ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 922/1615/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддіБожок В.С.,
суддівКостенко Т.Ф., Сибіги О.М.
розглянувши матеріали касаційної скаргиТовариства з обмеженою відповідальністю "Бост-Теплосервіс", м. Харків
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року
у справі господарського суду Харківської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Бост-Теплосервіс", м. Харків
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Пригородна нерухомість", м. Харків
простягнення коштів

за участю представників

позивача: не з'явився,

відповідача: Назаренко М.П.

В С Т А Н О В И В:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бост-Теплосервіс" (далі за текстом - ТОВ "Бост-Теплосервіс") звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Пригородна нерухомість" (далі за текстом - ТОВ "Пригородна нерухомість") про стягнення заборгованості в сумі 172 386, 20 грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року позовні вимоги задоволено: присуджено до стягнення з ТОВ "Пригородна нерухомість" на користь ТОВ "Бост-Теплосервіс" 172 386, 20 грн. основного боргу, витрати на проведення судової експертизи та судовий збір.

Рішення місцевого господарського суду мотивовано тим, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту виконаних робіт (наданих послуг) і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором, і відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта; в той же час, відповідач в порушення вимог ст. ст. 853, 882 Цивільного кодексу України безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а відтак, строк оплати за актами виконаних робіт настав і відповідач не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані позивачем.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року було скасовано та прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову - відмовлено.

Постанову суду апеляційної інстанції мотивовано тим, що відповідно до умов договору остаточна оплата виконаних виконавцем робіт проводиться на підставі підписаних двосторонніх актів здачі-приймання виконаних робіт, які відповідачем підписано не було; в той же час, акти приймальної комісії про прийняття завершеного будівництвом об'єкту системи газопостачання 07.11.2013 року, а також акт приймання нового (модернізованого) комерційного вузла обліку природного газу від 12.11.2013 року, хоча і підписані позивачем, відповідачем, представниками експлуатаційної організації та Держнагляду охорони праці і представником ПАТ "Харківміськгаз", які засвідчують виконання зазначених робіт, не є належними доказами виконання передбачених договором робіт.

Не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ТОВ "Бост-Теплосервіс" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року, а рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року - залишити в силі.

ТОВ "Пригородна нерухомість" до Вищого господарського суду України було подано відзив на касаційну скаргу, в якому відповідач проти доводів касаційної скарги заперечує та просить залишити її без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року - без змін.

Розпорядженням від 14.04.2015 року № 03-05/619 сформовано наступний склад колегії суддів: головуючий суддя - Божок В.С., судді - Костенко Т.Ф., Сибіга О.М.

В судовому засіданні представник відповідача проти доводів касаційної скарги заперечував та просив залишити її без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року - без змін.

Позивача згідно з приписами ст. 1114 ГПК України було належним чином повідомлено про день, час і місце розгляду касаційної скарги, однак він не скористався передбаченим процесуальним законом правом на участь в розгляді справи касаційною інстанцією.

Заслухавши пояснення представника відповідача, приймаючи до уваги межі перегляду справи в суді касаційної інстанції, перевіривши повноту встановлення господарськими судами обставин справи та правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, постанова Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року - скасуванню, а рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року необхідно залишити в силі з огляду на наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 27.05.2013 року ТОВ "Пригородна нерухомість" (замовник) та ТОВ "Бост-Теплосервіс" (виконавець) було укладено Договір № 08-05-13 на виконання робіт з газопостачання об'єкту, згідно з п. 1.1. якого предметом даного Договору є проведення будівельно-монтажних робіт по газозабезпеченню об'єкта, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Диканівська, 50 на основі робочого проекту.

Відповідно до п. п 3.1.3., п. п. 3.1.4., п. п. 3.1.5. п. 3.1. Договору замовник зобов'язаний: здійснити передоплату в розмірі авансу на закупку матеріалів 90 000, 00 грн., в тому числі ПДВ 20 %; прийняти до розгляду виконані роботи і на протязі трьох днів здійснити прийомку робіт, підписати акт прийому-здачі виконаних робіт; здійснити оплату по даному Договору на протязі 10 днів після підписання акту виконаних робіт.

