ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Справа № 908/2182/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Дроботової Т.Б. - головуючого,
Волковицької Н.О., Рогач Л.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПриватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс"
на постановуХарківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014
у справі№ 908/2182/14 Господарського суду Запорізької області
за позовомПершого заступника прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Аграрного фонду України
доПриватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс"
простягнення 5140936,74 грн.
за участю представників:
позивача не з'явились (про час і місце судового засідання повідомлені належно)
відповідачаЧернов В.В.
прокурораРоманов Р.О., посв. № 014714

ВСТАНОВИВ:

12.06.2014 до господарського суду звернувся перший заступник прокурора Шевченківського району міста Києва в інтересах держави в особі Аграрного фонду з позовом про стягнення з Приватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс" заборгованості у сумі 5140936,74 грн., в тому числі 1604978,75 грн. неповернутого авансового платежу, 1351886,77 грн. штрафу (20%), 1162622,62 грн. пені, 548288,23 грн. річних за користування коштами, 473160,37 грн. штрафу (7%), посилаючись на порушення відповідачем договірних зобов'язань з поставки товару, статті 526, 610, 611 Цивільного кодексу України.

Відповідач у відзиві на позов повідомив про настання форс-мажорних обставин у вигляді несприятливих кліматичних умов, що звільняє його від відповідальності за невиконання зобов'язання; позивач вже скористався правом погасити нараховану заборгованість шляхом звернення до нотаріуса та вчинення виконавчого напису про звернення стягнення на предмет застави, тобто, має місце подвійне стягнення за одним і тим самим господарським зобов'язанням.

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 14.08.2014 (суддя Носівець В.В.) провадження в частині стягнення 1604978,75 грн. авансового платежу припинено; стягнуто з відповідача в доход державного бюджету України 22815,27 грн. судового збору; стягнуто з Аграрного фонду в доход державного бюджету України 50264,73 грн. судового збору; в іншій частині позову відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 (судді: Слободін М.М. - головуючий, Гончар Т.В., Гребенюк Н.В.) рішення місцевого господарського суду скасовано та прийнято нове рішення, яким задоволено позовні вимоги в повному обсязі; стягнуто з відповідача на користь позивача 1604978,75 грн. неповернутого авансового платежу, 1351886,77 грн. штрафу (20%), 1162622,62 грн. пені, 548288,23 грн. річних за користування коштами, 473160,37 грн. штрафу (7%), а також в доход державного бюджету України 109620 грн. судових витрат.

Не погоджуючись з висновками апеляційного господарського суду, Приватне підприємство "Агропромислова фірма "Алекс" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову апеляційної інстанції, а рішення місцевого господарського суду залишити без змін. Касаційну скаргу мотивовано порушенням господарським судом норм матеріального та процесуального права, оскільки ним неповно з'ясовано обставини, що мають значення для справи, висновки суду суперечать матеріалам справи та вірно встановленим місцевим господарським судом обставинам справи, не наведено причин, з яких не взято до уваги наявні в матеріалах справи докази, що засвідчують повернення відповідачем авансового платежу в повному обсязі.

Позивач та прокурор не надали відзиви на касаційну скаргу; позивач не скористався правом на участь представників у судовому засіданні.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представника відповідача та прокурора, присутніх у судовому засіданні, перевіривши наявні матеріали справи на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення в судовому рішенні, застосування судом норм матеріального та процесуального права колегія суддів вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з таких підстав.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підстав встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати чи вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду або відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або перевіряти докази.

За змістом пунктів 1 та 2 Порядку проведення державних форвардних закупівель зерна, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 736 від 16.05.2007 (з подальшими змінами), Аграрний фонд проводить у сільськогосподарських товаровиробників форвардні закупівлі зерна майбутнього врожаю за рахунок коштів, передбачених у Державному бюджеті України на відповідний рік, шляхом укладення на Аграрній біржі між Аграрним фондом та товаровиробниками контракту, форма якого затверджується Міністерством аграрної політики; форвардні закупівлі передбачають придбання зерна в установлений маркетинговий період за фіксованою ціною та на умовах авансового платежу у розмірі 50% його повної вартості на момент укладення форвардного біржового контракту; постачання зерна здійснюється до 01 листопада, а розрахунки здійснюються до 01 грудня поточного року.

