номер провадження справи 2/50/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2015 Справа № 908/2371/14

Суддя Мойсеєнко Т.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена-країна" на дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області у справі №908/2371/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена-країна", м. Київ,

до відповідача: Фермерського господарства "Байбара", с. Володимирівка, Приазовський район, Запорізька область,

про стягнення 174921,74 грн.

за участю Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, с. Приазовське, Запорізька область,

за участю представників:

від позивача - не з'явився;

від відповідача - не з'явився;

від ВДВС Приазовського РУЮ - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області звернулося товариство з обмеженою відповідальністю "Зелена-країна" (стягувач) зі скаргою на дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області у справі №908/2371/14, в якій просить визнати неправомірними дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 44879593 та повернення виконавчого документу - наказу господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. стягувачу; скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2014 р. ВП №44879593; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області відновити виконавче провадження №44879593 щодо примусового виконання наказу господарського Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р.; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області виконати наказ господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

В обґрунтування скарги стягувач посилається на те, що оскаржувана постанова про повернення виконавчого документа винесена передчасно, суперечить ч. 2 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки державним виконавцем не дотримано шестимісячного терміну виконання судового рішення та не вжито всіх заходів для виконання судового рішення.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 21.01.2015р. прийнято скаргу до розгляду, призначено розгляд скарги на 12.03.2015р. Також відмовлено у задоволені клопотання скаржника про участь у судовому засіданні в режимі відеоконференції.

В судовому засіданні 12.03.2015р. був присутній представник ВДВС Приазовського РУЮ, за заявою якого фіксація судового процесу технічними засобами не здійснювалась.

Від ВДВС Приазовського РУЮ на адресу господарського суду Запорізької області 06.02.2015р. надійшов відзив на скаргу, відповідно до якого ВДВС Приазовського РУЮ вважає скаргу безпідставною та такою, що не підлягає задоволенню, оскільки державним виконавцем в межах наданих повноважень вжиті всі необхідні заходи для виявлення майна боржника, в результаті яких не виявлено майна, на яке можливо звернути стягнення.

Від скаржника 10.02.2015 р. надійшло клопотання про розгляд скарги за наявними документами та без участі уповноваженого представника, скаргу стягувач підтримує.

В судовому засіданні 12.03.2015р. представник ВДВС Приазовського РУЮ надав письмове клопотання про продовження строку розгляду скарги на 15 днів та відкладення розгляду скарги для надання додаткових доказів та письмових заперечень.

Розглянувши заявлене клопотання, суд на підставі ст. ст. 69, 77 ГПК України, виніс ухвалу від 12.03.2015р. про продовження розгляду скарги строком на 15 днів до 04.04.2015 р. та відкладення розгляду скарги на 31.03.2015 р.

26.03.2015 р. від Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області надійшов додатковий відзив на скаргу, в якому орган ДВС зауважив про необхідність врахування судом вимог ч. 2 ст. 377 Цивільного кодексу України щодо обов'язковості зазначення кадастрового номеру земельної ділянки при відчуженні об'єктів нерухомості, оскільки відсутність такого номеру є підставою для відмови у вчиненні нотаріальних дій.

В судове засідання 31.03.2015 р. представники сторін та органу ДВС не з'явились.

Від Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області надійшла заява від 31.03.2015 р. про розгляд скарги без присутності його представника, проти задоволення скарги заперечує з підстав, викладених у відзиві.

Боржник не надав відзиву на скаргу, не направив в судове засідання свого представника, не повідомив причин неявки, про час та місце розгляду скарги повідомлений належним чином.

Суд дійшов висновку, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду скарги по суті і розгляд скарги можливий без присутності представників сторін та органу ДВС.

