ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 922/4690/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від позивача - ОСОБА_1 (генеральний директор),

від відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (вх.№321 Х/2) на рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі № 922/4690/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК", м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан", м. Мерефа,

про стягнення 39436,03 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі №922/4690/14 (суддя Шарко Л.В.) позовні вимоги задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8, р/р 1700 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 37, р/р 1253 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023, ) 39436,03 грн. заборгованості та 1827,00 грн. витрат зі сплати судового збору.

Місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем доведено факт порушення Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" умов договору від 01.12.2011р. № 01/12/11-Я-9 та діючого законодавства, через що позовні вимоги щодо стягнення з заборгованості за вказаним договором у розмірі 39436,03 грн. є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом при прийнятті оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі № 922/4690/14 повністю та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позову відмовити.

На думку апелянта, позивачем не доведено факт отримання Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" поставленого товару на виконання умов договору від 01.12.2011р. № 01/12/11-Я-9, зокрема, судом при визначенні заборгованості апелянта безпідставно взято до уваги видаткову накладу від 06.03.2014р. № 628 за договором від 03.06.2009р. №ДГ-0000341.

Крім того, Товариство з обмеженою відповідальністю "Титан" зазначає, що під час прийняття до провадження позовної заяви, а також під час розгляду справи, місцевим господарським судом порушено норми господарського процесуального законодавства.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2015р. у справі № 922/4690/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. у зв'язку з неявкою в судове засідання представника відповідача розгляд справи відкладено.

11.03.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" подано клопотання про відкладення розгляд справи (вх. № 3459).

12.03.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" подано клопотання про продовження строку розгляду справи (вх. № 4069).

У відзиві на апеляційну скаргу Товариство з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" просить рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі № 922/4960/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх. № 4068 від 12.03.2015р.).

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 12.03.2015р. у зв'язку з неявкою в судове засідання представників сторін колегією суддів задоволено клопотання про продовження строку розгляду справи та відкладено розгляд справи.

В судовому засіданні представник позивача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив суд рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі № 922/4690/14 залишити без змін.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлений, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення № 006468/1, яке міститься в матеріалах справи.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи та правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, враховуючи обмеженість строків розгляду справи, визначених статтею 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів дійшла висновку про закінчення розгляду справи.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі, перевіривши правильність застосування господарським судом Харківської області норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлених обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та розглянувши справу у порядку ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

01.12.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" (покупець) укладено договір поставки товару № 01/12/11-Я-9, відповідно до п. 1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, постачальник зобов'язується поставити та передати у власність покупцю визначений чим договором товар (надалі іменується "товар"), а покупець зобов'язується прийняти цей товар та своєчасно здійснювати його оплату.

Відповідно до п. 1.2 договору, з урахуванням підписаного сторонами 01.12.2011р. протоколу розбіжностей до укладеного договору, найменування, одиниця виміру, ціна за одиницю товару, його часткове співвідношення (асортимент, номенклатура) визначаються специфікацією, що є додатком № 1 до цього договору, яка підписується сторонами та являється його невід'ємною частиною. У випадку зміни пунктів щодо товару, вказаного в специфікації, сторони узгоджують нову специфікацію, яка підписується обома сторонами та вступає в дію з моменту її підписання.

Згідно з п. 2.1 договору поставка товару за цим договором здійснюється постачальником на підставі зробленої заявки покупця на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту її отримання. Постачальник має право на дострокову поставку товару.

Пунктом 2.2 договору встановлено, що сторони погоджують асортимент, кількість товару шляхом надіслання покупцем заявки постачальником, складеної на підставі специфікації. Асортимент та кількість товару партії, сторони вказують у видатково-прибуткових накладних, які є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 4.1 договору ціна товару, яка входить у партію поставки, підтверджується у заявці покупця та вказується у видатково-прибуткових накладних. Зміна ціни товару після його поставки покупцю не допускаються, якщо ціна відповідає специфікації діючої в даний момент.

Згідно з п. 4.2 договору ціна товару, яка входить у партію поставки, підтверджується у заявці покупця та вказується у видатково-прибуткових накладних.

Відповідно до п. 9.1 договору цей договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання сторонами та його скріплення печатками сторін та діє на протязі одного року.

