боржника Юринця Арсена Володимировича.

За результатами розгляду апеляційної скарги ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" Севастопольський апеляційний господарський суд постановою від 03.06.2013 у даній справі апеляційну скаргу ПАТ "Банк Петрокомерц-Україна" задовольнив; ухвалу господарського суду міста Севастополя від 18.04.2013 у справі № 5020-604/2011 скасував; скаргу ПАТ "Банк Петрокомерц-Україна" на дії ліквідатора фізичної особи-підприємця Лебединського В.Ю. - арбітражного керуючого Гордієнка Андрія Івановича задовольнив; усунув арбітражного керуючого, ліквідатора Гордієнка Андрія Івановича від виконання ним своїх обов'язків у даній справі; призначив ліквідатором фізичної особи-підприємця Лебединського В.Ю. Юринця Арсена Володимировича.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.09.2013 у даній справі касаційну скаргу арбітражного керуючого Гордієнко Андрія Івановича було залишено без задоволення; постанову Севастопольського апеляційного господарського суду від 03.06.2013 у справі № 5020-604/2011 залишено без змін.

Разом з тим, в матеріалах справи наявна копія постанови Вищого господарського суду від 10.01.2013 у даній справі, яка була винесена за результатами розгляду касаційної скарги ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна".

Враховуючи вищевикладене, судова колегія також звертає увагу на те, що саме за заявою ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" ухвалою господарського суду м. Києва від 24.12.2014 відновлено та прийнято до провадження дану справу № 5020-604/2011.

Тобто, суд першої інстанції при задоволенні заяви ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" про відновлення даної справи та суди апеляційної, касаційної інстанцій при прийнятті до розгляду вказаних вище скарг та їх розгляду по суті, підтверджують, що ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" є стороною у справі, а у відповідності до ст. 1 Закону сторони у справі про банкрутство - кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут). Кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

Таким чином, спеціальним Законом визначено умови, за наявності яких особа набуває правового статусу кредитора боржника.

Закон відповідного припису щодо набуття за рішенням суду правового статусу кредитора у справі про банкрутство не містить.

Даної позиції дотримується Вищий господарський суд України у постанові від 02.10.2014 у справі №910/15007/14.

При цьому судова колегія зазначає наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, провадження у даній справі відбувається за правилами статей 47-49 Закону, отже проходить за спеціальними правилами здійснення банкрутства та проведення ліквідаційної процедури, встановленої для фізичної особи підприємця.

Відповідно до ч. 2 ст. 26 Закону майно банкрута, що є предметом застави, включається до складу ліквідаційної маси, але використовується виключно для першочергового задоволення вимог заставодержателя.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 31 Закону кошти, одержані від продажу майна банкрута, у першу чергу спрямовуються на задоволення вимог кредиторів, які забезпечені заставою.

Відповідно до абз. 3 ч. 7 ст. 48 Закону кошти, отримані від продажу майна громадянина-підприємця, визнаного банкрутом, а також наявні у нього кошти у готівковій формі вносяться на депозитний рахунок нотаріальної контори або приватного нотаріуса та використовуються за рішенням господарського суду, який визнав громадянина-підприємця банкрутом.

В матеріалах справи містяться докази наявності та розміру вимог ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" до ФО-П Лебединського В.Ю., а саме: заочним рішенням Гагарінського районного суду м. Севастополя від 02.10.2012, відповідно до якого було вирішено стягнути з ФО-П Лебединського В.Ю. на користь банку заборгованості за кредитом у розмірі 54 325 985,73 грн., а також постановою про відкриття виконавчого провадження з виконання заочного рішення; повідомленням приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. від 21.03.2014, яким підтверджується факт надходження на депозитний рахунок нотаріуса коштів, отриманих від спірного майна, заставодержателем якого був ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (вказане нотаріус Київського міського нотаріального округу Гамаль І.М. підтвердила і в судовому засіданні апеляційної інстанції); листом ліквідатора Юринця А.В. від 05.05.2012 № 01-0405/12, який підтвердив, що грошові кошти, отримані від продажу вказаних житлового будинку та земельної ділянки, у розмірі 1 405 073,00 грн., надійшли на депозитний рахунок приватного нотаріуса. Вказаним же листом ліквідатор підтвердив також, що зазначені кошти - є коштами, отриманими від реалізації майна, яке забезпечувало повернення коштів за зобов'язаннями боржника перед банком та те, що вимоги банку були включені до реєстру вимог кредиторів у розмірі 54 325 985,73 грн.

Зазначене вище не враховано господарським судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали, що призвело до помилкових висновків, які покладені в її основу.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судова колегія вважає, що в даному випадку матеріалами справи повністю підтверджується, що ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" є заставним кредитором банкрута у даній справі, а тому й наявні правові підстави для задоволення клопотання банку про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації вищевказаного майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича.

Враховуючи вищевикладене, висновок суду першої інстанції про відмову у задоволенні клопотання банку про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича зроблено без всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи та без врахування норм чинного законодавства. Всі зазначені обставини у сукупності повинен був дослідити суд першої інстанції, даючи належну правову оцінку відповідним обставинам справи.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала суду першої інстанції - скасуванню.

При цьому, відповідно до ст. 103 ГПК України судом, приймається нове рішення, за яким слід задовольнити клопотання ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича; зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірину Миколаївну (01015, м. Київ, вул. Московська, 43/11) перерахувати кошти у сумі 1 405 073 (один мільйон чотириста п'ять тисяч сімдесят три) грн. 00 коп., які знаходяться на її депозитному рахунку, на будь-який рахунок ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (06101, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, код банку 300120, ідентифікаційний код 22906155).

На підставі викладеного вище та, керуючись статтями 4-1, 33, 34, 43, 101-106 ГПК України, Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" задовольнити.

2. Скасувати ухвалу господарського суду м. Києва від 18.02.2015 у справі № 5020-604/2011.

3. Прийняти нове судове рішення:

„Задовольнити клопотання ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" про розподіл коштів, отриманих в результаті реалізації майна фізичної особи - підприємця Лебединського Владислава Юрійовича.

Зобов'язати приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Гамаль Ірину Миколаївну (01015, м. Київ, вул. Московська, 43/11) перерахувати кошти у сумі 1 405 073 (один мільйон чотириста п'ять тисяч сімдесят три) грн. 00 коп., які знаходяться на її депозитному рахунку, на будь-який рахунок ПАТ "Банк Петрокоммерц-Україна" (06101, м. Київ, вул. Велика Житомирська, 20, код банку 300120, ідентифікаційний код 22906155)".

4. Матеріали справи № 5020-604/2011 направити до господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Повний текст постанови підписаний 09.04.2015.

Головуючий суддя М.Л. Доманська

Судді В.О. Пантелієнко

В.В. Шипко