номер провадження справи 20/58/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 Справа № 908/1422/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Содружество" (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, буд. 17-Б, офіс 15-16)

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Азовелектросталь" (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, буд. 1; тел. 0629-563099)

про стягнення суми 116394,54 грн.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники сторін:

Від позивача - Удовиченко О.Ю. (дов. б/н від 02.01.2015 р.);

Від відповідача - Красноперова О.С. (дов. № 301/115Д від 27.11.2014 р.)

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про стягнення з відповідача суми 116394,54 грн., із яких: сума 115937,14 грн. основного боргу, сума 457,40 грн. - 3% річних.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 10.03.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1422/15-г, справі присвоєно номер провадження 20/58/15, справу призначено до розгляду на 23.03.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 16.04.2015 р.

16.04.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, які мотивовано наступним. Відповідно до умов договору поставки № 239АЕСсН від 21.07.2011 р. позивачем було відвантажено відповідачу металопродукцію на загальну суму 115937,14 грн. за видатковими накладними №3382 від 09.04.2014р., №3529 від 10.04.2014р., №4560 від 26.05.2014 р., №6248 від 14.07.2014р., №6355 від 16.07.2014р.. Відповідач за отриману продукцію не розрахувався. Просить стягнути з відповідача суму заборгованості - 115937,14 грн., 3% річних - 457,40 грн., всього - 116394,54 грн. Позов обґрунтовано ст.ст. 530, 625 ЦК України.

Представник відповідача в судовому засіданні позов визнав повністю, зазначивши, що борг за договором поставки № 239АЕСсН від 21.07.2011 р. виник через складне фінансове становище, яке склалося у товариства. Отримання металопродукції за видатковими накладними, які покладено в підставу позову, підтвердив. Просив відстрочити виконання рішення у даній справі на 6 місяців згідно з заявою відповідача про надання відстрочки, яка надійшла до суду 16.04.2015 р.

Розглянувши матеріали справи, оригінали яких оглядалися в судовому засіданні, та вислухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

21.07.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Содружество» (постачальник за договором, позивач у справі) та Приватним акціонерним товариством «Азовелектросталь» (покупець за договором) було укладено договір № 239АЕСсн, за умовами якого постачальник зобов'язався поставити, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити товар в асортименті, кількості згідно з специфікації № 1 (додаток № 1), яка є невід'ємною частиною даного договору (п. 1.1).

Відповідно до п. 6.2 загальна сума договору складає 1677463,44 грн. з ПДВ.

У розділі 7 договору сторони узгодили порядок розрахунків. Відповідно до п. 7.1 договору оплата за продукцію здійснюється шляхом перерахування 100% передплати за партію продукції, яка відвантажується, на розрахунковий рахунок постачальника, згідно з виставленого рахунку-фактури.

Поставка товару здійснюється на протязі 2 календарних днів із моменту надходження 100% передплати (п. 5.1). При прийманні-передачі товару складається акт, який підписується на протязі 2 днів (п. 3).

Відповідно до п. 12.1 у редакції додаткової угоди № 2 від 28.12.2012 р., договір вступає в силу з моменту укладення його обома сторонами та діє до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Як слідує із матеріалів справи, позивачем було поставлено відповідачеві за умовами договору № 239АЕСсн від 21.07.2011 р. металопродукцію:

- на суму 61249,20 грн. згідно з видатковою накладною № 3382 від 09.04.2014 р.,

- на суму 30514,80 грн. згідно з видатковою накладною № 3529 від 10.04.2014 р.,

- на суму 13090,86 грн. згідно з видатковою накладною № 4560 від 26.05.2014 р.,

- на суму 2700,00 грн. згідно з видатковою накладною № 6248 від 14.07.2014 р.,

- на суму 8382,28 грн. згідно з видатковою накладною № 6355 від 16.07.2014 р.,

Всього на загальну суму 115937,14 грн.

Позивачем виставлялися відповідачу рахунки-фактури на кожну поставку, копії яких долучені до матеріалів справи.

Відвантаження продукції підтверджується товарно-транспортними накладними. В матеріалах справи маються також довіреності, виписані відповідачем на уповноважену на отримання продукції особу.

Відповідно до усних пояснень представників сторін, наданих у судовому засіданні, окремі акти приймання-передачі товару, як зазначено в пункті 4.3 договору, сторонами не складалося. Отримання продукції підтверджується видатковими накладними.

Відповідач оплату за отриману продукцію не здійснював. 12.01.2015 р. позивач направив відповідачу претензію № 5 від 06.01.2015 р., згідно з якою вимагав погашення заборгованості, зокрема, за поставлену продукцію за видатковими накладними, які покладено в підставу позову.

У зв'язку з наявною заборгованістю позивач у березні 2015 р. звернувся до господарського суду Запорізької області з позовом, за яким було порушено провадження у даній справі.

Частиною 2 ст. 15 ГПК України визначено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Місцезнаходженням ПАТ «Азовелектросталь» є м. Маріуполь Донецької області. Відповідно, справа за позовом до ПАТ «Азовелектросталь» стосовно виконання договору № 239АЕСсн від 21.07.2011 р. підсудна господарському суду Донецької області.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. № 28-р «Про зміну територіальної підсудності господарських справ» визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим у районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Таким чином, справа за позовом ТОВ «Торговий дім «Содружество» до ПАТ «Азовелектросталь» стосовно виконання договору № 239АЕСсн від 21.07.2011 р. підсудна господарському суду Запорізької області.

Розглядаючи спір по суті, суд враховує наступне.

Згідно з положеннями ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтями 11, 509 ЦК України встановлено, що підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору є договір.

За приписами ст. 629 ЦК України - договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 530 ЦК України також передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Правовідносини сторін врегульовано договором поставки.

Згідно зі ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 691 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ст. 692 ЦК України).

Відповідно до приписів ст. 33 ГПК України обов'язок доказування і подання доказів покладається на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Із матеріалів справи вбачається, що відповідачем порушені взяті за умовами договору зобов'язання щодо оплати за поставлену продукцію (шляхом перерахування 100% передплати за партію продукції, яка відвантажується).

Представник відповідача в судовому засіданні підтвердив отримання продукції за перерахованими вище видатковими накладними, з сумою заборгованості в розмірі 115937,14 грн. погодився, зазначаючи, що оплата за продукцію не здійснювалася.

Відповідно до ч. 1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Таким чином, вимога позивача про стягнення 115937,14 грн. заборгованості є обґрунтованою, підтверджена належними доказами, підлягає задоволенню у повному обсязі.

Позивачем також заявлена вимога про стягнення з відповідача на його користь 3% річних в сумі 457,40 грн., нарахованих за період із 23.01.2015 р. по 02.03.2015 р., згідно з розрахунком.

Частиною 2 статті 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Факт порушення відповідачем термінів розрахунків, передбачених договором, є доведеним і вимоги про стягнення 3% річних заявлено обґрунтовано.

Разом з тим, перевіривши розрахунок 3% річних, здійснений позивачем, судом встановлено, що позивач допустив арифметичні помилки при визначенні кількості днів прострочення, а саме: позивачем за період з 23.01.2015 р. по 02.03.2015 р. зазначено 48 днів прострочення, тоді як за даний період - 39 днів прострочення.

Здійснивши перерахунок 3% річних, судом встановлено, що до стягнення з відповідача за заявлений позивачем період (з 23.01.2015 р. по 02.03.2015 р. включно) сума 3% річних складає 371,63 грн.

