ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"14" квітня 2015 р.Справа № 922/1474/13

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П"ятак А.С.

розглянувши матеріали скарги на дії Дзержинського ВДВС ХМУЮ у справі

за позовом ТОВ "Гал-Агропром", м. Івано-Франківськ
до ТОВ "ВІР К", м. Харків
про про стягнення 76 348,00 грн.
за участю представників сторін:

позивача (стягувача) - не з"явився

відповідача (скаржника) - Блошко В.М., директор (після перерви не з"явився)

ДВС - Бакшеєв С.М. за дов. (після перерви не з"явився)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2013 р. по справі №922/1474/13 позовні вимоги ТОВ "Гал-Агропром" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІР К" суму основного боргу в сумі 70 372,00 грн., суму 3% річних за період з 15.02.2013 року по 22.03.2013 року у розмірі 202,44 грн., судовий збір в сумі 1 720,50 грн. В частині стягнення пені в сумі 4 433, 62 грн., 3% річних в сумі 1 021,49 грн. та інфляційних в сумі 318,45 грн. - відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 19.08.2013 р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2013 р. по справі №922/1474/13 без змін.

На виконання рішення був виданий відповідний наказ 06.09.2013 року.

17.03.2014 р. боржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними та скасувати постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726.

Крім того, 17.03.2014 року боржник звернувся до суду зі скаргою, в якій просить визнати протиправними та скасувати постанову Дзержинського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2014 року № 41782726.

Скарги на дії Дзержинського ВДВС ХМУЮ судом було об"єднано в одне провадження та призначено до розгляду у судовому засіданні.

Позивач (стягувач) в призначені судові засідання жодного разу не з"явився, 08.05.2014 року подав письмові заперечення на скарги, у яких дії боржника розцінює такими, що направлені на умисне ухилення від виконання судового рішення. яке набрало законної сили. Крім того, пояснив суду те, що на протязі тривалого часу судове рішення у справі №922/1474/13 боржником не виконується.

Відповідач (скаржник) в судовому засіданні підтримав скарги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник Дзержинського ВДВС в судовому засіданні проти задоволення скарги заперечував з підстав, викладених у відзиві на скаргу.

Крім того, 16.05.2014 року скаржник подав до суду клопотання про зміну позовних вимог, а саме: у зв"язку із тим, що ВДВС було скасовано постанови про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726 скаржник просить визнати протиправними та скасувати постанови про стягнення виконавчого збору від 04.04.2014 року в розмірі 7129,49 грн. та про арешт коштів боржника від 04.04.2014 року у виконавчому провадженні №41782726в розмірі 78 424,43 грн.

Розглянувши вказане клопотання, суд вважає за необхідне зазначити, що нормами ГПК України порядок оскарження дій чи бездіяльності органів Державної виконавчої служби регламентовано ст.121-2, яка міститься у розділі XIV "Виконання рішення, ухвали, постанови". Таким чином, право на зміну позовних вимог (зміна підстав або предмету позову) наявне лише у позивача та його реалізація можлива лише при розгляді господарського спору по суті до винесення судового рішення.

З урахуванням викладеного при розгляді скарги на дії ДВС застосування ст.22 ГПК України не є можливим, приймаючи до уваги також те, що право на зміну позовних вимог у відповідача взагалі відсутнє.

Таким чином, суд дійшов висновку про те, що клопотання про зміну позовних вимог від 16.05.2014 року скаржником (відповідачем у справі) безпідставно та необгрунтовано, а тому судом залишається без задоволення.

Також суд відзначає, що зазначені у клопотанні про зміну позовних вимог обставини можуть бути викладені скаржником у окремій скарзі на дії чи бездіяльність ДВС, яка може бути подана на розгляд суду у загальному порядку, встановленому ст.121-2 ГПК України.

При розгляді скарги оголошувалась перерва з 27.03.2015 року до 14.04.2015 року.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються вимоги скаржника, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду скарг по суті, встановив наступне:

Стаття 124 Конституції України - Основного Закону України закріплює, що судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Статтею 115 ГПК України та унормовано, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду, згідно з приписами ч. 1 ст. 116 ГПК України, провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Відповідно до ст.17 Закону України «Про виконавче провадження», примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом. Відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою виконавчі документи, в тому числі накази господарських судів.

Згідно ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 05.06.2013 р. по справі №922/1474/13 позовні вимоги ТОВ "Гал-Агропром" задоволено частково, стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВІР К" суму основного боргу в сумі 70 372,00 грн., суму 3% річних за період з 15.02.2013 року по 22.03.2013 року у розмірі 202,44 грн., судовий збір в сумі 1 720,50 грн. В частині стягнення пені в сумі 4 433, 62 грн., 3% річних в сумі 1 021,49 грн. та інфляційних в сумі 318,45 грн. - відмовлено. Постановою Харківського апеляційного суду від 19.08.2013 р. апеляційну скаргу залишено без задоволення, рішення господарського суду Харківської області від 05.06.2013 р. по справі №922/1474/13 без змін.

На виконання рішення був виданий відповідний наказ, який 29.01.2014 року надійшов у провадження державного виконавця Дзержинського ВДВС ХМУЮ.

29.01.2014 року державним виконавцем Дзержинського ВДВС ХМУЮ на підставі ст.ст.17,19,20,25 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження за вказаним виконавчим документом.

У своїй скарзі скаржник зазначає, що постанова про відкриття виконавчого провадження винесена без дотримання вимог ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", оскільки виконавчий документ, на думку скаржника, не містить такого обов"язкового реквізиту, як, зокрема, зазначення адреси боржника.

Однак, вказані скаржником обставини не відповідають дійсності, оскільки наказ господарського суду Харківської області від 06.09.2013 року у справі №922/1474/13 містить усі необхідні для виконавчого документу реквізити, встановлені як нормами ГПК України так і Законом України "Про виконавче провадження".

З огляду на викладене скарга, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "ВІР К" просить визнати протиправною та скасувати постанову Дзержинського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2014 року № 41782726 безпідставна, необгрунтована та задоволенню не підлягає.

Що стосується скаргиі про визнання протиправними та скасування постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726, то суд зазначає наступне:

06.02.2014 року державним виконавцем на підставі ст.28 Закону України "Про виконавче провадження" було винесено постанову про стягнення з боржника виконавчого збору.

11.03.2014 року керуючись ст.41 Закону України "Про виконавче провадження" державним виконавцем винесено постанову про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій та на підставі ст.ст.11,52,57,65 Закону України "Про виконавче провадження" винесено постанову про арешт грошових коштів боржника.

Однак, як встановлено судом під час розгляду скарги по суті, за результатами проведеної перевірки постановою начальника Дзержинського ВДВС ХМУЮ 24.03.2014 року було скасовано постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726.

Таким чином, на момент вирішення скарги по суті предмет скарги відсутній, що не заперечується самим скаржником, а тому суд вважає за можливе провадження по скарзі про визнання протиправними та скасування постанов Дзержинського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726 припинити.

Відповідно до п.7 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 26.12.2003р. N14 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" за результатами розгляду скарги загальний суд постановляє рішення, а господарський - ухвалу, які мають відповідати вимогам відповідно до статей 202, 203, 248-24 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК.

Заяви, подання учасників виконавчого провадження вирішуються загальним і господарським судами мотивованими ухвалами відповідно до вимог статей 232 - 234 ЦПК та статей 86, 121-2 ГПК. Виходячи зі змісту ст.248-24 ЦПК у разі визнання неправомірними рішення, дій або бездіяльності державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби суд зобов'язує їх усунути допущені порушення або іншим шляхом поновлює порушені права чи свободи заявника. При цьому суд не вправі зобов'язувати зазначених осіб до вчинення тих дій, які згідно із Законом N606-XIV можуть здійснюватися тільки державним виконавцем або відповідною посадовою особою державної виконавчої служби.

Відповідно до роз'яснень Президії Вищого господарського суду України від 28.03.2002 року №04-5/365 (з наступними змінами та доповненнями) за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган Державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.86,121-2 ГПК України суд-

УХВАЛИВ:

В задоволенні скарги про визнання протиправною та скасування постанови Дзержинського ВДВС ХМУЮ про відкриття виконавчого провадження від 29.01.2014 року № 41782726 - відмовити.

Припинити провадження по скарзі про визнання протиправними та скасування постанов Дзержинського ВДВС ХМУЮ про стягнення виконавчого збору від 06.02.2014 року, про стягнення з боржника витрат на проведення виконавчих дій від 11.03.2014 року та про арешт коштів боржника від 11.03.2014 року у виконавчому провадженні № 41782726.

Ухвалу підписано судом 17.04.2015 року.

Суддя С.А. Прохоров
справа №922/1474/13