Розглянувши матеріали справи та скарги, заслухавши пояснення представника Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області, суд встановив наступне.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 26.08.2014 р. у справі №908/2371/14 позов задоволено. Стягнуто з Фермерського господарства "Байбара" (вул. Леніна, 77, с. Володимирівка, Приазовський район, Запорізька область, 72424, ідентифікаційний код 31334915) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена-країна" (юридична адреса: пр. Лісовий, 39, м. Київ, 02166; адреса для листування: вул. Ямська, 28-А, м.Київ, 03038, ідентифікаційний код 37508774, п/р 2766 у АТ "Златобанк", м. Київ, МФО 380612) 71914,45 грн. (сімдесят одна тисяча дев'ятсот чотирнадцять грн. 45 коп.) основного боргу, 33080,65 грн. (тридцять три тисячі вісімдесят грн. 65 коп.) індексації різниці валютних курсів, 4888,21 грн. (чотири тисячі вісімсот вісімдесят вісім грн. 21 коп.) - пені, 7191,45 грн. (сім тисяч сто дев'яносто одна грн. 45 коп.) - штрафу, 1400,85 грн. (одна тисяча чотириста грн. 85 коп.) - 3% річних, 56446,13 грн. (п'ятдесят шість тисяч чотириста сорок шість грн. 13 коп.) - відсотків за користування товарним кредитом та 3498,43 грн. (три тисячі чотириста дев'яносто вісім грн. 43 коп.) витрат зі сплати судового збору.

16.09.2014 р. на виконання рішення господарського суду видано відповідний наказ.

Даний наказ пред'явлений до виконання стягувачем 26.09.2014 р. до Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області.

29.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про відкриття виконавчого провадження № 44879593. Надано боржнику строк для добровільного виконання рішення суду до 06.10.2014р. Копію постанови надіслано стягувачу та боржнику супровідним листом від 29.09.2014 р. № 4677/04.

29.09.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт майна боржника та оголошення заборони його відчуження. Копію даної постанови надіслано сторонам виконавчого провадження, реєстраційній службі та начальнику центру надання послуг, пов'язаних з використанням автотранспортних засобів з обслуговування м. Мелітополь, Мелітопольського, Якимівського, Приазовського та Веселівського районів.

Відомості про обтяження внесені до Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, що підтверджується витягом з цього реєстру від 07.10.2014 р. № 27767571.

Постановою державного виконавця від 07.10.2014 р. стягнуто з боржника виконавчий збір у розмірі 10% від суми, що підлягає стягненню, та направлено копію даної постанови боржнику супровідним листом від 04.10.2014 р. № 4901/04.

Як вбачається з інформаційної довідки з Реєстру прав власності на нерухоме майно, Державного реєстру іпотек, Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна в порядку доступу державних виконавців від 20.10.2014 р. № 73642702, за боржником зареєстровані на праві приватної власності на підставі судового рішення бокси № № 25, 26 будівлі гаражу, загальною площею 141,18 кв.м., які знаходяться по вул. Чапаєва, б.47, с.Володимирівка, Приазовський район, Запорізька область. Іпотеки та інші речові права не зареєстровані.

У зв'язку з виявленою інформацією органом ДВС були направлені до Держземагенства у Приазовському районі запити від 21.10.2014 р. № 5051/04, №5052/04 щодо наявності земельних ділянок, зареєстрованих за боржником, щодо власника земельної ділянки під обслуговування будівлі гаражу по вул. Чапаєва, 47 в с. Володимирівка Приазовська району, а також, чи оформлена вказана земельна ділянка відповідно до вимог чинного законодавства, наявність Державного акту про право власності на земельну ділянку, кадастрового номеру тощо.

Відділ Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області в листі від 27.10.2014 р. № 0034/ВС повідомив, що згідно бази даних місцевого архіву відділу станом на 31.12.2012 р. інформація щодо наявності зареєстрованих земельних ділянок за ФГ «Байбара» відсутня.

Також державним виконавцем було направлено запит від 21.10.2014 р. № 5056/04 до начальника управління агропромислового розвитку Приазовського РДА про надання інформації щодо найменування та кількості сільськогосподарської продукції, посіяної та зібраної фермерським господарством «Байбара» на території Приазовського району у 2014 році.

Управлінням агропромислового розвитку Приазовського РДА надано відповідь від 22.10.2014 р. № 877 про те, що сільськогосподарські підприємства та фермерські господарства не звітують до управління АПР, тому надати інформацію про кількість посіяної та зібраної сільськогосподарської продукції немає можливості.

У зв'язку з цим державним виконавцем було надіслано запит від 23.10.2014 р. № 5074/04 начальнику відділу статистики у Приазовському районі щодо найменування та кількості сільськогосподарської продукції, посіяної та зібраної фермерським господарством «Байбара» на території Приазовського району у 2014 році.

