ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р.Справа № 916/893/15-г

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Дорось Ю.В. за довіреністю від 24.03.2015 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/893/15-г:

За позовом: Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України;

До відповідача: Дочірнього підприємства "ЧАБАНКА"

про стягнення 9954,82 грн.;

в с т а н о в и в :

Фонд соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (далі - Позивач) звернувся до Дочірнього підприємства „Чабанка" (далі - Відповідач ) із позовом про стягнення 9 954,82 грн. посилаючись на наступне.

06.06.2004 р. між сторонами у справі укладений договір № 40606-2 щодо закупівлі послуг лікувальних закладів (86.10.1) (санаторно - курортні послуги) (далі - Договір), відповідно до п.1.1 якого Виконавець (Відповідач) поставляє Замовнику (Позивачу) путівки для забезпечення санаторно - курортного лікування потерпілих, які стали інвалідами внаслідок нещасного випадку на виробництві та професійних захворювань, а Замовник зобов'язується сплатити їх вартість.

Позивачем за поставлені путівки за Договором сплачено Відповідачу 1856988 грн. (з урахуванням недоплати в рахунок заборгованості Відповідача за невикористані дні лікування інвалідами за путівками).

Відповідно до п.3.2. Договору (в первісній редакції) вартість однієї путівки для інваліда становить 9 168 грн. без ПДВ, кількість путівок 197 шт.

Додатковою угодою №1 від 25.12.2014 до Договору сторонами внесені зміни до Договору в частині зменшення обсягу санаторно-курортних путівок та загальної ціни Договору.

Пунктом 2 додаткової угоди №1 від 25.12.2014 до Договору визначено, що ціна Договору становить 1 847 820 грн., без ПДВ, вартість однієї путівки для інваліда становить 9 168 грн. без ПДВ, кількість путівок 194 шт.

Пунктом 4 Додаткової угоди №1 від 25.12.2014 до Договору визначено, що протягом п'яти робочих днів з дня підписання цієї додаткової угоди Відповідач повертає Позивачу вартість путівок, що підлягають поверненню.

Накладною № 2014-484 від 25.12.2014, у відповідності до п. 3 Додаткової угоди №1 до Договору Позивачем повернуто Відповідачу 3 путівки на суму 27 504 грн.

Враховуючи суму фактичної оплати за Договором та зменшення суми Договору, заборгованість Відповідача перед Позивачем становить 9 168 грн., що в свою чергу підтверджується Відповідачем в акті звірки взаєморозрахунків між Позивачем та Відповідачем станом на 01.01.2015.

Згідно п. 4.6. Договору, кошти виплачені санаторно-курортному закладу за невикористані дні у разі повернення Фондом путівок, повертаються на рахунок Фонду.

ДП «Чабанка» у відповідності до п. 4 додаткової угоди №1 від 25.12.2014 до Договору взяло зобов'язання в термін до 30.12.2014 повернути Фонду вартість путівок які підлягають поверненню.

Станом на дату підписання позовної заяви, кошти в сумі 9 168 грн. за повернуті путівки, Відповідачем Позивачу не перераховані.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом (ст. 611 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1. Договору визначено, що у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за цим Договором сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством та Договором.

Пунктом 7.3. Договору визначено, що у разі недотримання Відповідачем строків повернення коштів за путівки, по яких не було надано санаторно-курортні послуги Відповідач сплачує Позивачу пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми повернутих путівок за кожний день затримки.

Під час розгляду справи, 02 квітня 2015 р. позивачем надано заяву, за якою відповідач сплатив суму основного боргу у розмірі 9 168 грн. повністю, і таким чином, до стягнення залишились суми пені в розмірі 458,90 грн., інфляційні в розмірі 284,21 грн. та 3% річних в розмірі 43,70 грн.

Відповідач з вимогами фактично згоден, відзив на позов не надав.

В засіданні суду оголошено перерву з 25.03.2015 р. по 06.04.2015 р. за правилами ст. 77 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. У відповідності до ст. 629 зазначеного кодексу Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, приведені позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами - вказаним договором, видатковими накладними, рахунками на оплату, платіжними дорученнями на оплату за санаторне - курортні путівки, розрахунком сум стягнення.

Проаналізувавши надані докази суд приймає їх до уваги як такі, що доводять правомірність вимог Позивача. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Відповідно до заяви позивача від 02.04.2015 р. про сплату відповідачем суми основного боргу, з відповідача слід стягнути штрафні санкції, розмір яких останній не оспорює.

Посилання позивача на вищенаведені ним норми ЦК та ГК України суд вважає правильним, оскільки саме цими нормами ЦК та ГК України регулюються правовідносини по даному спору.

Підсумовуючи викладене господарський суд вважає вимоги позивача законними, в цілому обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України - задовольнити повністю.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Чабанка" (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 45, ) на користь Фонду соціального страхування від нещасних випадків на виробництві та професійних захворювань України (03062, м. Київ, пр. Перемоги, буд. 92/2, ) пеню в розмірі 458 (чотириста п'ятдесят вісім ) 90 коп., інфляційні в розмірі 284 (двісті вісімдесят чотири) грн. 21 коп. та 3% річних в розмірі 43 (сорок три) грн. 70 коп.

Стягнути з Дочірнього підприємства „Чабанка" (65005, м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 45, ) до державного бюджету України (рахунок №3008, Отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, код ЄДРПОУ - 38016923, Банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО: 828011, Код бюджетної класифікації: 22030001, Код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області: 03499997) через ДПІ у Малиновському районі м. Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Повний текст рішення складено та підписано 14 квітня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук