ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.15р. Справа № 904/405/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Профайн Україна", м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерок", смт. Ювілейне, Дніпропетровська обл.

про звернення стягнення на майно

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Нєчаєва В.О., дов. №б/н від 12.08.2014 року, представник;

Від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Профайн Україна" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про звернення стягнення в рахунок погашення заборгованості в розмірі 206 696, 25 грн., що виникла у Товариства з обмеженою відповідальністю "Майстерок" за договором застави обладнання майна № 1 від 29.02.12 р. на предмет застави, а саме, на:

- кран маніпулятор гідравлічного вживання UNIC UR 333A113904;

- піч для ламінування скла LF 3000.1, шляхом реалізації майна.

Відповідач відзив на позов не надав, його представник в засідання не з'явився.

Останній був належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, з огляду на наступне.

Згідно з Інформаційним листом Вищого господарського суду України від 13.08.2008р. № 01-8/482 "Про деякі питання застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2008 року" відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002р. № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи, примірники повідомлення про вручення рекомендованої кореспонденції, повернуті органами зв'язку з позначками „адресат вибув", „адресат відсутній", зокрема, "за зазначеною адресою не проживає" і т. п., з урахуванням конкретних обставин справи можуть вважатися належними доказами виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників процесу про вчинення судом певних процесуальних дій.

Крім того, особи, які беруть участь у розгляді справи, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення.(див. Постанову Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.11р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України).

Згідно витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 16.02.15 р., відповідач знаходиться за адресою, зазначеною у позовній заяві, на яку і була надіслана як ухвала суду про про порушення провадження у справі, так і ухвали про відкладення розгляду справи.

Як вбачається із матеріалів справи, на адресу суду неодноразово повертались поштові конверти із зазначеними вище ухвалами з поміткою „за закінченням терміну зберігання".

Таким чином, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

07.04.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

27.12.2011 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Профайн Україна» (Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Майстерок" (Відповідач) укладено Договір поставки № 06/12 ( далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Постачальник зобов'язується поставити та передати у власність Покупця пластиковий профіль та комплектуючі до нього, в т.ч. виробництва компанії „профайн ГмбХ" і власного виробництва, а Покупець зобов'язується прийняти та оплатити Товар на умовах Договору.

В п. 11.1 Договору сторони узгодили, що Договір вступає в силу з моменту його підписання та діє до 31.12.2012 р.

Згідно ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно п. 3.5. Договору, видаткові накладні, в яких зазначається кількість, ціна, загальна вартість відвантажувального товару, в обов'язковому порядку підписуються уповноваженими представниками Сторін. Факт підписання представником Покупця видаткової накладної на партію Товару є підтвердженням відповідності Товару за кількістю товаросупровідним документам, та факту одержання повного комплекту документів на товар, включаючи, але не обмежуючись: другий примірник видаткової накладної, оригінал рахунку-фактури, оригінал податкової накладної.

Виконуючи умови Договору, Позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 1 589 139, 46 грн., про що свідчать копії залучених до матеріалів справи видаткових накладних (том 1 а.с. 43-51; 117-250; том 2 а.с. 1- 91).

В п. 4.3. Договору сторони передбачили, що загальна сума Договору складає суму всіх видаткових накладних по поставленому Товару, зазначеному в Договорі та протягом строку дії Договору.

Відповідно до п. 3.3. Договору, відвантаження товару здійснюється після 100% передоплати Товару. Покупець зобов'язується забрати Товар зі складу Постачальника протягом 5-ти днів з моменту отримання повідомлення постачальника про зарахування оплати за товар на його банківський рахунок окремими угодами Сторін можуть встановлюватись інші умови поставки Товару.

27.12.2011 р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору поставки, в якій дійшли згоди передбачити можливість відвантажування Постачальником Товару Покупцеві без здійснення передоплати. При цьому з дати підписання видаткових накладних, які підтверджують факт отримання Покупцем Товару, останній зобов'язується протягом 3 робочих днів оплатити вартість отриманого товару. Якщо заборгованість покупця перед Постачальником по даному Договору становитиме більше 400 000 грн., наступна поставка Товару без передоплати не здійснюється. Станом на 31 грудня 2012 року заборгованість за поставлений товар повинна бути погашена Покупцем повністю.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за Договором, здійснивши оплату за отриманий товар лише частково в сумі 1 382 443, 21 грн., про що свідчать банківські виписки, залучені до матеріалів справи (а.с. 97-113).

Доказів виконання зобов'язання щодо здійснення розрахунків за Договором в сумі 206 696, 25 грн., на момент розгляду спору, відповідач не надав.

З метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором поставки, 29.02.2012 р. між позивачем та відповідачем укладено Договір застави обладнання № 1 (далі - Договір застави), відповідно до п. 1.1. якого заставою за Договором забезпечуються вимоги Заставодержателя, що випливають з договору поставки № 06/12 від 27.12.2011 р., Додаткової угоди № 1 від 27.12.2011 р. до Договору поставки, а також усіх договорів про внесення змін до нього, які будуть укладені в майбутньому, інших договорів, які є невід'ємною частиною Договору поставки, укладеного між Заставодавцем та Заставодержателем, відповідно до якого Заставодержатель передає у власність Заставодавцю пластиковий профіль та комплектуючі до нього у кількості, на суму, на умовах і в строк, визначені Договором поставки.

Згідно п. 1.2. Договору застави, Заставодавець з метою забезпечення викладених в Договорі поставки зобов'язань заставляє наступне майно, яке є Предметами застави за цим Договором: обладнання, а саме, кран маніпулятор гідравлічного вживання UNIC UR 333A113904; піч для ламінування скла LF 3000.1.

Загальна вартість Предмету застави становить 531 799, 99 грн. (п. 1.3.).

В п. 4.1. Договору сторони передбачили, що право звернення стягнення на Предмет застави для задоволення своїх вимог, що випливають з Договору поставки, виникає у Заставодержателя у випадку невиконання Заставодавцем своїх зобов'язань за Договором поставки, у тому числі, коли прострочення чергового платежу, перевищує 5 календарних днів та в інших випадках, передбачених чинним законодавством, цим Договором та Договором поставки.

Відповідно до ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

За приписами ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України підставою виникнення застави є, зокрема, договір.

Відповідно до ст. 589 ЦК України, у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави. За рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Згідно з ч. 1 ст. 590 ЦК України звернення стягнення на предмет застави здійснюється на підставі рішення суду, якщо інше не передбачено договором або законом.

У відповідності до ч. 1 ст. 591 ЦК України реалізація предмета застави, на який звернено стягнення, проводиться шляхом його продажу з публічних торгів, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 1 Закону України "Про заставу" визначено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

За рахунок заставленого майна заставодержатель має право задовольнити свої вимоги в повному обсязі, що визначається на момент фактичного задоволення, включаючи проценти, відшкодування збитків, завданих прострочкою виконання (а у випадках, передбачених законом чи договором, - неустойку), необхідні витрати на утримання заставленого майна, а також витрати на здійснення забезпеченої заставою вимоги, якщо інше не передбачено договором застави. (ст. 19 Закону України "Про заставу").

Частина 1 статті 20 Закону України "Про заставу" передбачає, що заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

З огляду на викладене, а також на те, що Договір застави містить відповідне застереження про задоволення вимог заставодержателя, суд приходить до висновку про задоволення позову про звернення стягнення на предмет застави.

Керуючись ст.ст. 526, 546, 574, 589, 590, 591, 610, 611 1054 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 19, 20 Закону України "Про заставу", ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Звернути стягнення на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Профайн Україна" (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, 3, р/р 3 в АТ „Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, ) за договором застави обладнання майна № 1 від 29.02.12 р. на предмет застави, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю „Майстерок" (52005, Дніпропетровська обл., смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд.. 42, ), а саме, на:

- кран маніпулятор гідравлічного вживання UNIC UR 333A113904;

- піч для ламінування скла LF 3000.1, шляхом реалізації майна, в рахунок погашення заборгованості за Договором поставки № 06/12 від 27.12.2011 р. в розмірі 206 696, 25 грн.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Майстерок" (52005, Дніпропетровська обл., смт. Ювілейне, вул. Теплична, буд.. 42, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Профайн Україна" (69065, м. Запоріжжя, вул. Електрозаводська, 3, р/р 3 в АТ „Райффайзен Банк Аваль", МФО 380805, ) 4 135 (чотири тисячі сто тридцять п'ять гривень) судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено: 10.04.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко