ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 Справа № 917/217/15

За позовом Публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк", 49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50; адреса листування: 49027, м. Дніпропетровськ, а/с 1800

До відповідача Приватного підприємства "ЛІБО", 38300, Полтавська область, смт. Велика Багачка, пров. Леніна, 1 кв. 8

Про стягнення 10 596,97 грн. - заборгованість за Договором від 23.09.2008 р. про надання мінімального бланкового овердрафтного кредиту на картковий рахунок № PLH2D3, з яких 2 088,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3 672,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 379,71 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 000, 00 грн. - штраф, фіксована частина та 457,00 грн. - штраф, відсоткова частина за умовами п. 4.8 договору.

Суддя Бунякіна Г.І.

Представники :

від позивача: Ребрик С. М. (див. протокол судового засідання);

від відповідача: не з'явилися.

Рішення виноситься після перерви, оголошеної в судовому засіданні 19.03.2015 року в порядку ст. 77 ГПК України з огляду на необхідність поповнення матеріалів справи додатковими документальними доказами.

02.04.2015 р. у судовому засіданні відповідно до ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частину рішення, залучено її до матеріалів справи та повідомлено про термін виготовлення повного тексту судового рішення.

Суть спору : розглядається позов Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" про стягнення з Приватного підприємства "Лібо" 10 596,97 грн. - заборгованість за Договором від 23.09.2008 р. про надання мінімального бланкового овердрафтного кредиту на картковий рахунок № PLH2D3, з яких 2 088,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3 672,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 379,71 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 000,00 грн. - штраф, фіксована частина та 457,00 грн. - штраф, відсоткова частина за умовами п. 4.8 договору.

Позивач на позовних вимогах наполягає за мотивами позовної заяви.

Відповідач не скористався наданими йому правами (ст. 22 ГПК України) для захисту своїх інтересів, на позов не відреагував, представництво у судове засідання жодного разу не забезпечив. Процесуальні документи, які направлялися за вказаною у позовній заяві адресою - 38300, Полтавська область, смт. Велика Багачка, пров. Леніна, 1, кв. 8 повернулися до суду з відмітками поштового відділення, щодо відсутності адресата за вказаною адресою.

Відповідно до наданого позивачем витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (супровідний лист вх. № 3889 від 19.03.2015 року) місцезнаходженням юридичної особи (відповідача) є адреса, яка зазначена у позовній заяві.

У п. 19 Інформаційного листа Вищого господарського суду України "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" від 13.08.2008 р. № 01-8/482 (із змінами і доповненнями) зазначено, що до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи. Примірники повідомлень про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками "адресат вибув", "адресат відсутній" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення цим судом певних процесуальних дій.

Як роз'яснив Пленум Вищого господарського суду України у пп. 3.9.2 постанови від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (із змінами та доповненнями), у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

За викладеного, відповідач вважається належно повідомленим про дату, час і місце проведення судового засідання.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, належне повідомлення відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання згідно з п. п. 2.6.11, 2.6.17 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України № 28 від 20.02.2013 р., суд не розцінює неявку відповідача та невиконання останнім вимог суду як підставу для подальшого відкладення розгляду справи та розглядає спір за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані докази, суд

в с т а н о в и в:

23.09.2008 р. між ПАТ КБ "Приватбанк" та Приватним підприємством "Лібо" було укладено договір № PLH2D3 про надання мінімального бланкового овердрафтного кредиту на картковий рахунок (копія наявна у матеріалах справи, а.с. 26-30), згідно якого відповідач отримав кредитний ліміт у розмірі 2 500,00 грн.

Договором визначено, зокрема, наступне:

- Банк за наявності вільних грошових ресурсів зобов'язаний здійснювати овердрафове обслуговування Клієнта на підставі Анкети-заявки на встановлення овердрафового кредиту на картковий рахунок (додаток до Договору Банківського рахунку № PLV0PLH2D3 від 04 травня 2005 року, далі Заявка), що полягає в проведенні платежів, здійснених довіреними особами Клієнта з використанням корпоративних платіжних карток, понад залишок коштів на картковому рахунку Клієнта № 6115, відкритому в Банку (далі - картрахунок), за рахунок кредитних коштів у межах ліміту, встановленого у відповідності до п. 1.3., шляхом дебетування контрахунку. При цьому утворюється дебетове сальдо (п.1.1. договору);

- кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо повернення кредиту, дебіторської заборгованості, сплати процентів і винагороди в обумовлені цим договором строки (п. 1.2. договору);