Згідно з п. 3.2. Договору у випадку невиконання або неякісного виконання виконавцем робіт замовник повідомляє його про це у дводенний строк після виявлення недоліків для вжиття необхідних заходів.

Положеннями п. п. 4.1., 4.2. Договору визначено вартість і порядок розрахунків, зокрема, загальна вартість робіт, виконаних виконавцем по даному Договору визначається локальними кошторисами, і складає 140 044, 80 грн., в тому числі ПДВ 20 % - 23 340, 80 грн. Кінцева оплата виконаних виконавцем робіт по даному Договору здійснюється замовником на протязі 10-ти банківських днів на підставі підписаних двосторонніх актів здачі-прийомки виконаних робіт.

Також з матеріалів справи вбачається, що з метою виконання робіт за Договором від 27.05.2013 року ТОВ "Бост-Теплосервіс" був розроблений Робочий проект на додаткове встановлення газового обладнання технологічних потреб підприємства за адресою м. Харків, вул. Диканівська, 50. Робочий проект був погоджений з ПАТ "Харківміськгаз", що підтверджується Технічними умовами ПАТ "Харківмісьгаз" від 29.04.2013 року № 11-112/13т, які відповідачем не підписані, проте відповідачем підписувались зміни до технічного завдання, які стосувались технічно важкої роботи.

Крім того, судом першої інстанції встановлено, що на підставі Договору від 27.05.2013 року та досягнутої домовленості на виконання робіт ТОВ "Бост-Теплосервіс" з монтажу та пусконалагодження газової горілки потужністю 4 МВт ТОВ "Бост-Теплосервіс" виконало будівельно-монтажні роботи з газопостачання об'єкту, що розташований за адресою: м. Харків, вул. Диканівська, а також монтаж та пусконалагодження газової горілки, що підтверджується актами приймальної комісії про прийняття завершеного будівництвом об'єкту системи газопостачання 07.11.2013 року, а також актом приймання нового (модернізованого) комерційного вузла обліку природного газу від 12.11.2013 року, підписаними сторонами, представниками експлуатаційної організації та Держнагляду охорони праці і представником ПАТ "Харківміськгаз", які засвідчують виконання зазначених робіт.

Таким чином, незважаючи на те, що роботи ТОВ "Бост-Теплосервіс" були виконані, що підтверджено вищезазначеними Актами від 07.11.2013 року та від 12.11.2013 року, замовник відмовився від підписання актів приймання - передачі робіт та здійснення повного розрахунку з виконавцем, що стало підставою для звернення до суду з відповідним позовом.

З урахуванням встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи здійснюючи касаційний перегляд, колегія суддів Вищого господарського суду України виходить з наступного.

Предметом спору у даній справі є стягнення боргу за невиконання умов договору на виконання робіт з газопостачання, а, отже, до спірних правовідносин підлягають застосуванню норми Цивільного кодексу України, Господарського кодексу України та інших законодавчих актів, які регулюють спірні правовідносини.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, які кореспондуються з положеннями ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання і одностороння зміна умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 ст. 527 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

З матеріалів справи вбачається та місцевим господарським судом встановлено факт виконання робіт позивачем за Договором від 27.05.2013 року та домовленістю між сторонами з монтажу та пусконалагодження газової горілки потужністю 4 МВт, що підтверджується, зокрема:

- актом приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання від 07.11.2013 року, за рішенням якої будівельно-монтажні роботи виконані у повному обсязі відповідно до проекту, вимогами ДБН В.2.5.-20-2001 "Газопостачання" і "Правил безпеки систем газопостачання України" Пред'явлений до прийняття: ГРП -Ш-2-РДГ-50Н-УЗ, за адресою: м. Харків, вул.Диканівська, 50,

- актом приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання від 07.11.2013 року, за рішенням якої будівельно-монтажні роботи виконані у повному обсязі відповідно до проекту, вимогами ДБН В.2.5.-20-2001 "Газопостачання" і "Правил безпеки систем газопостачання України" Пред'явлений до прийняття: Труба ст.Ф159мм.-15 м.п., Труба ст.Ф 89мм.-1м.п., Труба ст.Ф57мм. -2м.п., Труба ст.Ф 20мм. -5 м.п., Горелка газовая блочная КП -400Б-Р-Е, Кран шаровий Ф 80мм -1шт,Кран шаровий Ф50 мм. -1шт.,

