ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

06 квітня 2015 р.

Справа № 902/1831/14

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Ткачук В.В. - згідно довіреності;

відповідача : Хоменчук С.А. - згідно довіреності;

відповідача : Копецький А.С. - директор.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом:Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" (бульвар Верховної Ради, 7, м. Київ, 02100) в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни, яка діє на підставі рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 16.06.2014 р. № 49 та наказу № 78 від 16.06.2014 р. до: Приватного підприємства "ФОРТЕЦЯ - ГАРАНТ" (вул. Зодчих, буд.36, м. Вінниця, 21037) про стягнення 109 613,41 грн., з яких: 93 730, 91 грн. - заборгованості по тілу кредита, 9 167, 63 грн. - відсотків за користування кредитом, 6 714, 87 грн. - пені, за кредитним договором № 0037/08/20 Kfv в іноземній валюті (USD) від 06.10.2008 р., -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач в листі № 14/15 від 26.01.2015 р. зазначив, що позовні вимоги не визнає повністю, в зв"язку із взаємними зобов"язаннями сторін та позитивним сальдо на користь ПП "Фортеця - Гарант".

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили.

Представники відповідача в судовому засіданні пояснили, що не мають зауважень до розрахунку позовних вимог наданого з позовною заявою.

Представник позивача в судовому засіданні підтримала позовні вимоги в повному обсязі.

Представник позивача в письмових поясненнях б/н від 03.03.2015 р. пояснив, що рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2014р. в адміністративній справі №826/8107/14 та постанова Вищого адміністративного суду України №К/800/46566/14 від 22.01.2015р. не впливають на повноваження особи, яка підписала позовну заяву №16489/4.1 від 23.12.2014р. у справі господарського суду Вінницької області №902/1831/14, виходячи з наступного. Відповідно до п.4. ст. 44 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Фонд призначає уповноважену особу Фонду та розпочинає процедуру ліквідації банку в день отримання рішення Національного банку України про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку, за виключенням випадку, коли ліквідація здійснюється за ініціативою власників банку. Згідно п.1 ст. 46 вищезазначеного закону уповноважена особа Фонду від імені Фонду виконує функції з ліквідації банку відповідно до дього Закону та приступає до виконання своїх обов'язків негайно після прийняття Фондом рішення про призначення уповноваженої особи Фонду.

Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 16.06.2014 року прийнято рішення №49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року. З 16.06.2015р. на підставі рішення №49 уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» призначено начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Андріївни. Пунктом 1 ч. З ст. 47 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що Уповноважена особа Фонду діє без довіреності від імені банку, що ліквідується, має право підпису будь-яких договорів (правочинів), інших документів від імені банку. Згідно п.5 ч. 1 ст.48 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду у встановленому законодавством порядку вживає заходів до повернення дебіторської заборгованості банку, заборгованості позичальників перед банком та повернення (витребування) майна банку, що перебуває у третіх осіб. У відповідності до п.9 ч.1 ст.48 та п.5 ч. 2 ст. 37 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» Уповноважена особа Фонду має право заявляти від імені банку позови майнового та немайнового характеру до суду.

Рішення окружного адміністративного суду міста Києва від 26.06.2014р. в адміністративній справі №826/8107/14 та постанова Вищого адміністративного суду України №К/800/46566/14 від 22.01.2015р. не скасовували рішення №49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Андріївни, а стосувались лише скасування рішення Фонду щодо відхилення пропозиції ЄРНАМІО КОНСАЛТІНГ ЛТД плану врегулювання ПАТ «Банк Форум» та щодо затвердження плану врегулювання виведення з ринку ПАТ «Банк Форум». Проте процедура ліквідації незважаючи на вищезазначені рішення не зупинялась та в подальшому рішення про ліквідацію не скасовувались.

Враховуючи вищевикладене, Соловйова Наталія Андріївна була уповноважена на підписання позовної заяви №16489/4.1 від 23:12.2014 року, оскільки рішення № 49 про початок ліквідації ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» з 16 червня 2014 року та призначення уповноваженою особою Фонду на ліквідацію ПУБЛІЧНОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «БАНК ФОРУМ» начальника відділу запровадження процедури тимчасової адміністрації та ліквідації департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Фонду Соловйову Наталію Андріївни не скасовувались та дія цих рішень не зупинялась.

Представники сторін в судовому засіданні пояснили, що додаткові, інші докази чи клопотання у них відсутні.

