ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

15.04.15р. Справа № 904/1727/15

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Новікова Р.Г. при секретарі судового засідання Яковлєвій А.Ю., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АГРОСФЕРА", м. Дніпропетровськ

до Відповідача - 1: Селянського (фермерського) господарства "НАТАЛКА", с. Хоцьки, Київська область

Відповідача - 2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", м. Дніпропетровськ

про стягнення солідарно проіндексованої суми боргу за договором купівлі - продажу в розмірі 236745грн.62коп., процентів за користування товарним кредитом в розмірі 197915грн.57коп. та пені в розмірі 18037грн.37коп.

Представники:

Від позивача: Жижин Р.В., ордер №353/000038 від 14.04.2015р.

Від відповідача-1:не з'явився;

Від відповідача-2: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" звернулось до Селянського (фермерського) господарства "Наталка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" з позовом про стягнення солідарно проіндексованої суми боргу за договором купівлі - продажу в розмірі 236745грн.62коп., процентів за користування товарним кредитом в розмірі 197915грн.57коп. та пені в розмірі 18037грн.37коп.

В обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на договір купівлі - продажу №13012 від 17.02.2014р. та договір поруки №13012-ПОР від 17.02.2014р.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2015р. порушено провадження у справі. Розгляд справи призначався в судових засіданнях на 25.03.2015р. та 15.04.2015р.

20.03.2015р. на адресу суду надійшло клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" про розгляд справи без участі представника за наявними в матеріалах справи документами. Також, від Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" надійшла заява, в якій відповідач - 2 повністю визнає позовні вимоги, вважає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню. Вказана заява підписана директором Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс".

На адресу суду надійшло клопотання відповідача №19/04/15 від 14.04.2015р. про розподіл витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 10000грн., понесених підприємством під час провадження у справі. До клопотання було додано копію додатку №1 від 02.03.2015р. до договору про надання послуг адвоката у сфері права №27/15 від 20.02.2015р.; платіжне доручення №2745 від 10.04.2015р. та акт приймання-передачі наданих послуг адвоката у сфері права від 14.04.2015р.

У зв'язку з невиконанням відповідачем-1 вимог суду, викладених в ухвалах господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2015р., 25.03.2015р. та нез'явленням у судові засідання, розгляд справи відкладався.

Вказані ухвали суду були направлені відповідачу-1 у справі в установленому порядку на адресу, вказану у спеціальному витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, який наявний в матеріалах справи (а.с. - 70).

Згідно з рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення №005 та №595 ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 05.03.2015р. та 25.03.2015р. були отримані відповідачем-1 11.03.2015р. та 09.04.2015р. відповідно, про що свідчить підпис представника відповідача-1 на зазначених повідомленнях.

Отже, відповідача-1 відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України належним чином повідомлено про час і місце розгляду справи.

На день розгляду справи у судовому засіданні 15.04.2015р. будь-яких письмових заяв та клопотань від відповідача-1 щодо відкладення розгляду справи до суду не надходило.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Враховуючи, що від відповідача-1 повідомлення щодо неможливості участі у судовому засіданні 15.04.2015р. до господарського суду Дніпропетровської області не надходило, відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, господарський суд, встановив.

17.02.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (далі - продавець) та Селянським (фермерським) господарством "Наталка" (далі - покупець) підписаний договір купівлі - продажу №13012 (далі - договір).

Відповідно до пункту 1.1. договору продавець зобов'язується передати, а покупець - прийняти та сплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих у подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Пунктом 3.1. встановлено, що конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару, наведені у специфікаціях до даного договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - долар США. Оплата вартості товару (виконання зобов'язання) підлягає у гривні.

Загальна сума договору складається із суми вартості товару за всіма специфікаціями, підписаними в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб, передбачений пунктами 4.7, 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом (пункт 3.2. договору).

Умови оплати товару, порядок та строки здійснення платежів зазначаються у специфікації (пункт 4.1. договору).

За умовами пункту 4.6. договору оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у пункті 4.7. договору та згідно способів, викладених у пунктах 4.7, 4.8 договору.

Пункт 4.7. договору передбачає зміну ціни на товар у наступному порядку.

Якщо у періоди часу: з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірне користування, так і неправомірне), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (долар США), що визначений у специфікації до договору на момент її підписання, покупець зобов'язаний сплатити продавцю проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (A1 / A0) х СП = ПСП, де:

А1 - офіційний курс гривні до долара США на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

АО - це:

- (при першій індексації сумивартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - Долара США визначений у специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника А1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця;

- дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у специфікації, як строку погашення товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Відповідно до пункту 4.8. договору якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (долар США) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у пункті 4.7. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу), підтвердженого ПАТ "АКТАБАНК", чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (банк обирається за вибором продавця), то продавець має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець зобов'язаний сплатити продавцю уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з урахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долару США (курс продаж) згідно наступної формули:

Проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1 / А0) х СП = ПСП, де

- М1 - міжбанківський курс гривні до долару США (курс продажу) на дату, коли мала місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

- А0 - це :

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долар США визначений у специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долар США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу), був на місці показника М1.

- СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації ( першій чи черговій) станом на :

- дату, коли грошові кошти від покупця (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця;

- дату, вказану в умовах оплати у специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати вказаної в умовах оплати у специфікації, як строк погашення товарного кредиту.

- ПСП - проіндексована сума вартості товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК", чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" (за вибором продавця).

Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу) є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до долара США, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у період: починаючи з моменту підписання специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем товарним кредитом ( як правомірного користування так і неправомірного).

Пунктом 4.9. договору передбачено, що сторони договору домовились про те, що грошовий еквівалент суми вартості товару (зобов'язання) у іноземній валюті визначається у специфікації за офіційним курсом гривні до долару США на дату підписання специфікації. Зміна ціни на товар при підписанні видаткової накладної (відвантаження товару) здійснюється у спосіб, передбачений пунктом 4.7. договору, а у подальшому ціна на товар коригується до міжбанківського валютного курсу гривні до долара США (курс продажу) - М1, і здійснюється у спосіб, передбачений пунктом 4.8. договору, якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - А1 на дату відвантаження товару буде величиною менше ніж міжбанківський валютний курс - М1 на ту ж дату.

Покупець зобов'язаний, здійснюючи оплату за товар, вказувати у призначені платежу конкретне зобов'язання, тобто номер, дату договору купівлі-продажу в рамках якого здійснюється оплата та номер специфікації до договору. Якщо покупець цього не дотримується, продавець має право сам на власний розсуд визначити за яким договором купівлі - продажу та специфікації зарахувати оплату покупця (пункт 4.12. договору).

Договір набуває чинності з моменту підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов'язань за цим договором (пункт 13.1. договору).

На виконання умов вказаного договору продавець відповідно до специфікацій №1 від 17.02.2014р., №2 від 17.02.2014р., №3 від 17.02.2014р., №4 від 19.03.2014р. та №5 від 28.05.2014р. передав покупцю у власність товар на загальну суму 269375грн.40коп.

Згідно з специфікацією №1 від 17.02.2014р. позивач передав відповідачу-1 товар за видатковими накладними №170305/12 від 17.03.2014р. та №40406/12 від 04.04.2014р. на суму 147708грн.89коп. Відповідач-1 був зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 25.10.2014р.

Згідно з специфікацією №2 від 17.02.2014р. позивач передав відповідачу-1 товар за видатковою накладною №170308/12 від 17.03.2014р. на суму 48082грн.23коп. Відповідач-1 був зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 25.10.2014р.

Згідно з специфікацією №3 від 17.02.2014р. позивач передав відповідачу-1 товар за видатковою накладною №170307/12 від 17.03.2014р. на суму 26451грн.85коп. Відповідач-1 був зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 25.10.2014р.

Згідно з специфікацією №4 від 19.03.2014р. позивач передав відповідачу-1 товар за видатковими накладними №40405/12 від 04.04.2014р., №280456/12 від 28.04.2014р. та №280465/12 від 28.04.2014р. на суму 17999грн.35коп. Відповідач-1 був зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 25.10.2014р.

Згідно з специфікацією №5 від 28.05.2014р. позивач передав відповідачу-1 товар за видатковою накладною №280546/12 від 28.05.2014р. на суму 29133грн.08коп. Відповідач-1 був зобов'язаний оплатити вартість поставленого товару в строк до 26.06.2014р.

Відповідно до накладної на повернення №1 від 04.08.2014р., Селянське (фермерське) господарство "Наталка" повернуло позивачу товар поставлений згідно з специфікацією №2 від 17.02.2014р. на суму 28191грн.50коп. Таким чином, за специфікацією №2 від 17.02.2014р. залишився несплаченим товар на суму 19890грн.73коп.

Селянське (фермерське) господарство "Наталка" частково розрахувалось за отриманий згідно з договором купівлі - продажу №13012 від 17.02.2014р. товар, сплативши позивачу 267182грн.18коп., що підтверджується банківськими виписками наданими позивачем.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (частина 1 статті 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (частина 1 статті 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з частиною 2 статті 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно частини 2 статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до частини 1 статті 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (частина 2 статті 694 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно частини 2 статті 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За приписами частини 1 статті 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наведені вище норми чинного законодавства України надають право сторонам за договором купівлі-продажу товару з розстроченням платежу встановити в умовах такого договору ціну товару з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, та передбачити можливість здійснювати перерахунок ціни товару, проданого в кредит.