- актом приймальної комісії про прийняття закінченого будівництвом об'єкта системи газопостачання від 07.11.2013 року, за рішенням якої будівельно-монтажні роботи виконані у повному обсязі відповідно до проекту, вимогами ДБН В.2.5.-20-2001 "Газопостачання" і "Правил безпеки систем газопостачання України" Пред'явлений до прийняття: Газопровід середнього тиску у складі: Труба ст.Ф 89 159 мм., Труба ст.Ф 20мм. -4 м.п., Шкафная установка с измерительным комплексом КВР-1-01G160-80-У2-1шт, КШ Ф-80-3 шт.,

- актом приймання нового (модернізованого) комерційного вузла обліку природного газу на базі промислового лічильника з коректором (очислювачем)/вимірювального комплексу від 12.11.2013 року.

Вищевказані акти були підписані позивачем, відповідачем, органами наглядохоронпраці та ПАТ "Харківміськгаз" та складені про об'єкти та роботи передбачені Договором від 27.05.2013 року, що свідчить про виконання зазначених робіт належним чином та прийняття їх відповідачем.

Відповідно до статті 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ч. 1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у письмовій формі. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телефонограмами тощо, а також прийняттям до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про підтвердження факту існування між сторонами відносин підряду щодо домовленості на виконання робіт, предметом якого є монтаж та пусконалагодження газової горілки потужністю 4 мгВт, м. Харків, Комінтернівський район, вул. Диканівська, 50 .

11.03.2014 року ТОВ "Бост-Теплосервіс" направило претензію ТОВ "Пригородна нерухомість", разом з якою, зокрема, були направлені для підписання проект Договору на виконання робіт з монтажу № 04-01-13 від 10.10.2013 року та акти прийомки виконаних робіт, а також містились вимоги про погашення заборгованості за виконані роботи за Договором від 10.10.2013 року.

У відповіді на зазначену претензію ТОВ "Пригородна нерухомість" зазначило, що вказані роботи були виконані за раніше укладеним між сторонами Договором від 27.05.2013 року, а також заперечувало факт досягнення домовленостей за Договором від 10.10.2013 року.

За умовами ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначено в ч. 1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Частинами 1, 2 ст. 882 Цивільного кодексу України передбачено, що замовник, який одержав повідомлення підрядника про готовність до передання робіт, виконаних за договором будівельного підряду, або, якщо це передбачено договором, - етапу робіт, зобов'язаний негайно розпочати їх прийняття. Замовник організовує та здійснює прийняття робіт за свій рахунок, якщо інше не встановлено договором. У прийнятті робіт мають брати участь представники органів державної влади та органів місцевого самоврядування у випадках, встановлених законом або іншими нормативно-правовими актами.

Відповідно до ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Замовник має право відмовитися від прийняття робіт у разі виявлення недоліків, які виключають можливість використання об'єкта для вказаної в договорі мети та не можуть бути усунені підрядником, замовником або третьою особою (ч. 6 ст. 882 Цивільного кодексу України).

Таким чином, колегія суддів Вищого господарського суду України зауважує, що відповідно до норм чинного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання актів виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акту.

В той же час, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника (п. 6 Оглядового листа Вищого господарського суду України "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України" від 18.02.2013 року № 01-06/374/2013).

З матеріалів справи вбачається, що відповідач не надав судам доказів в підтвердження наявності недоліків виконаних робіт.

З урахуванням вищезазначених правових приписів, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про те, що передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акту виконаних робіт (наданих послуг) і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Відповідної правової позиції дотримується і Верховний Суд України в своїй постанові від 02.10.2012 року у справі № 23/236.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України приходить до висновку, що в порушення вимог ст. ст. 853, 882 Цивільного кодексу України замовник безпідставно відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), а відтак, строк оплати за актами виконаних робіт настав і відповідач не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані позивачем.

