ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р. Справа № 909/733/14

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я.

За участю:

представників позивача - Петечела О.Ю., Секереша В.І.,

представника відповідача - Навроцького А.І.,

судового експерта з правом проведення будівельно-технічних експертиз - Перекрьостова В.М.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: приватного підприємства "Інвестбуд-ІФ", вул. Гната Хоткевича, 46/5, оф. 9, м. Івано-Франківськ, 76002, .

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю "Електролюкс Україна", вул. Юності, 23А, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, 76494, код ЄДРПОУ 3718300.

про стягнення заборгованості в сумі 225 576, 00 грн.

встановив, що приватне підприємство "Інвестбуд-ІФ" звернулось до господарського суду з вимогою до товариства з обмеженою відповідальністю "Електролюкс Україна" про стягнення 225 576, 00 грн.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України не приймає і не оплачує роботи виконані позивачем з метою виконання зобов'язань передбачених договором № S17/13 від 27.05.2013р. на виконання різних загально-будівельних робіт у заводі ТОВ "Електролюкс Україна".

Крім того, позивач повідомив про те, що призначений ТОВ "Електролюкс" відповідальний за здійснення технічного нагляду за будівництвом та реконструкцією виробничого корпусу Замовника в період виконання робіт що є предметом спору, Острижнюк Я.М. надав технічний висновок про те, що виконані роботи відповідно до Акту приймання виконаних підрядних робіт згідно договору № S17/13 від 27.05.2013. відповідно до кошторису "Комерційна пропозиція на виконання різних видів будівельно-монтажних робіт по комплексу заводу виробництва пральних машин "ТОВ Електролюк Україна" (Додаток №1 до договору №S17/13 від 27.05.2013.) виконані підрядником ПП "Інвестбуд-Іф" в повному обсязі. Дані роботи не включались до кошторисної документації Договору генерального підряду №-R-S04/13 від 20 червня 2013року.

Відповідач, щодо позову заперечив, зазначивши, що позивачем заявлено позов про стягнення заборгованості за виконані роботи, які не передбачені договором № S17/13 від 27.05.2013р., не узгоджені сторонами договору та не затверджені замовником відповідно до кошторисів, як це передбачено договором. Акти виконаних робіт ними не отримувались і не підписувались.

Оскільки, представник відповідача заперечив факт виконання позивачем робіт, суд призначив судову будівельно - технічну експертизу.

30.01.2015р. до суду надійшов висновок експерта.

17.02.2015р. судом оголошено перерву до 18.02.2015р. для надання можливості представнику відповідача ознайомитись з висновком експерта.

В судовому засіданні 18.02.2015. представник відповідача подав суду клопотання про залучення ПрАТ "Львівський проектний інститут" в якості третьої особи яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача та клопотання про виклик експерта.

18.02.2015р. судом оголошено перерву до 17.03.2015р.

Представник позивача подав суду заперечення щодо клопотань відповідача про залучення третьої особи та виклик експерта, в якому посилається на те, що дії відповідача є зловживанням наданими процесуальними правами та спрямовані на необґрунтоване затягування розгляду справи з метою ухилення від виконання зобов'язань по договору.

Відповідач надав суду для приєднання до матеріалів справи копій витягів з проектної документації розробленої ПрАТ "Львівський проектний інститут" та деяких робочих документів позивача до договору генерального підряду від 20.06.2013. та копії зареєстрованих у інспекції ДАБК у Івано-Франківській області декларації про готовність об'єкта до експлуатації за №ІФ 33 та №ІФ 31. Надав також додаткові пояснення, з яких вбачається, що в позові слід відмовити.

В судовому засіданні 02.04.2015р. судовий експерт ЛНДІСЕ Перекрьостова В.М. надав відповіді на запитання відповідача, зокрема повідомив, що ним було проведено, як візуальне обстеження об'єкту дослідження так і досліджено відповідні документи на підставі яких зроблено витсновок.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд вважає що позов слід задоволити, судові витрати стягнути з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

При цьому суд врахував наступне:

27 травня 2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Електролюкс Україна" (надалі по тексту Замовник) та приватним підприємством "Інвестбуд-ІФ" (надалі по тексту - Підрядник) укладено договір № S17/13 на виконання різних загально-будівельних робіт у заводі ТОВ "Електролюкс Україна", згідно умов якого замовник доручає, а підрядник зобов'язується на власний ризик, власними і залученими силами і засобами надавати послуги з виконання різних видів загально-будівельних та монтажних робіт, а також з надання послуг машин і механізмів у заводі замовника за адресою: вул. Юності 23-А, м. Івано-Франківськ, згідно з Кошторисами ( Додатки до даного Договору), які складають невід'ємну частину у відповідності до вимог діючого законодавства України п.1.1. Договору.

Відповідно до п.1.2 Договору замовник зобов'язується прийняти виконану роботу відповідно до умов даного Договору та оплатити її.

Підрядник самостійно вирішує всі технічні і організаційні питання, які виникають в процесі виконання робіт по предмету даного Договору п.1.3.

