ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 911/456/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Реал Банк", м. Харків

до Приватного підприємства "Стоунпласт", Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь

про стягнення 200000,00 грн.

за участю представників:

від позивача: Мартян О.В. (дов. № 124 від 05.01.2015р.);

від відповідача: не з'явився;

Обставини справи:

публічне акціонерне товариство "Реал Банк" (далі - позивач) звернулося до господарського суду з позовом до приватного підприємства "Стоунпласт" (далі - відповідач) про стягнення 200000,00 грн. заборгованості за простим векселем з іменним індосаментом № АА2233571 згідно договору купівлі-продажу векселів №ДД-26 32/10-1/БТ від 20.03.2012 р.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем обов'язку з оплатити простого з іменним індосаментом векселю № АА2233571, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 200000,00 грн.

Представник позивача в судове засідання 26.02.2015 р. не з'явився, хоча про час і місце судового засідання позивач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявним в матеріалах справи клопотанням позивача про відкладення розгляду справи, яке надійшло до суду 25.02.2015р., а в судових засіданнях 17.03.2015 р. та 07.04.2015 р. підтримав позовні вимоги з підстав, викладених у позовній заяві.

Представник відповідача в судові засідання 26.02.2015 р., 17.03.2015 р. та 07.04.2015 р. не з'явився, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи накладними № 6068368 від 23.02.2015 р., № 5262364 від 16.03.2015 р. та накладною від 02.04.2015 р. № 688855. Відповідач відзив на позов до суду не надіслав, про причини неявки суд не повідомив.

Крім того, судом було повідомлено відповідача про розгляд справи у господарському суді Київської області шляхом розміщення інформації про розгляд справи на офіційному веб-порталі Судової влади України за адресою: http://ko.arbitr.gov.ua/sud5012/ 160976/.

Відповідно до ст. 75 ГПК України в разі якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

20.03.2012 р. між публічним акціонерним товариством "Реал Банк" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Будскло-Трейдинг" (продавець) укладено договір купівлі-продажу векселів № ДД-26 32/10-1/БТ (договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю, а покупець зобов'язується прийняти простий з іменним індосаментом вексель № АА2233571, емітентом якого є приватне підприємство "Стоунпласт" (95017, АРК, м. Сімферополь, вул. Рубцова, буд. 44, офіс 1, ), номінальною вартістю - 200000,00 грн., з датою складання - 20.03.2012 р., датою погашення - за пред'явленням, вартість продажу - 195110,00 грн., й сплатити вартість продажу векселя, що передається, на умовах, передбачених договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.4 договору, сума договору складає 195110,00 грн.

Пунктом 1.6 договору визначено, що покупець набуває право власності на вексель з моменту його отримання, згідно акта прийому-передачі (додаток № 1).

Згідно з п. 2.1.1. договору продавець зобов'язується передати покупцю вексель, зазначений в п. 1.1. договору, протягом одного банківського дня з моменту отримання повної суми в оплату векселя, зазначеної в п. 1.4. договору. Передача векселя оформлюється актом прийому-передачі (додаток № 1) та реєстром поданих векселів (додаток № 2).

Згідно п. 2.2.1 договору покупець зобов'язується не пізніше 20 березня 2012 року сплатити суму, зазначену в п. 1.4 договору, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок № 246 в Лисичанській філії публічного акціонерного товариства "Реал Банк", код банку 304524, .

Договір вступає в силу з моменту його підписання. Договір діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним, з урахуванням п. 2.2.1. цього договору (пункти 7.1. та 7.2. договору).

Відповідно ст. 77 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), до простих векселів застосовуються такі ж положення, що стосуються переказних векселів, тією мірою, якою вони є сумісними з природою цих документів, а саме положення щодо: індосаменту (статті 11 - 20); строку платежу (статті 33 - 37); платежу (статті 38 - 42); права регресу у разі неплатежу (статті 43 - 50, 52 - 54); платежу у порядку посередництва (статті 55, 59 - 63); копій (статті 67 і 68); змін (стаття 69); позовної давності (статті 70 і 71); неробочих днів, обчислення строків і заборони пільгових строків (статті 72, 73 і 74).

