Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

"14" квітня 2015 року Справа № 927/119/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль", проспект Московський, 9, корп. 5, офіс 101, м. Київ, 04073

Відповідач: Публічне акціонерне товариство Науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля", вул. Я.Лизогуба, 13, смт. Седнів, Чернігівський район, Чернігівська область, 15522

про стягнення 423394,53 грн.

Суддя Бобров Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: не з'явився.

від відповідача: Кобець О.А., довіреність б/н від 20.02.2015.

Позивачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" подано позов до Публічного акціонерного товариства Науково-виробниче об'єднання "Чернігівеліткартопля" про стягнення заборгованості за векселем в сумі 423394,53 грн.

Строк розгляду спору продовжувався, розгляд справи відкладався, в судовому засіданні оголошувалась перерва.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги та їх обґрунтування з мотивів, викладених у позовній заяві, з урахуванням зменшення позовних вимог (а.с. 73).

Обґрунтовуючи позовні вимоги позивач в позовній заяві посилається, зокрема, на те, що Закритим акціонерним товариством Науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля», правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство Науково-виробниче об'єднання «Чернігівеліткартопля», було видано Товариству з обмеженою відповідальністю «Райффайзен Лізинг Аваль» простий вексель серії АА 2335646 на суму 351179,74 грн разом з 15% річних за пред'явленням не раніше 30.09.2013.

Векселедавцем було здійснено часткове погашення векселя на загальну суму 120000,00 грн.

17.12.2013 зазначений вексель було пред'явлено з боку ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» до платежу ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля». Проте, заборгованість за векселем, на момент подання цього позову, ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» так і не погашена.

Позивач просить стягнути з відповідача на користь позивача заборгованість за векселем в сумі 423394,53 грн, з яких: 339179,74 грн - заборгованість з оплати номінальної вартості векселя, 84214,79 грн - заборгованість за відсотками за період з 01.06.2013 по 23.01.2015 (а.с. 73).

Відповідач у відзиві на позов (ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» (а.с. 82) проти позову заперечує.

У відзиві на позовну заяву, відповідач вказує, зокрема, на те, що згідно ст. 75 Уніфікованого закону про переказні та прості векселі простий вексель містить зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж.

Вексельні зобов'язання прямого боржника за простим векселем можуть бути виконані належним чином тільки за умови пред'явлення векселя до оплати в належному місті, яке зазначено у векселі. Вимога про платіж, пред'явлена в місці, відмінному від місця, визначеного у векселі як місце платежу, не може вважатися пред'явленою належним чином.

Аналогічної позиції, вказує відповідач, дотримується Верховний Суд України в п. 20 Постанови Пленуму ВСУ № 5 від 08.06.2007 та Вищий господарський суд України в постанові від 15.03.2011 у справі № 33/176, копію якої судом за клопотанням представника відповідача долучено до матеріалів справи (а.с. 111).

Отже, вважає відповідач, позивачем не був дотриманий порядок щодо місця пред'явлення векселя до виконання.

В судовому засіданні представник відповідача підтримав заперечення на позов з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву та у письмових доповненнях до відзиву на позовну заяву (а.с. 107).

Представником позивача надано письмові заперечення на відзив відповідача (а.с. 90).

Розглянувши подані матеріали, з'ясувавши фактичні обставини справи, дослідивши та оцінивши надані докази, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників позивача та відповідача, суд встановив наступне.

Як вбачається із матеріалів справи, 31.05.2013 ЗАТ НВО «Чернігівеліткартопля», правонаступником якого є ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля», видано ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» простий вексель серії АА 2335646 на суму 351179, 74 грн разом з 15% річних за пред'явленням не раніше 30.09.2013 (а.с. 21). Складено Акт прийому-передачі векселя та оформлення заборгованості щодо платежу за векселем від 31.05.2013 (а.с. 70).

Векселедавцем 01.10.2013 було здійснено часткове погашення цього векселя на суму 2000,00 грн та 10000,00 грн, всього 12000,00 грн. (а.с. 16).

17.12.2013 ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» було направлено відповідачу телеграму про здійснення погашення заборгованості за векселем у розмірі 361179,74 грн разом з 15% річних, що станом на 12.12.2013 становить 17008,74 грн, всього 368188,15 (а.с. 22).

18.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. телеграмою (а.с. 94) направлено ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» вимогу про негайну оплату заборгованості в сумі 368188,15 грн за векселем серії АА 2335646 до 17 год. 18.12.2013.

Оскільки відповідачем не було здійснено оплату заборгованості, 18.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. був складений протест про неоплату векселя за № 3342 (а.с. 23) та зроблено виконавчий напис з реєстровим № 3344 (а.с. 24), відповідно до якого нотаріус пропонує стягнути, на підставі цього протесту за неоплату векселя, на користь ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» - векселедержателя простого векселя серії АА 2335646, строком платежу за пред'явленням не раніше 30.09.2013, складеного 31.05.2013 в м. Києві, плату в розмірі 368188,15 грн, в тому числі 351179,74 грн - сума на яку видано вексель та 15% річних за період з 01.06.2013 по 17.12.2013 в сумі 17008,41 грн з ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля».