- ліміт, згідно з цим додатком до даного Договору, являє собою суму коштів, у межах якої Банк зобов'язується здійснювати оплату платежів довірених осіб Клієнта, проведених із використанням корпоративних платіжних карт, понад залишок коштів на його картковому рахунку. Ліміт установлюється Банком залежно від кількості корпоративних карток, оформлених на довірених осіб Клієнта, і сумарного розміру бланкових лімітів овердрафтового кредитування, що Банк встановлює згідно заявки. На момент підписання цього договору ліміт складає 2 500,00 грн. (п. 1.3., А.2 договору);

- для розрахунку процентів за користування кредитом встановлюється диференційована процентна ставка. Процентна ставка на момент розрахунку залежить від строку існування непогашеного залишку за кредитом: протягом 1-3 днів - 20,00, протягом 4 -7 днів - 21,00, протягом 8-15 днів - 25,00, протягом 16-30 днів - 27,00 (пункт А.6 договору);

- при порушенні клієнтом будь-якого із зобов'язань клієнт сплачує банку за кожний випадок порушення пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня. Сплата пені здійснюється в гривнях. У випадку, якщо кредит надається в іноземній валюті, пеня сплачується в гривневому еквіваленті за курсом НБУ на дату щоденного нарахування (п. 4.1. договору);

- при порушенні клієнтом строків платежів щодо будь-якого з грошових зобов'язань, передбачених цим договором, більш ніж на 30 днів, що спричинило звернення банку до судових органів, клієнт сплачує банку штраф, що розраховується за наступною формулою : 1 000,00 гривень + 5 % від суми позову (п. 4.8 договору).

На виконання умов вищезазначеного Договору відповідач отримав від позивача на його поточний рахунок № 6115 2 500,00 грн. кредитних коштів. Дана обставина підтверджується наявною у матеріалах справи банківською випискою по рахунку відповідача і свідчить про виконання позивачем умов вищезазначеного Договору (а.с. 34).

За даними позивача, позичальник свої зобов'язання за Договором щодо своєчасної сплати кредитних платежів систематично не виконував.

08.12.2014 р. позивач звернувся до відповідача з претензією вих. № 81230PLV0O248 (а. с. 48), якою вимагав погашення кредитної заборгованості, яка утворилася в зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань. Дана обставина підтверджується наявними у матеріалах справи копіями списку згрупованих поштових відправлень пріоритетних листів з оголошеною цінністю № 19911 від 15.12.2014 р. та опису вкладення у цінний лист від 15.12.2014 року (а. с. 37-38).

За даними позивача на момент звернення до суду з даним позовом відповідач заборгованість не сплатив, що підтверджується наявним у матеріалах справи розрахунком суми боргу станом на 05.01.2015 р. та випискою про рух коштів по рахунку позичальника (а. с. 32-34).

Вважаючи свої права порушеними позивач звернувся до суду з вимогами щодо стягнення з відповідача 10 596,97 грн. заборгованості за Договором від 23.09.2008 р. про надання мінімального бланкового овердрафтного кредиту на картковий рахунок № PLH2D3, з яких: 2 088,00 грн. - заборгованість за кредитом, 3 672,26 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 3 379,71 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 000, 00 грн. - штраф, фіксована частина та 457,00 грн. - штраф, відсоткова частина за умовами п. 4.8 договору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором (п. 1 ст. 1049 Цивільного кодексу України). Кредитодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Вимогами ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом (стаття 193 Господарського кодексу України).

За приписами ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України), якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

З матеріалів справи вбачається, що позивач, надавши відповідачу кредитні кошти у розмірі 2 500,00 грн., належним чином виконав зобов'язання за вищезазначеним Договором. Відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором та приписів ст. 1049 Цивільного кодексу України кредит не повернув, проценти за користування кредитом не сплатив. Дана обставина відповідачем не спростована.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 088,00 грн. заборгованості за кредитом та 3 672,26 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем не спростовані, а тому в цій частині підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Стягнення пені узгоджено сторонами в п. 4.1 Договору. Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 3 379,71 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, суд прийшов до висновку, що заявлений розмір пені відповідає вимогам Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", а тому вимоги в цій частині підлягають задоволенню.

Крім цього, п. 4.8 договору сторонами також погоджено сплату штрафу за порушення строків платежів. Здійснивши перевірку наданого позивачем розрахунку в частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача 1 000, 00 грн. штрафу (фіксована частина) та 457,00 грн. штрафу (відсоткова частина), суд прийшов до висновку про задоволення вимог в цій частині.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ЛІБО" (38300, Полтавська область, смт. Велика Багачка, пров. Леніна, 1 кв. 8) на користь Публічного акціонерного товариства комерційного банку "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49094) - 2 088,00 грн. заборгованості за кредитом, 3 672,26 грн. заборгованості по процентах за користування кредитом, 3 379,71 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1 000,00 грн. штрафу, фіксована частина та 457,00 грн. штрафу, відсоткова частина за умовами п. 4.8 договору та 1 827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2015 року

Суддя Г.І.Бунякіна