Пунктом 9.2 договору встановлено, що договір автоматично пролонгується на той самий термін, якщо жодна зі сторін за 30 днів до закінчення дії договору письмово не заявить про бажання розірвати його.

Договір від 01.12.2011р. № 01/12/11-Я-9 підписаний сторонами договору та скріплений печатками товариств.

Відповідно до додаткової угоди до договору від 01.12.2011р. № 01/12/11-Я-9, укладеного між сторонами, сторони прийшли до взаємної згоди продовжити термін дії договору поставки № 01/12/11-Я-9 від 01.12.2011р. до 31.12.2014р.

Як встановлено колегією суддів, на виконання умов договору поставки товару №01/12/11-Я-9 постачальником було поставлено Товариству з обмеженою відповідальністю "Титан" товар на загальну суму 38732,88 грн., що підтверджується видатковими накладними та товарно-транспортними накладними, які містять в матеріалах справи: від 11.04.2014р. № 2198 на суму 512,76 грн., від 11.04.2014р. № 1992 на суму 616,56 грн., від 11.04.2014р. № 2099 на суму 340,56 грн., від 11.04.2014р. № 2070 на суму 860,16 грн., від 11.04.2014р. № 2003 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 2044 на суму 1371,12 грн., від 11.04.2014р. № 2071 на суму 512,76 грн., від 11.04.2014р. № 2055 на суму 559,92 грн., від 11.04.2014р. № 2002 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 2188 на суму 783,12 грн., від 11.04.2014р. № 2074 на суму 340,56 грн., від 11.04.2014р. № 1999 на суму 575,52 грн., від 11.04.2014р. № 2075 на суму 928,56 грн., від 11.04.2014р. № 2075 на суму 928,56 грн., від 11.04.2014р. № 2046 на суму 1428,24 грн., від 11.04.2014р. № 1991 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 2056 на суму 624,00 грн., від 11.04.2014р. № 1965 на суму 340,56 грн., від 11.04.2014р. № 2073 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 1976 на суму 546,96 грн., від 11.04.2014р. № 2194 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 1979 на суму 478,56 грн., від 11.04.2014р. № 2030 на суму 645,12 грн., від 11.04.2014р. № 2029 на суму 3244,56 грн., від 11.04.2014р. № 1964 на суму 1095,12 грн., від 11.04.2014р. № 2037 на суму 575,52 грн., від 11.04.2014р. № 2028 на суму 713,52 грн., від 11.04.2014р. № 2012 на суму 713,52 грн., від 11.04.2014р. № 2054 на суму 369,12 грн., від 11.04.2014р. № 2052 на суму 340,56 грн., від 11.04.2014р. № 1968 на суму 408,96 грн., від 11.04.2014р. № 2061 на суму 575,52 грн., від 11.04.2014р. № 2091 на суму 713,52 грн., від 11.04.2014р. № 2018 на суму 575,52 грн., від 11.04.2014р. № 2010 на суму 713,52 грн., від 11.04.2014р. № 2097 на суму 586,80 грн., від 12.04.2014р. № 2273 на суму 369,12 грн., від 12.04.2014р. № 2283 на суму 450,00 грн., від 12.04.2014р. № 2286 на суму 507,12 грн.. від 12.04.2014р. № 2289 на суму 478,56 грн., від 12.04.2014р. № 2308 на суму 478,56 грн., від 12.04.2014р. № 2266 на суму 450,00 грн., від 12.04.2014р. № 2278 на суму 518,40 грн., від 12.04.2014р. № 2276 на суму 486,00 грн., від 12.04.2014р. № 2291 на суму 851,52 грн., від 12.04.2014р. № 2291 на суму 851,52 грн., від 12.04.2014р. № 2272 на суму 575,52 грн., від 12.04.2014р. № 2268 на суму 299,52 грн., від 12.04.2014р. № 2292 на суму 299,52 грн., від 14.04.2014р. № 2335 на суму 985,68 грн., від 14.04.2014р. № 2361 на суму 1371,12 грн., від 14.04.2014р. № 2370 на суму 851,52 грн., від 14.04.2014р. № 2366 на суму 575,52 грн., від 17.04.2014р. № 3048 на суму 276,00 грн., від 17.04.2014р. № 3077 на суму 312,00 грн., від 18.04.2014р. № 3282 на суму 851,52 грн., від 18.04.2014р. № 3323 на суму 684,96 грн., від 18.04.2014р. № 3464 на суму 546,96 грн., від 19.04.2014р. № 3564 на суму 478,56 грн., від 08.05.2014р. № 946 на суму 1551,60 грн., (т.1, а.с. 41-99).