Місцевий господарський суд встановив, що відповідно до наведених вище положень Аграрний фонд (покупець) та Приватне підприємство "Агропромислова фірма "Алекс" (продавець) уклали 20.11.2012 Форвардний біржовий контракт № 1024 Ф, відповідно до умов якого продавець зобов'язався передати покупцю у власність товар: пшеницю м'яку 2 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його. Розділом 1 контракту встановлено, що поставці підлягає 5000 тон в термін до 01.11.2013 (в редакції додаткового договору № 2 від 01.10.2013), за визначеною сторонами ціною за одиницю товару, базис поставки EXW ТОВ Благовіщенський-Зернопродукт. Поставка вважається здійсненою в момент підписання акта приймання-передавання товару на базисі поставки відповідно до умов цього контракту. Контракт набрав чинності після його підписання сторонами та реєстрації на Аграрній біржі 20.11.2012 р. і діяв до 31 грудня 2013 року

Пунктом 3.3 контракту передбачено, що остаточний розрахунок з продавцем за умови виконання контракту в повному обсязі проводиться покупцем на підставі наявності таких документів: складського документу на зерно, виписаного на Аграрний фонд; акта передавання - приймання на весь обсяг зерна; картки аналізу зерна або посвідчення про його якість, договору складського зберігання між сертифікованим зерновим складом та покупцем. Розділом 5 контракту визначений порядок розрахунків, а саме: упродовж трьох робочих днів з моменту укладання контракту покупець зобов'язується перерахувати авансовий платіж на поточний рахунок продавця в розмірі 50% від суми контракту, остаточний розрахунок здійснюється впродовж трьох робочих днів після поставки товару, надання документів, передбачених пунктом 3.3, та виконання пункту 4.1 контракту.

Пунктом 6.5 контракту передбачено, що сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати своїх зобов'язань, повинна письмово повідомити про це другу сторону не пізніше ніж за два тижні до терміну поставки товару; за змістом пункту 6.6. контракту сторони домовилися, що у разі якщо зустрічне виконання зобов'язань здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною своїх зобов'язань, друга сторона повинна виконати свої зобов'язання за цим контрактом. Відповідно до пункту 6.7 контракту, у разі невиконання однією із сторін своїх зобов'язань або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає своїх зобов'язань у встановлений строк або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання своїх зобов'язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі.

Згідно з пунктом 7.2. контракту за невиконання продавцем умов контракту щодо обсягів поставки ним сплачується штраф у розмірі 20 відсотків вартості недопоставленого товару. У разі виконання Покупцем пункту 5.1 (оплата) та невиконання продавцем пункту 2.1 цього контракту з продавця стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості недопоставленого товару, з якого допущено прострочення виконання за кожен день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі 7 відсотків указаної вартості (пункт 7.6 контракту).

Пунктом 8.1. форвардного біржового контракту № 1024Ф від 20.11.2012 встановлено, що сторони звільняються від відповідальності за неналежне виконання зобов'язань унаслідок обставин непереборної сили (форс-мажор) за умови, що дані обставини сталися не з вини Сторін та безпосередньо вплинули на своєчасне виконання договірних зобов'язань. Згідно з пунктом 8.4 контракту, якщо обставини непереборної сили діють більше трьох місяців, то такий факт підтверджується довідкою Торгово-промислової палати України.

Місцевий господарський суд встановив, що позивач мав перерахувати грошові кошти по 27.11.2012 включно (20 листопада - вівторок, та 5-ть робочих днів, 24, 25 листопада - субота, неділя). Позивач 30.11.2012 платіжним дорученням № 3210 від 21.11.2012 перерахував на розрахунковий рахунок відповідача авансовий платіж у розмірі 4772500,00 грн. з призначенням платежу: "#2801560 ##4112##, попередня оплата за пшеницю по форвардному біржовому контракту № 1024Ф від 20.11.2012, порушивши строк, встановлений пунктом 5.1 контракту та не надавши письмових звернень з повідомленням причин затримки перерахування авансу на адресу відповідача.