Оскільки пунктом 4.8. договору купівлі-продажу сторонами було узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару (боргу) у гривні, у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти (Долар США чи Євро), позивач мав законні підстави перерахунку суми боргу з урахуванням відповідних змін, що спростовує доводи відповідача-1 щодо неправомірного розрахунку позивачем заборгованості, застосовуючи міжбанківський курс з урахуванням комісії.

Як зазначено позивачем у розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) до договору купівлі - продажу №13012 від 17.02.2014р., ним було використані значення курсу гривні до долара США, визначеного у специфікації або на дату попередньої індексації (копії довідок ПАТ "ПУМБ" про курс долара по відношенню до гривні містяться в матеріалах справи, а.с.46-52, 75), та застосовано у цьому розрахунку курс гривні до долара США на дату виникнення боргу або на дату платежу, який дорівнював 1190грн.00коп. за 100 одиниць станом на 26.06.2014р., 1265грн.00коп. за 100 одиниць станом на 08.08.2014, 1290грн.00коп. за 100 одиниць станом на 12.09.2014р., 1295грн.00коп. за 100 одиниць станом на 16.10.2014р., 27.10.2014р., 1504грн.96коп. за 100 одиниць станом на 24.11.2014р., 1518грн.55коп. за 100 одиниць станом на 03.12.2014р., 2610грн.00коп. за 100 одиниць станом на 11.02.2015р., 2930грн.00коп. за 100 одиниць станом на 20.02.2015р. та 3300грн.00коп. за 100 одиниць станом на 24.02.2015р.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд визнає їх такими, що відповідають порядку визначення вартості товару та погашення заборгованості, який був передбачений сторонами в умовах договору купівлі-продажу, вважає, що розмір проіндексованої суми основного боргу відповідача-1 перед позивачем станом на 24.02.2015р. становить 236745грн.62коп.

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення частини 1 статті 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу-1, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості товару поставленого згідно з договором купівлі - продажу №13012 від 17.02.2014р., відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 236745грн.62коп. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 на користь позивача проіндексованої вартості товару (боргу) у сумі 236745грн.62коп.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що товарний кредит з відстрочкою платежу за даним договором надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом. Товарний кредит, наданий продавцем покупцю в межах строків, визначених умовами оплати товару у специфікаціях, є строком правомірного користування товарним кредитом. Користування товарним кредитом за межами строків, встановлених умовами оплати товару, є неправомірним користуванням покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) за ставкою згідно пункту 7.2. договору (протягом 10-ти календарних днів), а далі - за ставкою пункту 7.3. договору.

Відповідно до пункту 7.2. договору якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховуються 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена пунктом 7.3. договору.

Пунктом 7.3. договору передбачено, що якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня коли його фактичної оплати, на прострочену суму нараховується 350 процентів річних за користування товарним кредитом.

Сума процентів за користування товарним кредитом, нарахованих позивачем згідно з умовами договору, складає 197915грн.57коп. за період з 27.06.2014 року по 24.02.2015 року.

Розрахунок позивача відповідає умовам договору та чинному законодавству, отже вимоги про стягнення процентів, які були нараховані за користування товарним кредитом в сумі 197915грн.57коп. заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Крім того, позивач нарахував та просить стягнути з відповідача пеню за період з 27.06.2014 року по 24.02.2015 року в розмірі 18037грн.37коп.

Згідно з частиною першою статті 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

За частиною першою статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до пункту 7.1. договору у випадку порушення покупцем термінів оплати згідно цього договору він сплачує продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період за який сплачується пеня, від своєчасно не оплаченої суми заборгованості за кожний день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 днів) від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Дослідивши розрахунок пені наданий позивачем, суд дійшов висновку, що він зроблений вірно та відповідає вимогам чинного законодавства. Враховуючи викладене, стягненню з відповідача підлягає пеня в розмірі 18037грн.37коп.

За змістом статті 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до статті 547 Цивільного кодексу України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

17.02.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (далі - Кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Гран Інвест" (далі - Поручитель, Відповідач-2) підписаний договір поруки №13012-ПОР (далі - Договір поруки). За договром поруки поручитель відповідає перед кредитором за порушення боржником - Селянським (фермерським) господарством "Наталка" зобов'язань перед кредитором за основним договором - договором купівлі-продажу №13012 від 17.02.2014 року, укладеним між кредитором та боржником.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки обсяг відповідальності поручителя включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару у зв'язку із застосуванням способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом відповідно до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справ, предметами яких, будуть вимоги кредитора пов'язані з виконанням основного договору.

Стаття 553 Цивільного кодексу України передбачає, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Згідно зі статтею 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

За змістом пункту 5.1. договору поруки у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник.