Як вбачається із матеріалів справи, ПАТ НВО «Чернігівеліткартопля» звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль», треті особи: приватний нотаріус Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В., Відділ державної виконавчої служби Чернігівського районного управління юстиції, про зупинення примусового стягнення та визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню.

Рішенням господарського суду міста Києва від 08.08.2014 у справі № 910/8168/14 (а.с. 25) позов було задоволено частково: визнано таким, що не підлягає виконанню виконавчий напис № 3344, на суму 368188,15 грн, вчинений 18.12.2013 приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кондратенко О.В. на простому векселі серії АА 2335646, складений 31.05.2013, а в іншій частині позовних вимог відмовлено.

В цьому рішенні, зокрема, зазначено, що нотаріус при вчиненні напису не переконався належним чином у безспірності розміру сум, що підлягають стягненню за виконавчим написом.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 07.10.2014 у справі № 910/8168/14 (а.с. 31) рішення суду першої інстанції залишено без змін.

Відносини, пов'язані з обігом векселів в Україні, регулюються нормами спеціального вексельного законодавства, зокрема Конвенцією, якою запроваджено Уніфікований закон про переказні векселі та прості векселі від 07.06.1930, ратифікованої Україною 06.07.1999, дата набрання чинності для України 06.01.2000 (далі - Уніфікований закон).

За відсутності спеціальних норм у вексельному законодавстві до вексельних правочинів застосовуються загальні норми ЦК з урахуванням їх особливостей.

Статтею 75 Розділу ІІ Уніфікованого закону передбачені необхідні реквізити, які повинен мати простий вексель, зокрема, зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж.

У простому векселі серії АА 2335646 прямо визначено «підлягає сплаті в м. Київ АТ «Райффайзен Банк Аваль» МФО 300335». Тобто, місцем, в якому повинен бути здійснений платіж є м. Київ.

У п. 20 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 08.06.2007 № 5 «Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів» судам роз'яснено, що вексель має пред'являтися до платежу у визначеному в ньому місці, а якщо останнє не було прямо визначено, - за місцем знаходження платника (акцептанта) переказного векселя або за місцем складання простого векселя (статті 2, 76 Уніфікованого закону).

Вексельні зобов'язання прямих боржників - векселедавця простого та акцептанта переказного векселя - можуть бути виконані належним чином тільки за умови його пред'явлення до платежу у визначеному шляхом зазначення населеного пункту або конкретної адреси місці.

Вимога про платіж, пред'явлена не в місці, визначеному у векселі за викладеними вище правилами, не є пред'явленою належними чином. Отже, протест у неплатежі, вчинений без вказівки про пред'явлення векселя до платежу у визначеному в ньому місці, не може вважатися належним доказом відсутності платежу і бути підставою для задоволення регресних вексельних вимог.

Прямий боржник за векселем зобов'язаний довести обґрунтованість своїх заперечень стосовно того, що векселедержатель не пред'явив йому оригінал векселя або не надав можливості перевірити наявність у встановленому місці та у визначений строк у особи, що пред'явила вимогу, оригіналу векселя і прав власності на зазначений цінний папір. Векселедержатель може спростувати ці заперечення шляхом надання будь-яких не заборонених законом доказів (статті 57-59 Цивільного процесуального кодексу України, статті 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, у тому числі актів нотаріуса про протест векселя чи про посвідчення факту його пред'явлення до платежу, а також документів, виданих боржником.

Кредитор, який не спростував заперечення прямого боржника про відсутність належного пред'явлення векселя до платежу, вважається таким, що прострочив. До такого кредитора застосовуються наслідки, передбачені ст. 613 ЦК України.

Якщо кредитор відмовиться видати розписку про одержання виконання зобов'язання або повернути борговий документ (вексель) чи зробити в розписці відмітку про неможливість його повернення, боржник має право затримати виконання. У цьому разі настає прострочення кредитора (ч. 4 ст. 545 ЦК України).

Як встановлено в судовому засіданні, простий вексель серії АА 2335646 не був пред'явлений векселедавцю у місті платежу і взагалі не був пред'явлений. Оригінал цього векселю було надано представником позивача для огляду лише в судовому засіданні 17.03.2015.

Отже, у зв'язку з непред'явленням векселя у місті, в якому повинен бути здійснений платіж, векселедавець не мав можливості перевірити наявність у ТОВ «Райффайзен Лізинг Аваль» оригіналу простого векселя. Тобто, позивачем порушено особливий порядок щодо місця пред'явлення векселя до виконання, встановлений спеціальним вексельним законодавством.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За вищенаведених обставин, суд вважає, що позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

Керуючись Уніфікованим законом про переказні векселі та прості векселі, ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

У позові відмовити повністю.

В судовому засіданні 14.04.2015, на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено тільки вступну та резолютивну частини рішення.

Повне рішення складено 15.04.2015.

Суддя Ю.М. Бобров

.