Розділом два Договору встановлено вартість договору. Зокрема зазначено, що вартість Договору складатиметься з вартості різних загально-будівельних робіт, які будуть узгоджені сторонами та затверджені замовником відповідно до Кошторисів (додатки до договору), Актів виконаних робіт та/або рахунків, представлених Підрядником, на використанні машини та механізми. Вартість робіт, вказана в узгоджених та затверджених Кошторисах (Додатках), є договірною і незмінною протягом дії кожного Додатку до даного Договору і до повного виконання робіт. Будь-які зміни вартості договору, яка вказана в п. 2.1, можливі тільки при попередньому письмовому узгодженні сторонами. У цьому випадку Виконавець зобов'язаний надати Замовнику детальний опис додаткових і/або покрашених робіт і їх вартість, отримати попередню письмову згоду для їх фактичного виконання.

Розрахунки між сторонами проводяться в безготівковій формі банківським переказом коштів на поточний рахунок Підрядника. Замовник після завершення виконання предмету Договору згідно з кожним Додатком до Договору в повному обсязі здійснює 100% після оплату по кожному Додатку до Договору протягом 15 (п'ятнадцяти) банківських днів з дати підписання Сторонами Акту виконання робіт та на підставі представленого Виконавцем рахунку П.3.1. та 3.2 Договору.

Відповідно до п.8.1 Договору роботи за цим Договором вважатимуться завершеними в повному обсязі та переданими Замовнику у гарантійну експлуатацію після підписання Замовником Акту виконаних робіт. Об'єми виконаних робіт на підставі Додатків до Договору готує Підрядник у трьох екземплярах і передає Замовникові. Згідно проектної - технічної і дозвільної документації, при завершені робіт підрядник формує пакет документів, необхідних для здачі робіт в експлуатацію. Перелік документів, що оформляється підрядником при завершені робіт, повинен відповідати нормам і правилам діючого законодавства України. Замовник одержавши повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за Договором, зобов'язаний протягом 5 робочих днів від дати вручення повідомлення розпочати їх прийняття. Замовник залишає за собою право не прийняти всю, чи будь-яку частину робіт, якщо доведено-засвідчено, що ці роботи, чи їх частина не відповідає Договору. Замовник залишає за собою право не прийняти всю, чи будь-яку частину робіт, якщо доведено/ засвідчено, що ці роботи, чи їх частина не відповідає Договору.

З матеріалів справи вбачається, що позивач направляв відповідачу, як акти приймання виконаних робіт так і претензії, однак відповідач до розгляду справи в суді залишив їх без уваги.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч.1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. ст. 846 Цивільного кодексу України).

Статтею 853 ЦК України передбачено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Згідно ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України - якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 4 ст. 879 ЦК України встановлено, що оплата робіт провадиться після прийняття замовником збудованого об'єкта (виконаних робіт), якщо інший порядок розрахунків не встановлений за погодженням сторін.

Відповідно до ч.4 ст. 882 ЦК України замовник, який попередньо прийняв окремі етапи робіт, несе ризик їх знищення або пошкодження не з вини підрядника, у тому числі й у випадках, коли договором будівельного підряду передбачено виконання робіт на ризик підрядника.

Приписами ст. 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Частиною1 п.1 ст. 530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 610, 612 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Твердження відповідача про те, що спірні роботи не підлягають оплаті, як такі що не виконувались, не приймаються судом, як безпідставні.

Згідно висновку судової інженерно-технічної експертизи №3700 від 26.01.2015 заявлені позивачем у позові перелік, об'єм та вартість робіт з будівництва об'єкту за адресою: м. Івано-Франківськ, с. Микитинці, вул. Юності, 23а відповідають переліку, об'єму та вартості робіт визначених у проектно-кошторисній документації до договору №S17/13 від 27.05.2013 на виконання різних загально-будівельних робіт.

Враховуючи викладене та те, що документами наявними в матеріалах справи, підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту невиконання зобов'язання, вимога позивача є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

Клопотання позивача про залучення ПрАТ "Львівський проектний інститут" в якості третьої особи відхиляється, оскільки предметом спору не є пректно-кошторисна документація розроблена інститутом і рішення по справі ніяким чином не може вплинути на порушення охоронюваних законом прав чи виникнення обов'язків у ПрАТ "Львівський проектний інститут"

Відповідно до статті 44 ГПК України, судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Судові витрати стягнути з відповідача у відповідності до ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст.124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Електролюкс Україна", вул. Юності, 23А, с. Микитинці, м. Івано-Франківськ, 76494, , р/р 1000 Філія "КІБ" ПАТ "КРЕДІ АГРІКОЛЬ БАНК" МФО 300379 на користь приватного підприємства "Інвестбуд-ІФ", вул. Гната Хоткевича, буд. 46, корп. 5 кв. 9, м. Івано-Франківськ, 76000, , р/р 7214 ПАТ "ВТБ Банк" м. Київ МФО 321767 - 225 576, 00 грн. заборгованості, 4511,53 - судового збору, 7400 грн. - за проведення судової експертизи.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 09.04.15

Суддя Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Микитин Р. Р. 09.04.15