16.04.2015 р. через канцелярію суду від відповідача надійшла письмова заява, в якій відповідач просить надати відстрочку виконання рішення господарського суду Запорізької області у справі № 908/1422/15-г на 6 місяців. Представник відповідача в судовому засіданні підтримав заяву, просить її задовольнити. Заява мотивована існуванням виключних обставин, які об'єктивно утруднюють виконання рішення суду з боку боржника, до яких відноситься: 1) наявність бюджетної заборгованості з повернення на користь відповідача надмірно сплаченого податку на прибуток у розмірі 221351478,73 грн.; 2) фінансово-економічні трудності підприємства боржника, які виникли в період із жовтня 2013 р. і тривають по сьогоднішній день; 3) проведення антитерористичної операції на території Донецької області, що за своєю природою є форс-мажорною обставиною та тягне економічне падіння всієї сфери господарської діяльності регіону. Зокрема зазначено, що у 2013 році приблизно в 5 разів, порівняно з 2012р., зменшились прибутки відповідача, що підтверджується даними бухгалтерсько-фінансової звітності. В 1 кварталі 2014 р. збитки склали 754116000 грн. У той же час, відповідач намагається зберегти робочі місця для своїх працівників, яких нараховується близько 4000 чоловік, своєчасно сплачувати заробітну платню та податки в державний бюджет. Станом на 01.10.2014 р. заборгованість по заробітній платі перед робітниками підприємства складала 16224480,93 грн., у зв'язку з чим СВ Іллічівського РВ ММУ ГУ МВС України у Донецькій області відкрито кримінальне провадження. Наказом № 1048 від 18.09.2014 р. зупинено діяльність підприємства з 22.09.2014 р. Заява обґрунтована ст.ст. 22, 83 ГПК України.

Пунктом 6 частини 1 ст. 83 ГПК передбачено право господарського суду, приймаючи рішення, відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, суд повинен врахувати матеріальні інтереси не лише відповідача, а також позивача, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Як вбачається з документів, наданих відповідачем, ПАТ «Азовелектросталь» є збитковим підприємством. Відповідно до звіту про фінансові результати (звіт про сукупний дохід) за 9 місяців 2014 р. збиток за звітний період склав 1495419 тис. грн. Відповідно до довідок відповідача заборгованість по заробітній платі перед робітниками підприємства станом на 01.10.2014 р. складає 16224480,93 грн., дебіторська заборгованість (переплата в бюджет за 2013 рік податку на прибуток підприємства) станом на 01.05.2014 р. 221351478,73 грн. Наказами генерального директора ПАТ «Азовелектросталь» встановлювалися, починаючи з 13.01.2014 р., періоди простою підприємства, встановлювався режим роботи з неповним робочим тижнем. Наказом № 64 від 30.03.2015 р. об'явлено часом простою з 01.04.2015 р. по 30.04.2015 р. для структурних підрозділів, відділів та служб підприємства.

Позивач у судовому засіданні заперечив проти відстрочки виконання рішення суду на такий тривалий час, оскільки позивач також перебуває у тяжкому фінансовому становищі.

Враховуючи, що місцезнаходженням відповідача є територія, яка віднесена до території здійснення антитерористичної операції, беручи до уваги фінансовий стан відповідача, а також наявність інфляційних процесів у економіці держави і значну суму основної заборгованості, суд вважає за необхідне клопотання відповідача задовольнити частково, відстрочити виконання рішення суду на 3 місяці, оскільки згідно з п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК право відстрочити або розстрочити виконання рішення є виключним правом суду.

На підставі викладеного, позов у цілому задовольняється частково.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 22 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Азовелектросталь» (87535, Донецька область, м. Маріуполь, пл. Машинобудівельників, буд. 1, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Содружество» (49127, м. Дніпропетровськ, вул. Гаванська, буд. 17-Б, офіс 15-16 код ЄДПОУ 34245231) суму 115937 (сто п'ятнадцять тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 14 коп. заборгованості, суму 371 (триста сімдесят одна) грн. 63 коп. - 3% річних, всього суму 116308 (сто шістнадцять тисяч триста вісім) грн. 77 коп., суму 2326 (дві тисячі триста двадцять шість) грн. 18 коп. судового збору.

Відстрочити виконання рішення в частині стягнення суми 118634 (сто вісімнадцять тисяч шістсот тридцять чотири) грн. 95 коп. на три місяці до 31.07.2015 р. Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Повне рішення складено 21 квітня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.