ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 квітня 2015 року Справа № 914/3912/14

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. (доповідач) - головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Палій В.В.,

розглянувши матеріали касаційної скарги фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, с. Лішня Дрогобицького району Львівської області,

на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.11.2014

та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.2014

зі справи № 914/3912/14

за позовом відкритого акціонерного товариства "Рембуд", м. Дрогобич Львівської області,

до Державного підприємства "Інформаційний центр" Міністерства юстиції України, м. Київ,

відділу державної виконавчої служби Дрогобицького міського управління юстиції, м. Дрогобич Львівської області,

приватного нотаріуса Дрогобицького районного нотаріального округу - Теплої Маряни Юріївни, м. Дрогобич Львівської області,

фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (далі - Підприємець),

третя особа на стороні відповідачів, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, - публічне акціонерне товариство "Банк "Фінанси та Кредит" в особі філії "Західне регіональне управління" АТ "Банк "Фінанси та Кредит", м. Львів,

про визнання недійсними результатів прилюдних торгів з реалізації предмета іпотеки, акта державного виконавця про реалізацію предмета іпотеки та свідоцтва про придбання,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 12.02.2015 касаційну скаргу Підприємця на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.11.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 зі справи (подану 16.01.2015) було повернуто без розгляду на підставі пункту 4 частини першої статті 1113 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) внаслідок неподання доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Підприємець 14.02.2015 (згідно з поштовими відмітками на конверті) вдруге звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою на зазначені судові рішення разом з клопотанням про поновлення строку її подання.

За результатами розгляду матеріалів повторної касаційної скарги Вищий господарський суд України дійшов висновку про необхідність її повернення з урахуванням такого.

До зазначеної касаційної скарги не додано доказів надсилання її копії позивачу, відповідачам та третій особі, а також матеріали скарги не містять й відміток про її безпосереднє вручення цим адресатам, що є порушенням вимог частини четвертої статті 111 ГПК України.

Подана касаційна скарга датована 16.01.2015. Проте наведений у скарзі перелік додатків до неї (аркуш 5 скарги) містить, зокрема, посилання на акт Вищого господарського суду України від 10.02.2015 № 08.03-14/28 та ухвалу Вищого господарського суду України від 12.02.2015 зі справи, які наявні у поданих матеріалах.

Зазначене, безумовно, свідчить про складання повторно поданої касаційної скарги після 12.02.2015 та відсутність тотожності її змісту з первісною касаційною скаргою.

Отже, хоча в переліку додатків до касаційної скарги і міститься посилання на "докази надсилання копії касаційної скарги іншим сторонам у справі", але наявні фіскальні чеки від 16.01.2015 №№ 7745-7749 та описи вкладення від 16.01.2015 не є доказами надіслання іншим учасникам копій даної (повторної) касаційної скарги.

До того ж матеріали касаційної скарги не містять і даних, які підтверджували б її подання вперше, а саме: на примірнику повторно поданої скарги відсутній відповідний штамп з відміткою суду, який проставляється згідно з вимогами підпункту 2.1.9 пункту 2.1 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013 № 28.

Відповідно до пункту 3 частини першої статті 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано доказів надіслання її копії іншій стороні (сторонам) у справі.

Сплачений Підприємцем з касаційної скарги судовий збір у сумі 609,00 грн. (квитанція від 16.01.2015 № NOZJF60857) підлягає поверненню з державного бюджету відповідно до пункту 2 частини першої статті 7 Закону України "Про судовий збір".

На підставі викладеного та керуючись пунктом 3 частини першої статті 1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

1. Касаційну скаргу на ухвалу господарського суду Львівської області від 06.11.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 23.12.2014 зі справи № 914/3912/14 до розгляду не приймати та повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2.

2. Повернути фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 судовий збір у сумі 609 (шістсот дев'ять) грн. 00 коп., сплачений квитанцією від 16.01.2015 № NOZJF60857.

Суддя Б.Львов

Суддя І.Бенедисюк

Суддя В.Палій