Згідно ч. 1 ст. 16 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), власник переказного векселя вважається його законним держателем, якщо його право на вексель базується на безперервному ряді індосаментів, навіть якщо останній індосамент є бланковим.

Згідно п. 1.2. постанови Правління Національного Банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національній валюті на території України" № 508 від 16.12.2002 р., індосамент векселя, виконаний на ім'я визначеної особи (іменний індосамент), - форма індосаменту, за якої індосант, який передає вексель, зазначає перед своїм підписом юридичну або фізичну особу, якій належатимуть усі права за векселем та застереження "не наказу".

Судом встановлено, що умови договору виконані сторонами належним чином, а саме: продавець передав, а покупець прийняв простий з іменним індосаментом вексель № АА2233571 номінальною вартістю 200000,00 грн. відповідно до акта прийому-передачі векселів №1 від 20.03.2012 р. (додаток № 1 до договору) та реєстру проданих векселів № 1 від 20.03.2012 р. (додаток № 2 до договору), належним чином та своєчасно сплативши його вартість (платіжне доручення № 10862 від 20.03.2012 р. у сумі 195110,00 грн.).

Вищезазначений вексель переданий позивачу шляхом вчинення іменного індосаменту, в якому зазначено "платити наказу публічного акціонерного товариства "Реал Банк". Таким чином, позивач - публічне акціонерне товариство "Реал Банк" набув права законного векселедержателя простого з іменним індосаментом векселя № АА2233571 номінальною вартістю 200000,00 грн.

Позивач пред'явив вексель до оплати, звернувшись до відповідача з листом №10-106/739 від 14.03.2014 р., згідно якого відповідач повинен погасити вексель 20.03.2014 р., сплативши грошові кошти у сумі 200000,00 грн. Вказаний лист було отримано відповідачем 01.04.2014 р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованого поштового відправлення № 05301136.

Відповідно до ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншими учасниками відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші ), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Зазначена норма кореспондується з приписами ст. 193 Господарського кодексу України.

Згідно ч. 7 ст. 164 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання мають право в порядку, встановленому законом, випускати в обіг векселі - боргові цінні папери, які посвідчують безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно з ч. 1 ст. 14 Закону України "Про цінні папери та фондовий ринок", вексель - цінний папір, який посвідчує безумовне грошове зобов'язання векселедавця або його наказ третій особі сплатити після настання строку платежу визначену суму власнику векселя (векселедержателю).

Згідно п. 1.2. постанови Правління Національного Банку України "Про затвердження Положення про порядок здійснення банками операцій з векселями в національні валюті на території "України" № 508 від 16.12.2002 року, вексель простий - вексель, який містить зобов'язання векселедавця сплатити у зазначений строк визначену суму грошей власнику векселя (векселедержателю).

Частинами 1, 4, 5 ст. 5 Закону України "Про обіг векселів в Україні" визначено, що векселі (переказні і прості) складаються в документарній формі на бланках з відповідним ступенем захисту від підроблення, форма та порядок виготовлення яких затверджуються Національною комісією з цінних паперів та фондового ринку за погодженням з Національним банком України з урахуванням норм Уніфікованого закону, і не можуть бути переведені в бездокументарну форму (знерухомлені).

Вексель, який видається на території України і місце платежу за яким також знаходиться на території України, складається державною мовою. Найменування трасата або векселедавця, інших зобов'язаних за векселем осіб заповнюється тією мовою, якою визначено офіційне найменування в їх установчих документах.

