ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"14" квітня 2015 р.Справа № 916/4907/14

За позовом: селянського господарства "САША"

до відповідача: публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК"

про розірвання договорів та стягнення 142 610,08 грн.

Головуючий суддя Цісельський О.В.

Судді Волков Р.В.

Щавинська Ю.М.

Представники сторін:

від позивача: Султанов Т.З., (за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: позивач, селянське господарство "САША", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", в якій просить суд:

- розірвати договір банківського рахунку №416 від 19.12.2013р., укладений між селянським господарства "САША" та публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК";

- розірвати договір банківського рахунку (у національній валюті), укладений між селянським господарства "САША" та публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК";

- стягнути з публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" на користь селянського господарства "САША" загальну суму залишків грошових коштів в розмірі 140 156,83 грн., 2 453,25 грн. пені.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 08.12.2014р. позовну заяву (вх.№5052/14) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №916/4907/14 та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

Заява про забезпечення позову, шляхом накладення арешту на грошові кошти в сумі 142 610,08 грн., що викладена в позовній заяві, судом не задоволена, з підстав її необґрунтованості та недоведеності.

Клопотання позивача про витребування доказів (вх.№2-6023/14 від 23.12.2014р.) та (вх.№2-100/15 від 13.01.2015р.) судом задоволені.

Письмове клопотання представника позивача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-153/15 від 15.01.2015р.) судом задоволено, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 17.02.2015р.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.02.2015р. справу №916/4907/14 було призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду №122 від 09.02.2015р. призначено проведення автоматичного розподілу справи №916/4907/14.

На підставі повторного автоматичного розподілу справи №916/4907/14, зазначену справу було передано на розгляд колегії суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Волков Р.В., Щавинська Ю.М.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 09.02.2015р. колегія суддів господарського суду Одеської області у складі: головуючий суддя Цісельський О.В., судді Волков Р.В., Щавинська Ю.М. прийняла справу до свого провадження.

02.03.2015р. позивач звернувся до суду із клопотанням про продовження строку розгляду справи (вх.№2-1140/15), яке судом задоволено, у зв'язку з чим строку розгляду справи було продовжено до 24.04.2015р.

Представник позивача заявлені позовні вимоги підтримує, просить суд їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції, відзив на позов не надав, своїм правом на захист не скористався.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно з ст.75 Господарського процесуального кодексу України справу розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив:

19 грудня 2013р. між публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (Банк) та селянським господарством "САША" (Клієнт) було укладено договір банківського рахунку №416, згідно умов п.1.1. якого Банк відповідно до інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунку у національній та іноземних валютах, затвердженою Постановою Правління Національного банку України №297 від 12.11.2003р. (з змінами та доповненнями), відкриває Клієнту поточний рахунок (рахунки) у національній валюті №0001, (подалі "Рахунок") та зобов'язується приймати і зараховувати на відкритий Рахунок грошові кошти, що надходять Клієнту, виконувати розпорядження Клієнта щодо перерахування і видачі відповідних сум з Рахунку та проведення інших операцій за Рахунком у межах, встановлених операційним часом Банку (подалі "Операційний час"), а саме: понеділок - четвер з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 16:00, п'ятниця та передсвяткові дні з 9:00 до 13:00 та з 14:00 до 15:00.

Відповідно до п.п.2.3.3., 2.3.4. Договору, Банк зобов'язується належним чином виконувати умови цього Договору. Своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до діючого законодавства та нормативно-правових актів НБУ.

Пунктом 4.1. Договору визначено, що за несвоєчасне чи неналежне виконання розпорядження Клієнта щодо перерахування його коштів Банк сплачує Клієнту пеню в розмірі облікової ставки НБУ від несвоєчасно або неналежно списаної суми платежу кожен день прострочення.

Зі змісту п.7.3. Договору вбачається, що Договір розривається за заявою Клієнта у будь-який час, за умови виконання вимог, вказаних у п.7.4.

Договір, укладений на невизначений строк, набуває чинності з дня його підписання (п.9.1. Договору).

На виконання умов вищенаведеного договору відповідачем було відкрито поточний рахунок №0001 в українській гривні.

Також, між публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" та селянським господарством "САША" було укладено договір банківського рахунку (у національній валюті), на виконання умов якого відповідачем було відкрито поточний рахунок №0011.

28 жовтня 2014р. позивач звернувся до відповідача з метою проведення платіжного доручення №88 від 28.10.2014р. на суму 81 331,00 грн. та платіжного доручення №5 від 28.10.2014р. на суму 58 800,00 грн., які у встановленому порядку, відповідачем проведенні не були.

19 листопада 2014р. позивач звернувся до відповідача із заявами про розірвання договорів банківських рахунків, однак ПАТ "ІМЕКСБАНК" відповіді на ці заяви не надав.

21 листопада 2014р. позивач звернувся до відповідача з претензією №1, відповідно до якої вимагав терміново розірвати договори банківських рахунків та видати СГ "САША" готівкою залишок грошових коштів.

Проте, зазначена претензія відповідачем залишена без відповіді.

Постановою Правління Національного банку України від 26.01.2015 року №50 Публічне акціонерне товариство "Імексбанк" було віднесено до категорії неплатоспроможних. Рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26 січня 2015 року №16 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства "Імексбанк" з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 27 січня 2015 року по 26 квітня 2015 року включно, а також призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації в АТ „ІМЕКСБАНК".

Приймаючи до уваги вищенаведене, позивач вважає, що безпідставна відмова відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань за вищенаведеними договорами банківського рахунку (у національній валюті) в частині проведення платежів, повернення коштів та розірвання таких договорів і стало підставою для позивача звернутись до господарського суду Одеської області із даним позовом за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Розглянувши матеріали справи, проаналізувавши норми чинного законодавства, суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог з наступних підстав:

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно зі ст.15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст.16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч.ч.1, 4 ст.626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До договорів, що укладаються більш як двома сторонами (багатосторонні договори), застосовуються загальні положення про договір, якщо це не суперечить багатосторонньому характеру цих договорів.

Згідно із ст.628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Згідно з ч.1 ст. 55 Закону України "Про банки і банківську діяльність" відносини банку з клієнтом регулюються законодавством України, нормативно-правовими актами Національного банку України та угодами (договорами) між клієнтом та банком.

Статтею 1066 ЦК України визначено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

За приписами ст.1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд. Положення цієї глави застосовуються до інших фінансових установ при укладенні ними договору банківського рахунка відповідно до наданої ліцензії, а також застосовуються до кореспондентських рахунків та інших рахунків банків, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст.1067 Цивільного кодексу України договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам. Банк не має права відмовити у відкритті рахунка, вчинення відповідних операцій за яким передбачено законом, установчими документами банку та наданою йому ліцензією, крім випадків, коли банк не має можливості прийняти на банківське обслуговування або якщо така відмова допускається законом або банківськими правилами. У разі необґрунтованого ухилення банку від укладення договору банківського рахунка клієнт має право на захист відповідно до цього Кодексу.

Зі змісту ст.1068 Цивільного кодексу України вбачається, що банк зобов'язаний вчиняти для клієнта операції, які передбачені для рахунків даного виду законом, банківськими правилами та звичаями ділового обороту, якщо інше не встановлено договором банківського рахунка. Банк зобов'язаний зарахувати грошові кошти, що надійшли на рахунок клієнта, в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не встановлений договором банківського рахунка або законом. Банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом. Клієнт зобов'язаний сплатити плату за виконання банком операцій за рахунком клієнта, якщо це встановлено договором.

Договір банківського рахунка розривається за заявою клієнта у будь-який час. Банк має право вимагати розірвання договору банківського рахунка:

1) якщо сума грошових коштів, що зберігаються на рахунку клієнта, залишилася меншою від мінімального розміру, передбаченого банківськими правилами або договором, якщо така сума не буде відновлена протягом місяця від дня попередження банком про це;

2) у разі відсутності операцій за цим рахунком протягом року, якщо інше не встановлено договором;

3) у випадках, передбачених законодавством, що регулює відносини у сфері запобігання та протидії легалізації (відмиванню) доходів, одержаних злочинним шляхом, фінансуванню тероризму та фінансуванню розповсюдження зброї масового знищення;

4) в інших випадках, встановлених договором або законом.

Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Банк може відмовитися від договору банківського рахунка та закрити рахунок клієнта у разі відсутності операцій за рахунком клієнта протягом трьох років підряд та відсутності залишку грошових коштів на цьому рахунку.

Таким чином, укладений між сторонами договори за своєю юридичною природою є договорами банківського рахунку.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.1075 ЦК України, договір банківського рахунку закривається за заявою клієнта у будь-який час. Залишок грошових коштів на рахунку видається клієнтові або за його вказівкою перераховується на інший рахунок в строки і в порядку, встановлені банківськими правилами.

Порядок закриття банківського рахунку передбачено п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. № 492, зареєстрованої в Мінюсті України 17.12.2003 р. за № 1172/8493, згідно з якою закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку.

За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо).

Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день (п. 20.6).

Таким чином, для розірвання вказаного договору за ініціативою клієнта, достатньо подання клієнтом банку відповідної заяви.

При цьому, згода банку на розірвання договору не вимагається, оскільки чинним законодавством та даним договором визначено лише дії банку, які він повинен вчинити за наслідками подання клієнтом заяви про розірвання договору та закриття рахунку.

Порядок закриття банківського рахунку передбачено п.20.5 Інструкції про порядок відкриття, використання і закриття рахунків у національній та іноземних валютах, затвердженої Постановою правління НБУ від 12.11.2003 р. №492, зареєстрованої в Мінюсті України 17.12.2003 р. за № 1172/8493, згідно з якою закриття поточного рахунку за бажанням клієнта здійснюється на підставі його заяви про закриття рахунку.

За наявності коштів на рахунку банк здійснює завершальні операції за рахунком (з виконання платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів, виплати коштів готівкою, перерахування залишку коштів на підставі платіжного доручення на інший рахунок клієнта, зазначений у заяві, тощо).

Датою закриття рахунку вважається наступний після проведення останньої операції за цим рахунком день (п. 20.6).

Таким чином, для розірвання вказаного договору за ініціативою клієнта, достатньо подання клієнтом банку відповідної заяви.

При цьому, згода банку на розірвання договору не вимагається, оскільки чинним законодавством та даним договором визначено лише дії банку, які він повинен вчинити за наслідками подання клієнтом заяви про розірвання договору та закриття рахунку.

Умовами ст.651 Цивільного кодексу України визначено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору. У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим.

Із змісту ст.653 Цивільного кодексу України вбачається, що у разі зміни договору зобов'язання сторін змінюються відповідно до змінених умов щодо предмета, місця, строків виконання тощо. У разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються. У разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили. Сторони не мають права вимагати повернення того, що було виконане ними за зобов'язанням до моменту зміни або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором або законом. Якщо договір змінений або розірваний у зв'язку з істотним порушенням договору однією із сторін, друга сторона може вимагати відшкодування збитків, завданих зміною або розірванням договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач 19.11.2014 року звернувся до відповідача з вимогою про розірвання договорів та закриття банківськи рахунків №0001 та 0011 та видати готівкою залишок грошових коштів на цих рахунках, що підтверджується наявними в матеріалах справи заявами від 19.11.2014 року (а.с.30, 31).

З огляду на вищевказані правові норми, а також положення укладеного договору, суд доходить висновку про виникнення у відповідача після подання позивачем 19.11.2014 року заяв про закриття банківського рахунку та розірвання договорів банківського рахунку обов'язку закрити вищевказані банківські рахунки та видати залишки коштів готівкою уповноваженій особі.