У пункті 4.1. договору поруки зазначено, що у разі порушення зобов'язання боржником кредитор має право на власний вибір направити поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до поручителя позов.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Стаття 559 Цивільного кодексу України передбачає, що порука припиняється з припиненням забезпеченого нею зобов'язання, а також у разі зміни зобов'язання без згоди поручителя, внаслідок чого збільшується обсяг його відповідальності. Порука припиняється, якщо після настання строку виконання зобов'язання кредитор відмовився прийняти належне виконання, запропоноване боржником або поручителем. Порука припиняється у разі переведення боргу на іншу особу, якщо поручитель не поручився за нового боржника. Порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Сторони договору поруки обумовили строк її дії і зазначили, що договір поруки набуває чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х (чотирьох) років (пункт 8.1. договору поруки).

Відповідно до статті 204 Цивільного кодексу України правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Недійсність договору поруки прямо законом не встановлена, вказаний договір судом недійсним не визнаний. За обставинами справи підстави вважати договір поруки припиненим відсутні.

Враховуючи викладене, господарський суд вважає законними і обґрунтованими позовні вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідачів проіндексованої суми боргу за договором купівлі - продажу в розмірі 236745грн.62коп., процентів за користування товарним кредитом в розмірі 197915грн.57коп. та пені в розмірі 18037грн.37коп.

14.04.2015р. на адресу суду надійшло клопотання відповідача №19/04/15 від 14.04.2015р. про розподіл витрат на оплату послуг адвоката в розмірі 10000грн., понесених підприємством під час провадження у справі.

Статтею 44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

Витрати позивача з оплати послуг адвоката підтверджуються договором № 27/15 від 20.02.2015р. про надання послуг адвоката у сфері права, додатком №1 від 02.03.2015р. до договору про визначення сторонами адвокатського гонорару у сумі 10000грн.00коп., актом приймання - передачі № б/н від 14.04.2015р. щодо послуг адвоката на суму 10000грн.00коп. та платіжним дорученням №2745 від 10.04.2015р. про оплату послуг адвоката у сумі 10000грн.00коп.

Надання позивачу послуг саме адвокатом підтверджується ордером серії ДП №353/000017 від 02.03.2015р., виданим Адвокатським бюро "Баррістер" адвокату Савченко О.А. на надання правової допомоги ТОВ "Агросфера".

Заявлена позивачем до стягнення на його користь сума сплачених ним витрат за надані послуги адвоката відповідає критеріям розумності та об'єктивності з урахуванням характеру та складності спору між сторонами.

Відповідно до пункту 1.1. договору поруки №13012-ПОР від 17.02.2014р. обсяг відповідальності поручителя включає, також, сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справ, предметами яких, будуть вимоги кредитора пов'язані з виконанням основного договору.

Враховуючи викладене, відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати позивача зі сплати судового збору у сумі 9053грн.97коп. та щодо оплати послуг адвоката в сумі 10000грн.00коп. покладаються на обох відповідачів. При цьому суд враховує, що нормами процесуального законодавства не передбачено стягнення судових витрат солідарно.

Враховуючи викладене та керуючись нормами статей Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 2, 4, 21, 22, 33, 34, 36, 49, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" до Селянського (фермерського) господарства "Наталка" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" про стягнення солідарно проіндексованої суми боргу за договором купівлі - продажу в розмірі 236745грн.62коп., процентів за користування товарним кредитом в розмірі 197915грн.57коп. та пені в розмірі 18037грн.37коп. - задовольнити.

Стягнути солідарно з Селянського (фермерського) господарства "Наталка" (; місцезнаходження: 08473, Київська область, Переяслав - Хмельницький район, с. Хоцьки, вул. Жовтнева, буд. 65) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (; місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (; місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) проіндексовану суму боргу за договором купівлі - продажу в розмірі 236745грн.62коп., суму процентів за користування товарним кредитом в розмірі 197915грн.57коп. та пеню в розмірі 18037грн.37коп.

Стягнути з Селянського (фермерського) господарства "Наталка" (; місцезнаходження: 08473, Київська область, Переяслав - Хмельницький район, с. Хоцьки, вул. Жовтнева, буд. 65) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (; місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) суму сплаченого судового збору в розмірі 4526грн.99коп. та суму витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката в сумі 5000грн.00коп.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (; місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (; місцезнаходження: 49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд. 1) суму сплаченого судового збору в розмірі 4526грн.98коп. та суму витрат пов'язаних з оплатою послуг адвоката в сумі 5000грн.00коп.

Видати накази після набрання чинності рішенням.

В судовому засіданні від 15.04.2015р. проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст підписаний 20.04.2015р.

Суддя Р.Г. Новікова