Заслухавши пояснення представників позивача, відповідача, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, оглянувши оригінали документів, надавши їм юридичну оцінку, суд, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 610, 612, 1046, 1049, 1054 ЦК України, прийшов до висновку про задоволення позову в сумі 109 613,41 грн., з яких: 93 730, 91 грн. - заборгованості по тілу кредита, 9 167, 63 грн. - відсотків за користування кредитом за період 01.06.2014 р. - 15.12.2014 р., 6 714, 87 грн. - пені за період 02.07.2014 р. - 15.12.2014 р., за кредитним договором № 0037/08/20 - Kfv в іноземній валюті (USD) від 06.10.2008р.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

06.10.2008 р. між позивачем (в договорі - "Банк") та відповідачем (в договорі - "Позичальник") було укладено кредитний договір № 0037/08/20 - Kfv в іноземній валюті (USD).

Згідно п.п.1.1.,1.2., 1.3. договору Банк надає Позичальнику кредит для придбання основних засобів - двох офісів №145 і №147 в м.Вінниця по вул. Зодчих, буд. 36, загальною площею 102,4 кв.м., у сумі 113 900,00 доларів США. (надалі за текстом - „кредитні кошти"). Кредитні кошти надаються строком по « 05» жовтня 2011р. За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 14,0% процентів річних (надалі за текстом - „проценти"). У випадку невиконання пункту 3.3.12 За користування кредитними коштами встановлюється плата в розмірі 19% процентів річних. Комісійна винагорода за продаж валюти на МВБ в день надання кредитних коштів може бути сплачена за рахунок кредитних коштів.

Пунктом 1.4. договору сторони встановили графік погашення кредиту.

Відповідно до п.2.1. договору забезпеченням повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами є іпотека офісів, що купуються у кредит (приміщення №145 (підвальний поверх), загальною площею 31,3кв.м, та приміщення №147 (перший поверх), загальною площею 71,1кв.м), які розташовані в 9- поверховому житловому будинку за адресою: м.Вінниця по вул.Зодчих, буд.36, загальною заставною вартістю 885 241,00 гривень.

Згідно п. 2.3., п. 2.3.1. договору Позичальник здійснює повернення кредиту частинами щомісячно, починаючи з місяця, наступного за місяцем отримання кредиту в сумі не менше 1080,00 доларів США на відкритий йому позичковий рахунок №2211 в Вінницькій філії АКБ «Форум», МФО 302816. Якщо Позичальник у поточному місяці сплатив суму більшу, ніж та, яка зазначена в п. 2.3 цього Договору, то у наступних періодах Позичальник має право здійснити повернення частини кредиту менше на суму, яка була переплачена у попередніх періодах.

Відповідно до п.п. 2.4., 2.5., 2.6. договору проценти за користування кредитними коштами сплачуються Позичальником в доларах США згідно з п. 2.6 цього Договору. Несплата Позичальником процентів протягом 20-ти календарних днів після встановленої п. 2.6 цього Договору дати є підставою для вимоги щодо повернення кредитних коштів, сплати процентів за користування кредитними коштами, неустойки та є підставою для звернення Банком стягнення на заставлене майно. Сплата процентів Позичальником здійснюється за фактичний строк користування кредитними коштами. При розрахунку процентів за користування кредитними коштами приймається місяць рівний календарній кількості днів та рік, рівний 360 днів. Проценти сплачуються Позичальником на рахунок №2211 в Вінницькій філії АКБ „Форум", МФО 302816, за перший місяць користування кредитними коштами не пізніше останнього робочого дня першого місяця користування кредитними коштами за період з моменту видачі кредитних коштів по 25-те число першого місяця користування кредитними коштами включно. В подальшому проценти за користування кредитними коштами сплачуються позичальником щомісячно, за період з 26-го числа попереднього місяця по 25-те число поточного місяця включно, не пізніше останнього робочого дня поточного місяця. Проценти за останній місяць користування кредитними коштами сплачуються в день повернення кредитних коштів.

Згідно п. 2.9. договору у разі недостатності суми проведеного платежу для виконання зобов'язань Позичальника по цьому Кредитному договору у повному обсязі, вимоги Банку погашаються у наступній черговості: в першу чергу сплачуються прострочені проценти та комісії, в другу - прострочена заборгованість за кредитом, в третю - строкові проценти та комісії, в четверту - строкова заборгованість за кредитом, в п'яту - можливі неустойка, штраф та пеня, потім - інші вимоги Банку.