Крім того, матеріали справи міститься акт звірки взаєморозрахунків за період з 01.05.2014р. по 31.05.2014р., відповідно до якого станом на 01.06.2014р. заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" має заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" в розмірі 39164,05 грн. Вказаний акт підписаний обома сторонами та скріплений печатками товариств без зауважень.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язку, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконати її обов'язок.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст.174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох чи більше осіб, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з п. 2.5 договору поставка партії товару вважається виконаною постачальником в момент передачі партії товару покупцю. Перехід права власності на товар, а також перехід ризику випадкового знищення та випадкового пошкодження (псування) товару від постачальника до покупця відбувається в момент підписання покупцем видатково-прибуткові накладні на партію товару.

Колегія суддів, перевіривши матеріали справи, дійшла висновку, що апелянтом, в супереч ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, не надано доказів, якими спростовано факт підписання зазначених вище видаткових накладних та проставляння на них печатки ТОВ "Титан" уповноваженими та те особами замовника.

При цьому, позивач при визначенні розміру заборгованості ТОВ "Титан" також посилається на видаткову накладну від 06.03.2014р. № 628 на суму 285,00 грн. та від 14.08.2014р. № 2294, які були прийняті господарським судом першої інстанції в якості належних доказів.

Проте, як встановлено колегією суддів, видаткова накладна від 06.03.2014р. №628, яка була предметом розгляду господарським судом першої інстанції, має посилання на договір від 03.06.2009р. № ДГ-0000341, у зв'язку з чим не може бути належним доказом на підтвердження виконання взятих на себе Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" зобов'язань за договором від 01.12.2011р. №01/12/11-Я-9.

Додана позивачем до матеріалів справи видаткова накладна від 06.03.2014р. №628 на суму 285,00 грн., в якій міститься посилання на договір від 01.12.2011р. №01/12/11-Я-9 (т.2, а.с. 8), не містить підпису особи, якою прийнято відповідний товар, через що вказана видаткова накладна також не приймається судом в якості належного доказу у справі.

Крім того, видаткова накладна від 14.08.2014р. № 2294 не містить підпису особи, якою прийнято поставлений відповідно до неї товар. Вказаний факт не спростовано позивачем у справі, у зв'язку з чим колегія суддів дійшла висновку про те, що вказана видаткова не є належним доказом у справі, який підтверджує факт поставки зазначеного в ній товару (т.1, а.с. 40).

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджено факт поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" товару у відповідності до умов договору від 01.12.2011р. №01/12/11-Я-9. на суму 38732,88 грн., у зв'язку з чим заявлені позовні вимоги ТОВ "Арсенал ПК" в розмірі 703,15 грн. є безпідставними та не підлягають задоволенню, а рішення місцевого господарського суду в цій частині - скасуванню.

За приписами ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона-постачальник, зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій сторони - покупцеві товар, а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого також інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства (ч. 1, 5 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.5.4 договору оплата за поставлений товар здійснюється покупцем в національній валюті України шляхом перерахування коштів на поточний рахунок продавця, вказаний в цьому договорі.

Відповідно до виписки банківської установи, наданої позивачем до господарського суду апеляційної інстанції, Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" здійснено часткову оплату поставленого за договором поставки від 01.12.2011р. №01/12/11-Я-9 товару (т.2, а.с. 3-5), а саме:

- 20.10.2014р. на суму 1372,33 грн.,

- 23.10.2014р. на суму 1000,00 грн.,

- 26.11.2014р. на суму 2000,00 грн.

Оскільки до подання ТОВ "Арсенал ПК" позову до суду апелянтом частково сплачено заборгованість за укладеним між сторонами договором поставки від 01.12.2011р. в розмірі 1372, 33 грн., колегія суддів дійшла висновку про відмову в задоволенні позовних вимог в розмірі 1372,33 грн., як безпідставно заявлених.