Відділ статистики у Приазовському районі надав відповідь від 27.10.2014 р. № 39-07/50 про те, що фермерське господарство «Байбара» згідно ф. № 4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2014 року» посіяно: пшениця озима - 40 га, ячмінь яровий - 14 га. Інформацією про збирання сільськогосподарських культур відділ статистики не володіє, оскільки підприємства, які мають у своєму користуванні менше 100 га сільськогосподарських угідь звітують раз на рік за ф. № 29-сг станом на 1 грудня.

Державна сільськогосподарська інспекція на запит державного виконавця від 07.10.2014р. № 4902/04 надала інформацію листом від 14.10.2014 р. № 01-18/5318 про те, що в книзі реєстрації машин Держсільгоспінспекції у Запорізькій області станом на 14.10.2014 р. за ФГ «Байбара» сільськогосподарська та дорожньо-будівельна техніка не зареєстрована.

На запит державного виконавця Державною податковою службою України надані відомості про номери рахунків, відкритих боржником, з яких 2 рахунки у АТ «Райффайзен Банк Аваль» у м. Києві та по одному рахунку в Мелітопольській філії АППБ «Аваль», Запорізькій філії ТОВ «Укрпромбанк», Запорізькому РУ ПАТ КБ «Приватбанк».

22.10.2014 р. державним виконавцем винесені постанови про арешт коштів боржника на зазначених рахунках та надіслані до виконання в установи банків і до відома сторін супровідними листами від 23.10.2014 р.

АТ «Райффайзен Банк Аваль» повідомив у листі від 27.10.2014 р. № 81-14-1/16173, що на рахунку боржника відсутній залишок коштів для виконання даної постанови.

ПАТ КБ «Приватбанк» повідомив у листі від 30.10.2014 р. № 20.1.0.0.0/7-20141028/1641 про недостатність коштів боржника для виконання постанови про арешт коштів.

27.10.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї, і надіслано сторонам супровідним листом від 27.10.2014 р. № 5144/04.

Актом державного виконавця від 06.11.2014 р., складеним в присутності голови ФГ «Байбара» Байбари С.Г., встановлено, що грошові кошти в касі господарства відсутні, а також відсутнє майно, яке підлягає опису та арешту. В складських приміщеннях господарства зерно відсутнє.

У голови ФГ «Байбара» Байбари С.Г. відібрані письмові пояснення від 06.11.2014 р. з яких вбачається, що у 2014 році фермерським господарством було посіяно пшениці озимої - 40 га, ячменя ярового - 14 га, з них на початку липня 2014 року було зібрано врожаю пшениці - 112 тон, врожаю ячменя - 39 тон. В рахунок оплати за оренду земельних ділянок пайщикам було видано 30 тон пшениці та 10 тон ячменя. В липні 2014 року залишок врожаю був реалізований. Станом на теперішній час будь-яке зерно у власності фермерського господарства відсутнє. Також пояснив, що транспортними засобами, сільськогосподарською технікою та іншим майном, на яке можна звернути стягнення, фермерське господарство не володіє.

Постановою державного виконавця від 12.11.2014 р. № 44879593, враховуючи подання стягувачем до виконання ще одного наказу про стягнення заборгованості з боржника у справі № 908/2628/14, об'єднано у зведене виконавче провадження накази № 908/2371/14 та №908/2628/14.

Заявою від 17.12.2014 р. № 5640/04 державний виконавець звернувся до Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області про надання витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку стосовно земельної ділянки під обслуговування будівлі гаражу по вул. Чапаєва, 47 в с. Володимирівка Приазовського району Запорізької області.

Відділ Держземагенства у Приазовському районі Запорізької області листом від 22.12.2014 р. відмовив у наданні цього витягу, оскільки ФГ «Байбара» не є власником або користувачем зазначеної у запиті земельної ділянки і право на цю земельну ділянку у нього не виникало.

