ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.15р. Справа № 904/1384/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями "УПС", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборговнаості

Суддя Мартинюк С.В.

Представники:

від позивача: Туголукова І.В., дов. б/н від 02.02.2015 року, представник;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт", м. Київ звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями "УПС", м. Дніпропетровськ про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги мотивовані неналежними виконання відповідачем умов договору №301/1 на придбання світильників та світлотехнічне устаткування від 08.10.2012 року в частині повного та своєчасного розрахунку.

Відповідач надав відзив на позов, з якого вбачається, що відповідач має фінансові труднощі, але зобов'язується здійснити розрахунок з позивачем в повному обсязі.

10.03.2015 року до господарського суду Дніпропетровської області від представника позивача надійшло клопотання, в якому просить суд забезпечити проведення судового засідання у режимі відеоконференції.

Ухвалою господарського суду від 11.03.2015 року клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт" про проведення судових засідань в режимі відеоконференції задоволено та доручено господарському суду міста Києва організувати в приміщенні цього ж суду участь в судовому засіданні в режимі відеоконференції особи, яка виступає стороною по справі № 904/1384/15, а саме: позивачу - Товариству з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт".

Відповідач у судове засідання 14.04.2015 року не з'явився, про дату ті час судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується поштовим повідомленням.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні 14.04.2015року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

08 жовтня 2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Тера-Лайт» (далі - Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями «УПС» (далі - Відповідач) було укладено Договір № 301/1 на придбання світильників та світлотехнічне устаткування (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. договору, постачальник зобов'язується поставити покупцеві продукцію, а покупець зобов'язується прийняти цю продукцію та сплатити постачальнику її вартість на умовах і в строки встановлені договором.

Пунктом 4.4. договору, розрахунки за товар здійснюються на умовах попередньої оплати в розмірі 100%.

На виконання умов договору, позивач поставив відповідачу товар, що підтверджується видатковими накладними та довіреностями на отримання товару, які містяться в матеріалах справи.

Відповідач частково розрахувався з позивачем, що підтверджується банківськими виписками, які містяться в матеріалах справи, непогашеною залишилась заборгованість в розмірі 181 000,00 грн.

Доказів повного виконання умов договору відповідачем сторонами не надано.

Стаття 193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно п.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Нормами статті 530 Цивільного кодексу України, встановлено що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Стаття 598 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст.599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Посилання відповідача на те, що не було підписано жодних додаткових угод, щодо збільшення суми договору не приймаються судом, оскільки в матеріалах справи міститься специфікація на постачання продукції №2, що беззаперечно підписана обома сторонами, якою передбачена поставка товару додатково на суму 420372,96 грн. (а.с.25)

Щодо невизначеності строку оплати товару слід зазначити, що частиною 1 ст.692 ЦК України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Таким чином, враховуючи положення ч.1 ст.692 ЦК України, строк оплати є таким, що настав з моменту прийняття товару відповідачем.

Отже, господарським судом встановлено, що Відповідачем допущено порушення строків оплати товару, а відтак позовні вимоги щодо стягнення заборгованості в сумі 181000,00грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, судовий збір стягується з відповідача.

Керуючись ст.ст. 4, 25, 32, 33, 36, 43, 45, 49, 75, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Українсько-польське підприємство з іноземними інвестиціями "УПС" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Ширшова, б.18, офіс 407, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Тера-Лайт" (03035, м. Київ, вул. Стадіонна, 6, кв. 62, ) заборгованість в розмірі 181000,00 грн. та судовий збір в розмірі 3620 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 20.04.2015 року.

Суддя С.В. Мартинюк