Відповідно до п.п. 3.1., 3.1.1., 3.2., 3.2.3., 3.2.5. договору банк зобов 'язаний згідно умов цього Договору та в межах суми, визначеної в п. 1.1 цього Договору, надавати Позичальнику кредитні кошти шляхом їх переказу відповідно до цільового призначення за наданими Позичальником письмовими заявками та документами. Банк має право, зокрема: вимагати повернення кредитних коштів та сплати процентів за користування кредитними коштами у випадку невиконання чи неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань за цим Договором, а також, у випадку невиконання чи неналежного виконання поручителем/заставодавцем зобов'язань за договорами, які є забезпеченням виконання Позичальником зобов'язань за цим Договором; стягувати з Позичальника неустойку, штраф, пеню за невиконання чи неналежне виконання умов цього Договору.

Відповідно до п.п. 3.3., 3.3.2., 3.3.3., 3.4., 3.4.2. договору Позичальник зобов'язаний не пізніше строку, визначеного п. 1.2. цього Договору, повернути Банку суму наданих кредитних коштів в повному обсязі, сплачувати проценти за користування кредитними коштами відповідно до п.2.6. цього Договору; сплачувати кошти, передбачені п. 2.7., п.2.8. цього Договору, витрати, пов'язані з проведенням дій по примусовому погашенні простроченої заборгованості, а також на вимогу Банку сплачувати можливі штраф та пеню. Позичальник має право: достроково повернути отримані кредитні кошти.

В п.4.1. договору сторони домовилися, що за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Цей Договір набуває чинності з моменту його підписання уповноваженими представниками Сторін і діє до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань (п.7.3. договору).

Додатковою угодою № 1 від 26.02.2010 р. до Кредитного договору сторони визначили, що проценти за користування кредитними коштами за період з 26.01.2010р. по 25.02.2010р. сплачуються Позичальником не пізніше 02.03.2010р.

Додатковим договором № 2 від 12.03.2010р. до Кредитного договору, сторони виклали п.2.3 та п.2.6 Кредитного договору в новій редакції, а саме: уточнили номери рахунків на які здійснюється повернення кредиту та сплачуються проценти.

Додатковою угодою № 3 від 28.10.2010р. до Кредитного договору, сторони з метою реструктуризації заборгованості Позичальника виклали п.1.1., 1.2., 1.4, та п.2.1 Кредитного договору в новій редакції та доповнили Кредитний договір п.п.3.4.5, а саме: визначили розмір боргу по кредиту в сумі 76000,00 доларів США; встановили, що кредитні кошти надаються по 05.10.2011р. з відповідним перенесенням простроченої заборгованості по кредиту з рахунків „обліку простроченої заборгованості на рахунки обліку строкової заборгованості без стягнення штрафних санкцій; встановили новий графік погашення кредиту; уточнили перелік забезпечення по кредиту та визначили право Позичальника на звернення з ініціативою продовження строку користування кредитними коштами.

Додатковою угодою № 4 від 30.11.2010р. до Кредитного договору, сторони уточнили номери рахунків на які здійснюється повернення кредиту та сплачуються проценти.

Додатковою угодою № 5 від 06.12.2011р. до Кредитного договору, сторони з метою реструктуризації заборгованості Позичальника домовились продовжити термін користування кредитними коштами до 03.10.2014р., змінити валюту зобов'язань за Кредитним договором з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України, в зв'язку з чим виклали п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.9 в новій редакції та доповнили Кредитний договір п.2.10, 3.3.14, а саме: визначили, що Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 858 940,20 грн. з можливістю отримувати кредитні кошти в гривні та доларах США; з 06.12.2011р. кредитні кошти надаються виключно з метою здійснення конвертації заборгованості Позичальника за Кредитним договором у доларах США в національну валюту за курсом МВРУ на дату видачі траншу; після проведення конвертації, максимальний ліміт заборгованості встановлюється на рівні фактичної заборгованості за цим Кредитним договором у гривні, а форма кредитування змінюється з не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в режим кредиту; кредитні кошти надаються строком до 03.10.2014 р., із сплатою за користування кредитними коштами в гривні в розмірі 17,5% річних та встановленням нового щомісячного графіку погашення кредиту; уточнили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами та черговість здійснення платежів.

На виконання умов Кредитного договору, додаткового договору, додаткових угод до кредитного договору, відповідно до заяви № 1 про надання грошових коштів всумі 113900, 00 доларів США, позивач надав відповідачу кредит на суму 113900,00 доларів США (що у гривнях становить - 554636,05 грн.), що стверджується меморіальним ордером № 3400 від 07.10.2008 р.