Враховуючи те, що у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, а здійснені державним виконавцем заходи щодо розшуку такого майна виявились безрезультатними, державним виконавцем винесено постанову від 23.12.2014 р. про повернення виконавчого документу стягувачеві на підставі п. 2 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Пунктом 2 частини 1 статті 47 Закону України «Про виконавче провадження» встановлено, що виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернуто стягнення, а здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

Згідно з вимогами ч. 1 абз. 1 ч. 2 ст. 11 Закону України «Про виконавче провадження» державний виконавець зобов'язаний вживати передбачених цим Законом заходів примусового виконання рішень, неупереджено, своєчасно і в повному обсязі вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення (далі - виконавчий документ), у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Підпунктами 1-6, 11, 13, 15-20 пункту 3 частини 2 статті 11 Закону України «Про виконавче провадження» передбачено, що державний виконавець у процесі здійснення виконавчого провадження має право:

- проводити перевірку виконання боржниками рішень, що підлягають виконанню відповідно до цього Закону;

- здійснювати перевірку виконання юридичними особами всіх форм власності, фізичними особами, фізичними особами - підприємцями рішень стосовно працюючих у них боржників;

- з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну;

- безперешкодно входити до приміщень і сховищ, що належать боржникам або зайняті ними, проводити огляд зазначених приміщень і сховищ, у разі необхідності примусово відкривати та опечатувати такі приміщення і сховища;

- накладати арешт на майно боржника, опечатувати, вилучати, передавати таке майно на зберігання та реалізовувати його в установленому законодавством порядку;

- накладати арешт на кошти та інші цінності боржника, зокрема на кошти, які перебувають на рахунках і вкладах у банках, інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах, а також опечатувати каси, приміщення і місця зберігання грошей;

- викликати фізичних осіб, посадових осіб з приводу виконавчих документів, що знаходяться у виконавчому провадженні, а в разі неявки боржника без поважних причин виносити постанову про його привід через органи внутрішніх справ;

- накладати стягнення у вигляді штрафу на фізичних, юридичних та посадових осіб у випадках, передбачених законом;

- у процесі виконання рішень за наявності вмотивованого рішення суду про примусове проникнення до житла чи іншого володіння фізичної особи безперешкодно входити на земельні ділянки, до житлових та інших приміщень боржника - фізичної особи, особи, у якої знаходиться майно боржника чи майно та кошти, належні боржникові від інших осіб, проводити в них огляд, у разі необхідності примусово відкривати їх в установленому порядку із залученням працівників органів внутрішніх справ, опечатувати такі приміщення, арештовувати, опечатувати та вилучати належне боржникові майно, яке там перебуває та на яке за законом можливо звернути стягнення;

- вимагати від матеріально відповідальних і посадових осіб боржників - юридичних осіб або від боржників - фізичних осіб надання пояснень за фактами невиконання рішень або законних вимог державного виконавця чи іншого порушення вимог законодавства про виконавче провадження;

- з метою профілактичного впливу повідомляти органам державної влади, громадським об'єднанням, трудовим колективам і громадськості за місцем проживання або роботи особи про факти порушення нею вимог законодавства про виконавче провадження;

- у разі ухилення боржника від виконання зобов'язань, покладених на нього рішенням, звертатися до суду за встановленням тимчасового обмеження у праві виїзду боржника - фізичної особи або керівника боржника - юридичної особи за межі України - до виконання зобов'язань за рішенням;

- у разі необхідності залучати до проведення чи організації виконавчих дій суб'єктів господарювання, у тому числі на платній основі, за рахунок авансового внеску стягувача;

- здійснювати інші повноваження, передбачені цим Законом та іншими законами.

Статтею 52 Закону України «Про виконавче провадження» визначено, що звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації.

Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитарних установах.

Готівкові кошти, виявлені у боржника, вилучаються.

На кошти та інші цінності боржника, що знаходяться на рахунках, вкладах та на зберіганні у банках чи інших фінансових установах, накладається арешт. Арешт поширюється також на кошти на рахунках, які будуть відкриті після винесення постанови про накладення арешту.

У разі відсутності у боржника коштів та інших цінностей, достатніх для задоволення вимог стягувача, стягнення звертається також на належне боржнику інше майно, за винятком майна, на яке згідно із законом не може бути накладено стягнення. Звернення стягнення на майно боржника не зупиняє звернення стягнення на кошти боржника. Боржник має право запропонувати ті види майна чи предмети, на які необхідно в першу чергу звернути стягнення. Черговість стягнення на кошти та інше майно боржника остаточно визначається державним виконавцем.

Стягнення на майно боржника звертається в розмірі і обсязі, необхідних для виконання за виконавчим документом, з урахуванням стягнення виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, штрафів, накладених на боржника під час виконавчого провадження. У разі якщо боржник володіє майном спільно з іншими особами, стягнення звертається на його частку, що визначається судом за поданням державного виконавця.

У разі якщо сума, що підлягає стягненню за виконавчим провадженням, не перевищує десяти розмірів мінімальної заробітної плати, звернення стягнення на єдине житло боржника та земельну ділянку, на якій розташоване це житло, не здійснюється. У такому разі державний виконавець зобов'язаний вжити всіх заходів для виконання рішення за рахунок іншого майна боржника.

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження та, у боржника не виявлено коштів на рахунках та в касі, посівів зерна, а також зерна у зерносховищах боржника, земельних ділянок, сільськогосподарської та іншої техніки, нерухомого майна, на яке можливо звернути стягнення. Бокси гаражів по вул. Чапаєва, 47 в с.Володимирівка Приазовського району Запорізької області, які зареєстровані на праві власності за боржником, згідно пояснень органу ДВС не можуть бути реалізовані в процедурі прилюдних торгів, оскільки земельна ділянка під цими боксами за боржником не зареєстрована.

Пунктом 3.2 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999 р. № 68/5, зареєстрованого в Міністерстві юстиції України, 02.11.1999р. за № 745/4038, передбачено, що спеціалізована організація проводить прилюдні торги за заявкою державного виконавця, в якій зазначається початкова вартість майна, що виставляється на торги за експертною оцінкою та інші відомості, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.1999 р. № 74/5, зареєстрованим в Мін'юсті України 15.12.1999р. за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

До заявки додаються:

1) копія виконавчого документа, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження також довідка державного виконавця щодо загальної кількості виконавчих документів та суми, що підлягає стягненню за ними;

2) копія акта опису й арешту майна;

3) копії правовстановлювальних документів, що підтверджують право власності або право користування нерухомим майном;

4) документи, що характеризують об'єкт нерухомості (копію технічного паспорта на житловий будинок, квартиру, земельну ділянку тощо);

5) у разі продажу об'єкта незавершеного будівництва державний виконавець додає до заявки також копію рішення про відведення земельної ділянки та копію дозволу місцевого органу виконавчої влади і (чи) органу місцевого самоврядування на будівництво;

6) у разі продажу майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків, - довідка про розмір частки державної власності у статутному фонді підприємства-боржника та копія повідомлення Фонду державного майна України про накладення арешту на майно такого боржника;

7) інші необхідні документи, передбачені Інструкцією про проведення виконавчих дій, затвердженою наказом Міністерства юстиції України від 15.12.99 № 74/5, зареєстрованим у Мін'юсті України 15.12.99 за № 865/4158 (із змінами і доповненнями).

Відповідно до п. 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом міністерства юстиції України від 15.12.1999р. 74/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 15.12.1999 р. за № 865/4158, яка втратила чинність, крім пункту 5.11 глави 5, підпункту 5.12.5 пункту 5.12 глави 5 щодо підготовки до проведення та проведення щотижневих конкурсів з визначення спеціалізованих організацій для реалізації арештованого державними виконавцями майна, які продовжують діяти до набрання чинності порядком реалізації арештованого державними виконавцями майна згідно з Наказом Міністерства юстиції N 512/5, передача арештованого майна на реалізацію спеціалізованим організаціям здійснюється на конкурсній основі після його вилучення у боржника та проведення його оцінки.

Державний виконавець у строк не пізніше п'яти робочих днів після закінчення строку оскарження оцінки та у разі відсутності повідомлення про оскарження такої оцінки готує для проведення реалізації майна документи, передбачені абзацами чотирнадцятим - дев'ятнадцятим пункту 5.11 цієї Інструкції, а також:

- копію постанови про відкриття виконавчого провадження, а в разі наявності зведеного виконавчого провадження - копію постанови про об'єднання виконавчих проваджень у зведене виконавче провадження та копію облікової картки;

- копію постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- копію розширеного витягу з Державного реєстру обтяжень рухомого майна або Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна;