Від імені юридичних осіб вексель підписується власноручно керівником та головним бухгалтером (якщо така посада передбачена штатним розписом юридичної особи) чи уповноваженими ними особами. У разі якщо вексель підписується уповноваженою особою, до тексту векселя включається посилання на внутрішній документ юридичної особи, відповідно до якого уповноважена особа має право підписувати вексель.

Відповідно до ст. 75 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), простий вексель містить:

1) назву "простий вексель", яка включена в текст документа і висловлена тією мовою, якою цей документ складений;

2) безумовне зобов'язання сплатити визначену суму грошей;

3) зазначення строку платежу;

4) зазначення місця, в якому повинен бути здійснений платіж;

5) найменування особи, якій або наказу якої повинен бути здійснений платіж;

6) зазначення дати і місця складання простого векселя;

7) підпис особи, яка видає документ (векселедавець).

Відповідно до ст. 34 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), переказний вексель, строком за пред'явленням підлягає оплаті при його пред'явленні. Він повинен бути пред'явлений для платежу протягом одного року від дати його складання. Трасант може скоротити цей строк або обумовити більш тривалий строк. Ці строки можуть бути скорочені індосантами.

Трасант може встановити, що переказний вексель зі строком платежу за пред'явленням не може бути пред'явленим для платежу раніше визначеної дати. У цьому разі строк для пред'явлення починається від зазначеної дати.

Згідно ст. 53 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), після закінчення строків, встановлених: для пред'явлення переказного векселя зі строком платежу за пред'явленням або у визначений строк від пред'явлення; для здійснення протесту у неакцепті або у неплатежі; для пред'явлення для платежу у разі застереження "обіг без витрат", держатель втрачає свої права регресу проти індосантів, проти трасанта і проти інших зобов'язаних осіб, за винятком акцептанта.

Згідно абз. 4 п. 16 Постанови пленуму Верховного Суду України №5 від 8 червня 2007 року "Про деякі питання практики розгляду спорів, пов'язаних з обігом векселів", у разі непред'явлення до платежу переказного векселя в установлені строки його держатель втрачає права за ним стосовно індосантів, векселедавця, а також інших зобов'язаних за векселем осіб, за винятком акцептанта, а при непред'явленні до платежу простого векселя - за винятком векселедавця (ст.ст. 53, 78 Уніфікованого закону).

Згідно ст. 70 Уніфікованого закону про переказні векселі та прості векселі, затвердженого Женевською конвенцією від 07.06.1930 р. (дата набрання чинності для України 06.01.2000 р.), позовні вимоги до акцептанта, які випливають з переказного векселя, погашаються із закінченням трьох років, які обчислюються від дати настання строку платежу.

З огляду на вищевикладене, судом встановлено, що позивач звернувся із даним позовом до суду у межах встановленого строку.

Згідно ст.ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки станом на момент прийняття рішення відповідачем не оплачено вартість простого з іменним індосаментом векселя № АА2233571 у сумі 200000,00 грн., тому вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за простим векселем з іменним індосаментом № АА2233571 у сумі 200000,00 грн. підлягає задоволенню.

Згідно ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

Згідно з п. 4.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розділу VI Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 21.02.2013 р., у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору, зокрема, у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Таким чином, витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 33, 34, 44, 49, статтями, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

Стягнути з приватного підприємства "Стоунпласт" (95017, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Рубцова, 44, оф. 1, код 33581398) на користь публічного акціонерного товариства "Реал Банк" (61072, м. Харків, проспект Леніна, 60, код 14360721) - 200000,00 грн. (двісті тисяч грн. 00 коп.) заборгованості за простим з іменним індосаментом векселем № АА2233571.

2. Стягнути з приватного підприємства "Стоунпласт" (95017, Автономна Республіка Крим, м. Сімферополь, вул. Рубцова, 44, оф. 1, код 33581398) в доход Державного бюджету України 4000,00 грн. (чотири тисячі грн. 00 коп.) судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя О.О. Рябцева

Рішення підписано 14.04.2015 р.