Таким чином, за умови встановлення судом, що відповідачем систематично порушуються умови договорів банківського рахунку та в частині проведення грошових коштів позивача, безпідставної відмови від закриття рахунків та розірвання цих договорів, суд дійшов висновку щодо необхідності захисту порушених прав позивача, шляхом розірвання в судовому порядку укладених між селянським господарства "САША" та публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК", у зв'язку з чим, заявлені позовні вимоги позивача в цій частині підлягають судом задоволенню.

Щодо позовної вимоги позивача про стягнення з відповідача загальної суми залишків грошових коштів в розмірі 140 156,83 грн. та 2 453,25 грн. пені, суд зазначає наступне:

Відповідно до з ч. ч. 1 та 2 ст.1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно з ч.1 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває усі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Відповідно до п.1 ч.5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Визначення поняття "кредитор банку" містять приписи Закону України "Про банки і банківську діяльність".

Так, відповідно до статті 2 Закону, кредитор банку - юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Згідно з ч.1 статті 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст.510 ЦК України сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Таким чином, суд доходить висновку, що у спірних правовідносинах позивач виступає кредитором за майновою вимогою з розпорядження належними йому коштами, а банк, відповідно, виступає боржником.

При цьому, суд зазначає, що обмеження, встановлене пунктом 1 частини 5 ст.36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", не поширюється на зобов'язання банку щодо виплати коштів за вкладами вкладників за договорами, строк яких закінчився, та за договорами банківського рахунку вкладників (пункт 1 частини 6 вказаної статті).

Відповідно до пункту 4 частини 1 статті 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" вкладником є фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Таке ж визначення міститься у пункті 2.1 статті 2 Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку".

З урахуванням викладеного, суд доходить висновку, що на селянське господарство "САША" розповсюджуються обмеження, встановлені пунктом 1 частини 5 статті 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", а відтак вимоги щодо закриття банківського рахунку з подальшою видачею готівкою залишку грошових коштів не можуть бути задоволені за рахунок відповідача, в силу вказаних обмежень з огляду на введення у ПАТ "Імексбанк" тимчасової адміністрації, у зв'язку із чим позовні вимоги про стягнення з відповідача загальної суми залишків грошових коштів в розмірі 140 156,83 грн. та 2 453,25 грн. пені задоволенню судом не підлягають.

Аналогічну думку викладено в Постанові Верховного Суду України від 25.03.2015р. по справі №910/9232/14.

За приписами ч.ч.1, 2 ст.11128 ГПК України рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України. Невиконання судових рішень Верховного Суду України тягне за собою відповідальність, установлену законом.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до приписів статей 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору пропорційно задоволеним позовним вимогам в сумі 2 436,00 грн. слід стягнути з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов селянського господарства "САША" - задовольнити частково.

2. Розірвати договір банківського рахунку №416 від 19.12.2013р., укладений між селянським господарства "САША" (67151, Одеська обл., Великомихайлівський район, с. Мигаї, вул. Леніна, код ЄДРЮОФОП 30543126) та публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (65039, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Гагаріна,12-А, код 20971504) в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (67100, Одеська обл., Великомихайлівський район, смт. Велика Михайлівка, вул. 121), на підставі якого було відкрито рахунок №0001.

3. Розірвати договір банківського рахунку (у національній валюті), укладений між селянським господарства "САША" (67151, Одеська обл., Великомихайлівський район, с. Мигаї, вул. Леніна, код ЄДРЮОФОП 30543126) та публічним акціонерним товариством "ІМЕКСБАНК" (65039, Одеська обл., м. Одеса, пр-т Гагаріна,12-А, код 20971504) в особі відділення №18 публічного акціонерного товариства "ІМЕКСБАНК" (67100, Одеська обл., Великомихайлівський район, смт. Велика Михайлівка, вул. 121), на підставі якого було відкрито рахунок №0011.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Рішення господарського суду Одеської області набирає чинності у порядку ст.85 ГПК України.

Наказ видати в порядку ст. 116 ГПК України

Повний текст рішення складено 16 квітня 2015 р.

Головуючий суддя О.В. Цісельський

Суддя Ю.М. Щавинська

Суддя Р.В. Волков