Поряд з цим, скасовуючи законне та обгрунтоване рішення суду першої інстанції апеляційний господарський суд виходив з того, що оплата виконаних виконавцем робіт проводиться на підставі підписаних двосторонніх актів здачі-приймання виконаних робіт, а акти приймальної комісії про прийняття завершеного будівництвом об'єкту системи газопостачання 07.11.2013 року, а також акт приймання нового (модернізованого) комерційного вузла обліку природного газу від 12.11.2013 року, хоча і підписані сторонами та представниками експлуатаційних організацій, не є належними доказами виконання передбачених Договором робіт.

Однак, колегія суддів Вищого господарського суду України звертає увагу на ту обставину, що з матеріалів справи вбачається, що позивачем були виконані роботи у повному обсязі, про що свідчать підписані в тому числі і представниками сторін та контролюючих організацій акти приймальної комісії прийняття об'єктів до експлуатації, які засвідчують виконання зазначених робіт за Договором, і підтверджують, що ніяких зауважень ані зі сторони відповідача, ані зі сторони експлуатаційних організацій щодо виконаних робіт немає.

Крім того, колегія суддів Вищого господарського суду України відзначає, що акти здачі-приймання робіт було підписано виконавцем в односторонньому порядку і такі акти недійсними судом не визнавались, що вказує на дійсність таких актів згідно з приписами ст. 882 Цивільного кодексу України і є підставою для оплати виконаних робіт за Договором.

В той же час, суд касаційної інстанції враховує, що відповідачем не надано документально-обгрунтованих відмов щодо підписання кожного із таких актів в строки, передбачені Договором, як і не заявлено про можливі недоліки виконаних робіт у визначеному Договором порядку, у зв'язку з чим відповідач втратив право посилатись на недоліки у виконаних роботах і вказане свідчить лише про намагання замовника ухилитись від прийняття та оплати таких робіт.

Зазначені обставини не були враховані апеляційним господарським судом, що призвело до помилкових висновків про необхідність відмови у задоволенні позовних вимог та скасування законного та обґрунтованого рішення суду першої інстанції.

Відтак, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про законність і обгрунтованість позовних вимог та необхідність їх задоволення, так як позивачем доведено факт виконання робіт за Договором з огляду як на наявність підписаних в односторонньому порядку згідно умов Договору та чинного законодавства актів виконаних робіт, так і підписаних сторонами та представниками контролюючих організацій актів приймальної комісії про прийняття об'єктів до експлуатації, що свідчить про виконання робіт за Договором, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 172 386, 20 грн. і докази сплати такої заборгованості в матеріалах справи - відсутні.

Крім того, згідно з п. п. 7, 8 ч. 2 ст. 105 ГПК України у постанові апеляційної інстанції мають бути зазначені обставини справи, встановлені апеляційною інстанцією, доводи, за якими апеляційна інстанція відхиляє ті чи інші докази, мотиви застосування законів та інших нормативно-правових актів; у разі скасування або зміни рішення місцевого господарського суду - доводи, за якими апеляційна інстанція не погодилась з висновками суду першої інстанції.

Колегія суддів касаційної інстанції вважає за необхідне відзначити, що в порушення вказаних вимог процесуального законодавства, суд апеляційної інстанції, приймаючи оскаржувану постанову, не спростував доказів, на які послався у своєму рішенні суд першої інстанції, та не навів переконливих доводів щодо скасування рішення місцевого господарського суду.

За таких обставин, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що місцевий господарський суд всебічно, повно і об'єктивно розглянув у судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності і керуючись законом, який регулює спірні правовідносини, дійшов обґрунтованого висновку, про необхідність задоволення позовних вимог.

Приписами п. 6 ч. 1 ст. 1119 ГПК України передбачено, що касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

З урахуванням викладеного, оскільки постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року у даній справі прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права, а згідно вимог ч. 1 ст. 11110 ГПК України це є підставою для скасування або зміни рішення місцевого або постанови апеляційного господарського суду, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне касаційну скаргу задовольнити, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року - скасувати і залишити в силі рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу задовольнити.

2. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року у справі № 922/1615/14 - скасувати.

3. Рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 року у справі № 922/1615/14 - залишити без змін.

Головуючий суддяВ.С. Божок

СуддіТ.Ф. Костенко

О.М. Сибіга