Додатковою угодою № 5 від 06.12.2011р. до Кредитного договору, сторони з метою реструктуризації заборгованості Позичальника домовились продовжити термін користування кредитними коштами до 03.10.2014р., змінити валюту зобов'язань за Кредитним договором з долара США на гривню за курсом міжбанківського валютного ринку України, в зв'язку з чим виклали п.1.1, 1.2, 1.3, 1.4, 2.1, 2.3, 2.4, 2.5, 2.6, 2.9 в новій редакції та доповнили Кредитний договір п.2.10, 3.3.14, а саме: визначили, що Банк надає Позичальнику кредитні кошти у формі не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії з максимальним лімітом заборгованості в сумі 858 940,20 грн. з можливістю отримувати кредитні кошти в гривні та доларах США; з 06.12.2011р. кредитні кошти надаються виключно з метою здійснення конвертації заборгованості Позичальника за Кредитним договором у доларах США в національну валюту за курсом МВРУ на дату видачі траншу; після проведення конвертації, максимальний ліміт заборгованості встановлюється на рівні фактичної заборгованості за цим Кредитним договором у гривні, а форма кредитування змінюється з не відновлювальної мультивалютної кредитної лінії в режим кредиту; кредитні кошти надаються строком до 03.10.2014 р., із сплатою за користування кредитними коштами в гривні в розмірі 17,5% річних та встановленням нового щомісячного графіку погашення кредиту; уточнили порядок повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами та черговість здійснення платежів.

На виконання умов Кредитного договору, додаткової угоди № 5 від 06.12.2011 р. до кредитного договору, відповідно до заяви № 119/11 від 05.12.2011 р. про надання кредиту в сумі 458 461, 16 грн. з метою погашення кредитної заборгованості в іноземній валюті по договору в сумі 50123, 16 доларів США, позивач надав відповідачу кредитні кошти в сумі 458 461, 16 грн., що стверджується меморіальним ордером № 156418 від 06.12.2011 р.

Відповідач зобов"язання взяті в Кредитному договорі, додатковому договорі, додаткових угодах до Кредитного договору належним чином та в повному обсязі невиконав, не здійснив погашення заборгованості за кредитом та сплату процентів з червня 2014 року, а повернув кредит на суму 364 730, 25 грн., що стверджується банківськими виписками по особовим рахункам.

Позивач надіслав відповідачу вимогу № 9337/3.2 від 08.10.2014 р. про сплату заборгованості. яку відповідачу отримав 14.10.2014 р., що стверджується копіями списку №23994 згрупованих поштових відправлень листів рекомендованих, поштового повідомлення. Проте вказана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Таким чином, борг відповідача перед позивачем по кредиту становить 93 730, 91 грн., що і стало причиною виникнення спору.

З огляду на предмет і характер зобов'язань взятих сторонами в договорі, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 71 „Позика. Кредит. Банківський вклад" ЦК України, і, зокрема, ст.1054 названого Кодексу.

Згідно ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа(кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити відсотки.

Відповідно до ч. 2 статті 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов"зок Позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частин позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому.

Згідно ст.1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Відповідно до ч.1 ст.1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. В

Відповідно до ч.1, 2 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Приписами ч. 1 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст.525, ст.526 ЦК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу. Одностороння відмова від виконання договору не допускається.

Як вбачається із приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Стаття 610 ЦК України передбачає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Приписами ст.629 ЦК України, передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 33, ст. 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивач заявив до стягнення також 9 167, 63 грн. - відсотків за користування кредитом за період 01.06.2014 р. - 15.12.2014 р., 6 714, 87 грн. - пені за період 02.07.2014 р. - 15.12.2014 р.

Перевіривши розрахунок суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 9 167, 63 грн. - відсотків за користування кредитом за період 01.06.2014 р. - 15.12.2014 р., 6 714, 87 грн. - пені за період 02.07.2014 р. - 15.12.2014 р. також є законними та обгрунтованими з огляду на наступне.

Позивач за період 06.12.2011 р. - 15.12.2014 р. нарахував відповідачу 113 071, 30 грн. відсотків за користування кредитом. Відповідач сплатив відсотків за користуваня кредитом лише в сумі 103 903, 67 грн. Таким чином, борг по відстотках становить 9167, 63 грн. за період 01.06.2014 р. - 15.12.2014 р.

Пеня в сумі 6 714, 87 грн. нарахована позивачем відповідачу за період 02.07.2014 р. - 15.12.2014 р., що відповідає умовам кредитного договору та нормам чинного законодавства, зокрема, ст.232 ГК України.

У відповідності до п.3 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст.546 ЦК України та ст. 230 Господарського кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися, крім іншого, неустойкою.

Частиною першою ст. 548 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

У відповідності до ч.ч.1, 3 ст.549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ч.1 ст.550 ЦК України право на неустойку виникає незалежно від наявності у кредитора збитків, завданих невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання.