Крім того, відповідно до ч. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Враховуючи, що під час розгляду місцевим господарським судом позовної заяви ТОВ "Арсенал ПК" Товариством з обмеженою відповідальністю "Титан" здійснено часткову оплату поставленого за укладеним договором товару на суму 1000,00 грн., колегія суддів дійшла висновку про припинення провадження у справі № 922/4690/14 в частині стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" заборгованості за укладеним між сторонами договором в розмірі 1000,00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної інстанції і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

При цьому, колегія суддів зазначає, що частиною першою статті 104 Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості скасування або зміни рішення у зв'язку із зміною стану розрахунків між сторонами (наприклад, зменшення або збільшення заборгованості), якщо така зміна сталася після прийняття рішення місцевого господарського суду.

Враховуючи вищезазначене, господарським судом апеляційної інстанції при визначенні розміру заборгованості ТОВ "Титан" за договором поставки від 01.12.2011р. не враховується сплата апелянтом 2000,00 грн. за поставлений товар на виконання укладеного договору, оскільки вказані докази у справі не існували на момент прийняття місцевим господарським судом оскаржуваного рішення.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Положення статті 525 Цивільного кодексу України визначають, що одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Згідно статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що матеріалами справи підтверджується факт поставки Товариством з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" товару у відповідності до умов укладеного між сторонами договору, а також неспростовність вказаної обставини апелянтом у справі у відповідності до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, що свідчить про наявність правових підстав для стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" заборгованості за договором від 01.12.2011р. №01/12/11-Я-9 в розмірі 36360,55 грн.

Також, на думку колегії суддів, посилання апелянта на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права під час прийняття позовної заяви до провадження та розгляду справи є необґрунтованим з огляду на наступне.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладає в межах строку, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли з якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні. Такими обставинами, зокрема, є нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу.

Пунктом 3.9.2. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції") у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 Господарського процесуального кодексу, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 Господарського процесуального кодексу України), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Крім того, відповідно до статті 6 Європейської конвенції з прав людини гарантує право на розгляд справи впродовж "розумного строку". Ця гарантія має на меті захистити всі сторони від надмірних процесуальних затримок і наголошує на важливості відправлення судочинства без зволікань, які можуть поставити під загрозу його ефективність та довіру до суду.

Колегія суддів, розглянувши клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" про відкладення розгляду справи, подане ним до господарського суду першої інстанції, дійшла висновку про неподання товариством доказів поважності причини неможливості його представника взяти участь у судовому засіданні, а також неможливості залучення до розгляду справи іншого представника товариства.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про необґрунтованість заявленого ТОВ "Титан" клопотання про відкладення розгляду справи та наявністю підстав для відмови в його задоволенні.

Крім того, ТОВ "Титан" не подано належних доказів на підтвердження відсутності факту направлення на його адресу копії позовної заяви ТОВ "Арсенал ПК".

Враховуючи викладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарським судом Харківської області при прийняття позовної заяви до провадження, а також розгляду справи дотримано процесуальні норми господарського законодавства.

При цьому, під час винесення оскаржуваного рішення місцевим господарським судом не вжито всіх заходів для з'ясування обставин, які мають значення для правильного вирішення спору, через що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі № 922/4690/14 - скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч.1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Харківської області від 19.11.2014р. у справі №922/4690/14 скасувати частково.

Прийняти нове судове рішення, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

"Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8, р/р 1700 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" (61002, м. Харків, вул. Чернишевська, буд. 37, р/р 1253 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023, ) 36360,55 грн. заборгованості та 1684,49 грн. витрат зі сплати судового збору за подання позовної заяви.

В частині позовних вимог про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" 1000,00 грн. заборгованості провадження у справі № 922/4690/14 припинити.

В решті заявлених позовних вимог відмовити."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Арсенал ПК" (61002, м.Харків, вул. Чернишевська, буд. 37, р/р 1253 в ПАТ Укрсоцбанк, МФО 300023, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Титан" (62472, Харківська область, м. Мерефа, вул. Дніпропетровська, буд. 223, кім. 8-8, р/р 1700 в ХОФ АКБ "Укрсоцбанк", МФО 351016, ) 71,25 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.04.2015р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя Р.А. Гетьман