Разом з тим, на виконання умов контракту у 2013 році відповідачем засіяно 1528,1177359 га озимої пшениці.

Внаслідок несприятливих погодних умов (відсутність вологи, високі температури, суховії і т.п.), були пошкоджені посіви озимої пшениці. Урожайність пшениці на 1528 гектарах склала 14,0 ц/га. ПП "Агропромислова фірма Алекс" отримано вал зерна 2139 тон.

За змістом протоколу районної постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області від 19.08.2013 № 12 (та випискою з цього протоколу від 26.09.2013 № 01-01-16/1064), під дією складних погодних умов - весняної засухи навесні з 2013 році на сільськогосподарських угіддях Кам'янсько-Дніпровського району виникла складна ситуація з врожайністю, збереженням озимих та ярових посівів сільськогосподарських культур. Створено районну комісію для обстеження сільськогосподарських угідь та складено відповідні акти. За результатами розгляду актів комісія дійшла до висновку, що дана надзвичайна ситуація відповідає коду 20323 надзвичайних ситуацій ДК 019-2010, затвердженого наказом Держспоживстандарту України від 11.10.2010 № 457 (надзвичайна ситуація пов'язана з масовим засиханням та загибеллю посівів і створених 1-3 річних лісових культур, унаслідок засухи) та вирішила: списати сільськогосподарські культури згідно з проведеним обстеженням (пункт 3.1); надати відповідні матеріали до Торгово-промислової палати, Департаменту агропромислового розвитку облдержадміністрації та комісії з питань ТЕБ та НС райдержадміністрації (пункт 3.2).

Про неможливість виконання своїх зобов'язань за контрактом у повному обсязі відповідач повідомляв позивача листами вих. № 135 від 14.06.2013, № 166 від 25.09.2013; вих. 188 від 01.11.2013.

Крім того, внаслідок настання несприятливих умов для виконання умов контракту, відповідач звертався до ПАТ "СК Страхові гарантії" із заявою № 135 від 14.06.2013 про направлення представника страхової компанії для огляду посівів з метою визнання потенціальної біологічної врожайності озимої пшениці. За результатами огляду посівів на території Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області, що належать відповідачу, представниками відповідача та ПАТ "СК Страхові гарантії" складений акт огляду з метою визначення потенційної біологічної врожайності на посівах застрахованих сільськогосподарських культур від 17.06.2013, відповідно до якого комісією встановлено, що рослини сформували частково недорозвинуті колосся (середня кількість зерен 8-30 шт.). На всіх оглянутих посівах відмічено всихання прапорового листя, соломини, колоса, що свідчить про передчасне дозрівання врожаю. Під час огляду відмічено наявність на поверхні ґрунту тріщин, що може свідчити про недостатню кількість опадів на фоні високих температур. Були зроблені висновки, що загальний стан посівів, характер пошкоджень рослин свідчить про те, що рослини зазнали впливу несприятливих погодних явищ, які можна кваліфікувати як посуха; пошкодження посівів на полях відповідача можна кваліфікувати як подію, що має ознаки страхового випадку.

Відповідно до довідки Запорізького обласного центру з гідрометеорології від 26.09.2013 № 27-30/2046 в період 25 квітня - 10 липня 2013 на території Запорізької області відмічались складні погодні умови. За даними спостереження метеостанції Пришиб середньодобові температури повітря перевищували норму на 3-7 градусів, в денні години повітря прогрівалося до +29С, поверхня ґрунту до +49С. Опади були відсутні. Мінімальна відносна вологість повітря знижувалась до 30% та нижче, спостерігались суховії. Ефективні опади були відсутні протягом всього квітня, в цілому за місяць кількість опадів становить 11,3 мм (що відповідає 34% від місячної норми). Такі умови сприяли втраті ґрунтової вологи, як із верхніх, так і з метрового шарів ґрунту. Це призвело до передчасного припинення кущіння рослин. Комплекс несприятливих агрометеорологічних умов зберігався і у першій половині травня, відбувалася інтенсивна витрата продуктивної вологи як із верхніх так і метрового шарів ґрунту, які призвели до порушення обмінних процесів в тканинах рослин, внаслідок чого на посівах було зареєстровано передчасне пожовтіння листків нижнього ярусу. Червень відзначався підвищеним температурним режимом і нестійкою погодою. Максимальна температура повітря протягом 15 днів досягала (або перевищувала) +30С. найспекотнішою була остання п'ятиденка місяця, коли повітря прогрівалось до +36С, а поверхня ґрунту - до +66С. Перша декада липня відзначалась помірно-холодною, дощовою погодою на початку декади, яка була обумовлена дією південних циклонів та атмосферних фронтів, пов'язаних з ними. Кількість опадів за 01-15 липня дорівнювала 16мм, що відповідає 77% декадної норми. В другій половині декади відмічались переважно суха та спекотна погода, зумовлена впливом Азовського антициклону. В цілому середня за декаду температура повітря була на 2С вище норми та становила 24С тепла. Максимальна температура повітря підвищувалась до 36С, поверхня ґрунту нагрівалась до 58С. Суховії спостерігались протягом 4 днів.

На підтвердження настання форс-мажорних обставин - стихійного лиха, внаслідок якого на території відповідача загинули посіви сільськогосподарських культур, Торгово-промисловою палатою України видано висновок про форс-мажорні обставини № 2319/05-4 від 03.10.2013.

На підставі викладеного вище, місцевий господарський суд дійшов висновку, що посуха, яка мала місце на території Кам'янсько-Дніпровського району Запорізької області впродовж квітня - 10 липня 2013 року, є обставинами, які не залежали від відповідача - обставинами непереборної сили (форс-мажор).

Після повідомлення про неможливість виконати зобов'язання за контрактом внаслідок несприятливих погодних умов листами № 135 від 14.06.2013 та № 166 від 25.09.2013 про пошкодження посівів озимої пшениці, прохання надіслати свого представника для проведення огляду посівів разом із представником страхової компанії та про пролонгацію заборгованості (отримано позивачем 27.09.2013 за вх. № 5787), сторони 24.09.2013 уклали додатковий договір № 1 до форвардного біржового контракту, за змістом якого середньозважена ціна рівноваги (фіксингу), що склалися протягом останніх трьох торгових сесій на Аграрній біржі та сертифікованих нею акредитованих товарних біржах на момент поставки складають: на пшеницю 3 класу, що відповідає ДСТУ 3768:2010, в кількості 823,230 тон, яка буде переоформлена 24.09.2013 на базисі поставки Франко-склад Благовіщенський-Зернопродукт (с. Благовіщенка Запорізької області) 1540,62 грн. за тону.

Також після повідомлення про неможливість виконати зобов'язання за контрактом внаслідок несприятливих погодних умов сторони 01.10.2013 уклали додатковий договір № 2 до форвардного біржового контракту, за змістом якого змінили строки виконання відповідачем зобов'язань за договором з 01.10.2013 на 01.11.2013 (пункти 1.3 розділу 1 та пункту 2.1. розділу 2 договору).

З урахуванням положень додаткового договору № 1 від 24.09.2013 до контракту, відповідач 03.10.2013 на підставі видаткової накладної № РН-000054 поставив позивачу 823,230000 тон пшениці 3 класу на загальну суму 1167521,25 грн., про що сторонами підписаний Акт передавання-приймання зерна від 24.09.2013.

Платіжним дорученням № 46 від 19.12.2013 відповідач здійснив повернення частини отриманого авансового платежу в сумі 2000000,00 грн.; таким чином, різниця між отриманим авансовим платежем, вартістю поставленого товару та повернутих грошових коштів складає 1604978,75 грн., у зв'язку з чим прокурор звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача суми 20% штрафу - 1351886,77 грн., пені 0,1% - 1162622,62 грн.; штрафу 7% - 473160,37 грн.; боргу за користування коштами - 548288,23 грн.

Разом з тим, на день розгляду спору відповідач надав докази погашення/повернення невикористаного авансового платежу у розмірі 1604978,75 грн. (платіжне доручення № 36 від 21.07.2014), про що сторони підписали акт звіряння взаємних розрахунків, за змістом якого виведене сальдо станом на 06.08.2014 дорівнює нулю.

Відтак, місцевий господарський суд припинив провадження в частині стягнення 1604978,75 грн. авансового платежу за відсутністю предмету спору.

Відмовляючи у задоволенні решти позовних вимог, місцевий господарський суд вказав, що відповідач вжив всіх можливих і залежних від нього заходів щодо попередження порушення умов контракту, обставини, які спричинили порушення умов контракту, є виключними, невідворотними, не залежать від волі та бажання сторони, висновки та довідки Торгово-промислової палати, районної постійної комісії з питань техногенно-екологічної безпеки та надзвичайних ситуацій Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації Запорізької області, Запорізького обласного центру з гідрометеорології є належним підтвердженням наявності зазначених обставин; таким чином, матеріалами справи не доведено протиправність поведінки відповідача, його ухилення від виконання умов договору, що виключає застосування до нього господарсько-правової відповідальності.

Також місцевий господарський суд відмовив у стягненні з відповідача нарахованих сум за користування коштами авансового контракту з огляду на безпідставність та невмотивованість цих вимог.

Переглядаючи справу в повному обсязі за приписами статті 101 Господарського процесуального кодексу України, суд апеляційної інстанції, встановивши наведені вище обставини, зазначивши, що сума неповернутого авансового платежу становить 1162622,62 грн. і в добровільному порядку не повернута, дійшов висновку про задоволення позову в цій частині.

Також суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що пунктом 1.6. контракту сторони погодили обов'язок відповідача сплатити вартість користування коштами (авансовим платежем) відповідно до приписів статей 536 та 693 Цивільного кодексу України, розрахунок якої визнав доведеною та обґрунтованою.

Розглянувши наданий відповідачем висновок Торгово-промислової палати України про форс-мажорні обставини № 2319/05-4, складений 03.10.2013, апеляційний суд відзначив, що за його змістом внаслідок стихійного лиха 2013 року на площах ПП "АПФ "Алекс" на 26.04.2013 були пошкоджені і загинули: ярий ріпак - 124 га (Акт від 26.04.2013, затверджений управлінням агропромислового розвитку Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації); на 18.06.2013 були пошкоджені і загинули: гірчиця - 122 га, ярий ріпак - 183 га (Акти від 18.06.2013, затверджені управлінням агропромислового розвитку Кам'янсько-Дніпровської районної державної адміністрації)"; при цьому, відповідно до форвардного контракту від 20.11.2012 № 1024 Ф відповідач зобов'язався поставити пшеницю м'яку в кількості 5000 тонн, а не гірчицю чи ярий ріпак, а жодного згадування про обставини, яки могли вплинути на вирощування пшениці, висновок ТПП № 2319/05-4 не містить.

Таким чином, суд апеляційної інстанції встановив, що передбачений умовами договору товар у встановлений термін до 01.11.2013 відповідачем поставлений не був, строк прострочення виконання становить понад 30 днів, таким чином, стягненню з відповідача відповідно до умов контракту підлягає пеня за період з 02.11.2013 по 23.04.2014 в розмірі 1162622,62 грн., штрафу 20% в розмірі 1351 886,77 грн. та штрафу 7%, у розмірі 473 160,37 грн.

Судова колегія відзначає, що за змістом частини 2 статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу, зокрема, договорів та інших правочинів; за тих самих підстав зобов'язання змінюються та припиняються.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та вимог, що звичайно ставляться. Згідно зі статтею 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у встановлений строк (термін). Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання); боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання, або не виконав його у строк, встановлений законом або договором.

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, передбачені договором або законом, зокрема, припинення чи зміна зобов'язання, якщо це передбачено договором або законом, сплата неустойки. За статтею 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Разом з тим відповідно до частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання (частини 1 та 2 статті 614 Цивільного кодексу України). Особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили (абзац 1 статті 617 Цивільного кодексу України).

Встановивши порушення умов договору щодо поставки продукції та посилаючись на наявність відповідних підстав для звільнення відповідача від відповідальності, передбаченої умовами договору, місцевий господарський суд залишив поза увагою встановлені ним же обставини справи щодо зміни сторонами договору строків виконання відповідачем зобов'язання, що відбулося після повідомлення відповідача про неможливість виконати умови договору в первісній редакції та не навів жодних доказів в підтвердження обставин, що вплинули на стан виконання зобов'язань відповідача після підписання ним додаткового договору № 2 від 01.10.2013, а також не надав оцінки періоду, за який здійснено розрахунок штрафних санкцій за невиконання відповідачем умов договору.

Відтак, судова колегія погоджується з висновками апеляційного господарського суду про відсутність передбачених законом та договором підстав для звільнення відповідача від відповідальності за невиконання зобов'язання, взятого на себе з 01.10.2013 (після настання обставин, на які посилається відповідач).

Водночас, суд касаційної інстанції зазначає, що висновки судів щодо наслідків вирішення кожної з позовних вимог повинні ґрунтуватися на належних та допустимих доказах, яким надано оцінку в судовому процесі; скасовуючи рішення суду першої інстанції, суд апеляційної інстанції повинен навести доводи, за якими він не погодився з висновками місцевого господарського суду.

Всупереч наведеному вище, скасовуючи рішення суду першої інстанції в частині припинення провадження у справі щодо стягнення 1604978,75 грн. неповернутого авансового платежу, суд апеляційної інстанції взагалі не надав оцінки наявним у матеріалах справи платіжному дорученню № 36 від 21.07.2014 та підписаному сторонами акту звірки взаємних розрахунків, за змістом якого виведене сальдо станом на 06.08.2014 дорівнює нулю, при тому, що судове рішення у вказаній частині не оскаржувалось, не обґрунтував, в зв'язку з чим не погоджується з висновком місцевого господарського суду про припинення провадження в цій частині.

Також слід зазначити, що за частиною 3 статті 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця. Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства. Таким чином, наведеним нормами законодавець передбачає обов'язок продавця сплатити вартість користування чужими коштами у вигляді процентів за певний період часу та право сторін самостійно встановлювати розмір процентів, а не спосіб їх обчислення.

Натомість, суд апеляційної інстанції не навів положення договору, яким сторони передбачили б визначення процентів за користування чужими грошовими коштами, що відповідали б приписам статей 536 та 693 Цивільного кодексу України; висновок суду щодо визначення пунктом 1.6. контракту обов'язку відповідача сплатити вартість користування коштами (авансовим платежем), не ґрунтується на змісті зазначеного пункту.

Наведене свідчить про те, що при задоволенні позовних вимог про стягнення грошових коштів поза увагою апеляційного господарського суду залишилося питання застосування норм матеріального права, з якими пов'язане законне вирішення спору відповідно до встановлених обставин справи.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 1115 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного та рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновків про те, що постанова апеляційного господарського суду зазначеним вимогам відповідає не в повному обсязі з урахуванням викладеного вище.

За таких обставин касаційну скаргу слід задовольнити частково, скасувавши постанову апеляційної інстанції в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс" на користь Аграрного фонду України 1604978,75 грн. основного платежу та 548288,23 грн. боргу за користування коштами, а рішення Господарського суду Запорізької області від 14.08.2014 в даній справі в частині припинення провадження щодо стягнення 1604978,75 грн. та відмови у стягненні 548288,23 грн. боргу залишити в силі; в решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 залишити без змін.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 43, 49, 1117, пунктом 1, 6 статті 1119, статтями 11110, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс" задовольнити частково.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 у справі № 908/2182/14 Господарського суду Запорізької області скасувати в частині задоволення позовних вимог про стягнення з Приватного підприємства "Агропромислова фірма "Алекс" на користь Аграрного фонду України 1604978,75 грн. основного платежу та 548288,23 грн. боргу за користування коштами.

Рішення Господарського суду Запорізької області від 14.08.2014 в даній справі в частині припинення провадження щодо стягнення 1604978,75 грн. та відмови у стягненні 548288,23 грн. боргу залишити в силі.

В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 слід залишити без змін.

Головуючий Т. Дроботова

Судді Н. Волковицька

Л. Рогач