Відповідно до п.4.1. договору за несвоєчасне повне чи часткове повернення кредитних коштів та за несвоєчасну повну чи часткову сплату процентів, Позичальник сплачує неустойку у вигляді пені у розмірі 0,2 (нуль цілих два десятих) процентів, що обчислюється з суми неповерненого кредиту та/або несплачених процентів за кожен день прострочення. Сплата пені не звільняє Позичальника від сплати процентів за користування кредитними коштами до моменту фактичного погашення заборгованості.

Таким чином, суд приходить до висновку про законність і обґрунтованість належними доказами вимог позивача про стягнення 93 730, 91 грн. - заборгованості по тілу кредита, 9 167, 63 грн. - відсотків за користування кредитом за період 01.06.2014 р. - 15.12.2014 р., 6 714, 87 грн. - пені за період 02.07.2014 р. - 15.12.2014 р., за кредитним договором № 0037/08/20 - Kfv в іноземній валюті (USD) від 06.10.2008р.

Заперечення відповідача проти позову судом до уваги не беруться з огляду нанаступне.

Відповідач надав копію листа № 21/14 від 26.03.2014 р., в якому відповідач просить позивача загальну суму боргу 95003, 36 грн. за рахувати на сплату боргу по кредиту та відсотки, оскільки на розрахунковому рахунку № 2885 у відповідача станом на 26.03.2014 р. рахувався залишок грошових коштів в сумі 95651, 32 грн.

Також відповідач надав розрахунок взаєморозрахунків між сторонами № 15/15 від 26.01.2015 р., із якого вбчається, що поточна заборгованість по поверненню кредитних коштів становить 93730,91 гр., залишок на розрахунковому рахунку № 2885 становить 101 611, 32 грн.

Відповідач надав копію платіжного доручення № 14 від 02.06.2014 р., з призначенням платежу:"Погашення тілу кредиту згідно договору № 0037/08/20-20Kfv від 06.10.2008 р.". Однак зазначене доручення ПАТ "Банк Форум" повернено без виконання, що обгрунтовано п.5 ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно п.5 ст. 36 ЗУ "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема, щодо майнових зобов"язань, які здійснюються виключно в межах процедури ліквідації банку.

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу (ч. 1, 2 статті 509 Цивільного кодексу).

Згідно вимог статті 606 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Приписи статті 606 Цивільного кодексу України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника, і навпаки. Тобто, зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення.

Із встановлених обставин щодо наявності заборгованості відповідача перед позивачем, не вбачається, що відбулось поєднання боржника і кредитора в одній особі у зобов'язанні за кредитним договором № 0037/08/20 - Kfv від 06.10.2008 р. Обидві сторони цього договору продовжують об'єктивно існувати із збереженням за ними всіх прав та обов'язків.

До аналогічного висновку прийшов Вищий господарський суд України в постанові від 19.01.2015 р. у справі № 922/3316/14.

Згідно п.22 ч.1 ст.5 ЗУ "Про судовий збір" уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов"язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку, звільнено від сплати судового збору. Таким чином, позивач, у встановленому порядку, звільнений від сплати судового збору.

Відповідно ст. 49 ГПК України, п.4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VІ Господарського процесуального кодексу України", у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Згідно ст. 49 ГПК України, судові витрати на судовий збір в сумі 2192,27 грн. підлягають стягненню з відповідача в доход Державного бюджету.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 36, 43, 49, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю в сумі 109 613,41 грн., з яких: 93 730,91 грн. - заборгованості по тілу кредита, 9 167,63 грн. - відсотків за користування кредитом, 6 714,87 грн. - пені.

2. Стягнути з Приватного підприємства "ФОРТЕЦЯ - ГАРАНТ", (вул. Зодчих, буд.36, м. Вінниця, 21037) на користь Публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ", (бульвар Верховної Ради, 7, м. Київ, 02100) 109 613,41 грн., з яких: 93 730,91 грн. - заборгованості по тілу кредита, 9 167,63 грн. - відсотків за користування кредитом, 6 714,87 грн. - пені. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Судові витрати на судовий збір в сумі 2 192, 27 грн. віднести на відповідача.

4. Стягнути з Приватного підприємства "ФОРТЕЦЯ - ГАРАНТ", (вул. Зодчих, буд.36, м. Вінниця, 21037) судовий збір в сумі 2 192, 27 грн. в дохід Державного бюджету України. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 06.04.2015 р. р. Повний текст рішення відповідно до ст.84 ГПК України оформлено і підписано 14.04.2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи