УХВАЛА

14.04.2015Справа №10/478
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС - Компані"

про стягнення грошових коштів, -

За розглядом заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал"

про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. в справі №10/478 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від заявника: Муха Д.О. (представник за довіреністю №3 від 25.03.2015р.);

від позивача: не з'явились;

від відповідача: не з'явились.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 03.02.2011р. у справі №10/478 позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" задоволено повністю, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС - Компані" грошові кошти, а саме заборгованість по кредиту та відсоткам в сумі 575 769,94 дол. США що за офіційним курсом Національного банку України складає 4 570 289,05 грн., 46 128,86 дол. США пені, що за офіційним курсом Національного банку України складає 366 157,05 грн. та судові витрати в сумі 25 736,00 грн.

03 березня 2011 року на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 03.02.2011р. по справі № 10/478 судом було видано відповідний наказ.

10 лютого 2014 року через канцелярію до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" надійшла заява про залучення до участі у справі правонаступника позивача та заміну сторони у виконавчому провадженні.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про залучення до участі у справі правонаступника позивача та заміну сторони у виконавчому провадженні по справі № 10/478 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. у справі №10/478 залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2014р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. у справі № 10/478 скасовано в частині відмови у задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про залучення його до участі у справі як правонаступника позивача та залучено до участі у справі №10/478 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал". В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. у справі №10/478 залишено без змін.

24.03.2015р. до Господарського суду міста Києва надійшла заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. в справі №10/478 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 26.03.2015р. заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" призначено до розгляду на 14.04.2015р.

В судове засідання 14.04.2015р. представники позивача та відповідача не з'явились, про час та місце судового засідання сторони повідомлялись належним чином, проте до суду від відповідача надійшло клопотання про відкладення розгляду справи.

Клопотання відповідача обґрунтоване тим, що ним не отримано копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал", а також участю його уповноваженого представника в судовому засіданні в Господарському суді Чернігівської області.

Розглянувши клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, судом було відмовлено в його задоволенні, оскільки нормами чинного господарського процесуального законодавства України не передбачено обов'язку заявника щодо направлення копії вказаної заяви на адреси інших учасників судового процесу.

Крім того, в силу приписів ст. 22 ГПК України відповідач не позбавлений права знайомитися з матеріалами справи, в тому числі і з заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" та доданими до неї матеріалами.

Щодо зайнятості представника відповідача в іншому судовому засіданні, господарський суд відзначає, що в ГПК України передбачена участь через представника, що надає можливість направити в судове засідання іншу уповноважену належним чином на те особу чи директора.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал", господарський суд приходить до висновку, що вона не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження". (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до ст. 21 закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на дату видачу наказу) строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становив 3 роки.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлюється матеріалами справи наказ Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. у справі №10/478 був дійсний для пред'явлення до виконання до 03.03.2014р.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Відповідно до ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Як встановлено судами першої та апеляційної інстанції при розгляді заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про залучення до участі у справі правонаступника позивача та заміну сторони у виконавчому провадженні 05.09.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк", Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" та Національним банком України було укладено договір №31-Л про передавання в управління непроданих активів, відповідно до умов якого установник управління передає в управління управителеві активи, наявні на балансі установника управління на дату укладання цього договору, а управитель приймає в управління активи і зобов'язується вживати всіх необхідних заходів для задоволення за рахунок активів вимог кредиторів установника управління (вигодонабувачів).

Відповідно до акту приймання - передавання в управління непроданих активів ТОВ "Укрпромбанк" від 01.10.2013 банком передано, а Товариством з обмеженою відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" прийнято, зокрема, право вимоги до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІС - Компані" згідно кредитного договору №33/Г-1/КВ-08, , балансова вартість активу 4745225,09 грн.

Скасовуючи ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. у справі № 10/478, Вищий господарський суд України у своїй постанові від 19.11.2014р. зазначив, що суди попередніх інстанцій не врахували особливості правової природи права довірчої власності управителя та вищенаведені особливості процедурі ліквідації банку і правові наслідки передачі непроданих активів банку в управління під час її здійснення, у зв'язку із чим дійшли помилкового висновку про те, що за договором №31-Л від 05.09.2013р. не відбулось заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір та зважаючи на положення ст. 25 Господарського процесуального кодексу України та п. 1.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" залучив до участі у справі №10/478 правонаступника Товариства з обмеженою відповідальністю "Український промисловий банк" - Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал".

В частині відмови у задоволенні клопотання заявника про заміну сторони у виконавчому провадженні, оскаржувані судові рішення Вищий господарський суд України залишив без змін на підставі відсутності доказів відкриття органами Державної виконавчої служби виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р.

Відповідно до ст. 8 закону України «Про виконавче провадження» сторонами у виконавчому провадженні є стягувач і боржник. Стягувачем є фізична або юридична особа, на користь чи в інтересах якої видано виконавчий документ. Боржником є фізична або юридична особа, визначена виконавчим документом.

Стягувачам, які з поважних причин пропустили строк для пред'явлення виконавчого документа до виконання, суд може поновити його тільки щодо виконавчих листів, виданих на підставі рішення, ухвали, постанови в цивільній справі, та вироку, ухвали, постанови в кримінальній справі. Пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду може бути відновлений судом, який постановив судове рішення, за наявності умов, передбачених ст. 119 ГПК. (п. 11 постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Зважаючи на те, що постановою Вищого господарського суду України від 19.11.2014р. ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. у справі № 10/478 в частині відмови в задоволенні заяви про заміну сторони виконавчого провадження було залишено в силі, заявник не набув, на думку суду, статусу учасника виконавчого провадження (стягувача), а відтак в силу приписів ст.ст. 116, 119 Господарського процесуального кодексу України у господарського суду відсутні правові підстави для поновлення пропущеного строку для пред'явлення наказу суду від 03.03.2011р. до виконання.

Щодо видачі заявнику дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р., господарський суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Правова конструкція норми ст. 120 процесуального кодексу передбачає звернення з заявою про видачу дублікату наказу стягувачем або державним виконавцем, тоді як зазначено вище, заявник статусу учасника виконавчого провадження не набув.

Крім того, як було зазначено вище, наказ від 03.03.2011р. був дійсний для пред'явлення його до виконання до 03.03.2014р., тоді як заявник з заявою про видачу дублікату наказу звернувся 24.03.2015р., тобто після закінчення строку, встановленого для його пред'явлення до виконання.

Доказів на підтвердження відкриття виконавчого провадження з виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р., в тому числі доказів на підтвердження переривання строку для пред'явлення виконавчого документа до виконання, як станом на дату розгляду касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ІК "ІФГ Капітал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 01.04.2014р. та постанову Київського апеляційного господарського суду від 15.09.2014р. у справі № 10/478 судом вищої інстанції, так і станом на дату розгляду заяви видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. в справі №10/478 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання, заявником до матеріалів справи не надано.

Таким чином, заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" визнається судом необґрунтованою і в частині видачі дублікату наказу від 03.03.2011р.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. в справі №10/478.

2. Відмовити в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна компанія "ІФГ Капітал" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 03.03.2011р. в справі №10/478.

3. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.