- копії правовстановлюючих документів, що підтверджують право власності на нерухоме майно, або копію витягу з Реєстру прав власності на нерухоме майно, а в разі реалізації транспортного засобу - копії документів про реєстрацію такого транспортного засобу;

- копію витягу з державного земельного кадастру щодо реєстрації права власності на землю, права користування землею та договорів про оренду землі;

- копії документів, що підтверджують доведення оцінки майна до відома сторін виконавчого провадження (копія повідомлення, акт державного виконавця тощо), та довідку про відсутність надходження повідомлення про оскарження оцінки;

- копію звіту про оцінку майна (його окремих сторінок, де зазначено вид майна, що оцінюється, та його вартість, у разі, якщо звіт великий за обсягом);

- якщо звертається стягнення на предмет застави або іпотеки, також копію договору застави або іпотеки;

- довідку про черговість звернення стягнення на майно боржника та відсутність у боржника майна попередньої черги;

- розрахунок заборгованості у випадках, передбачених цією Інструкцією.

Підготовлений пакет документів державний виконавець разом із заявкою, визначеною пунктом 5.11 цієї Інструкції, передає особисто або через спеціально уповноважену особу відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції до відповідного відділу державної виконавчої служби регіонального управління юстиції для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу. Відповідальність за правильність та повноту підготовлених документів покладається на начальника відділу державної виконавчої служби територіального управління юстиції.

Згідно з п. 6.1, 6.4 Тимчасового положення про порядок проведення прилюдних торгів з реалізації арештованого нерухомого майна, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 27.10.1999р. № 68/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 02.11.1999р. за № 745/4038, після повного розрахунку переможця прилюдних торгів за придбане майно на підставі протоколу про проведення прилюдних торгів та копій документів, що підтверджують розрахунок за придбане майно, державний виконавець протягом п'яти робочих днів складає акт про проведені прилюдні торги і подає його на затвердження начальнику відповідного органу державної виконавчої служби. На підставі цього акта нотаріус видає покупцеві свідоцтво про придбання нерухомого майна з прилюдних торгів.

Відповідно до пунктів 3.1, 3.2 Порядку вчинення нотаріальних дій нотаріусами України, затвердженого наказом Міністерства юстиції України від 22.02.2012р. №296/5 та зареєстрованого в Міністерстві юстиції України 22.02.2012р. за №282/20595, свідоцтво про придбання арештованого нерухомого майна з прилюдних торгів видається нотаріусом на підставі складеного державним виконавцем акта про проведені публічні торги, затвердженого начальником відповідного відділу державної виконавчої служби. В акті про проведені прилюдні торги має бути зазначено: ким, коли і де проводилися прилюдні торги; коротка характеристика реалізованого майна; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи), адреса кожного покупця; сума, внесена переможцем торгів за придбане майно; прізвище, ім'я, по батькові (назва юридичної особи) боржника, його адреса; дані про правовстановлюючі документи, що підтверджували право власності боржника на майно: назва правовстановлюючого документа, ким виданий, посвідчений (для нотаріусів указувати прізвище, ім'я, по батькові, нотаріальний округ), дата видачі, посвідчення, номер за реєстром, орган реєстрації, дата і номер реєстрації.

Суд зазначає, що нерухоме майно (гаражні бокси), яке виявлено державним виконавцем, зареєстровані за боржником на праві власності на підставі рішення суду.

В обґрунтування доводів про неможливість реалізації цього майна державний виконавець посилається на відсутність витягу з державного земельного кадастру щодо реєстрації права на земельну ділянку під цими боксами, необхідність надання якого передбачена пунктом 5.12.5 Інструкції про проведення виконавчих дій. Однак суд зазначає, що даною інструкцією, а також іншими документами, що регулюють порядок проведення торгів, не передбачено, що відсутність даного витягу є перешкодою для реалізації нерухомого майна, яке належить боржнику на праві власності. Не доведено ВДВС і наявності встановленої законом заборони щодо звернення стягнення на вказане нерухоме майно боржника.

Державним виконавцем не надано доказів неможливості передачі цього майна на реалізацію, зокрема, що зібраний пакет документів стосовно цього майна не був прийнятий на реалізацію відповідним відділом державної виконавчої служби регіонального управління юстиції для здійснення заходів щодо передачі майна на реалізацію та організації конкурсу.

Стосовно висновку державного виконавця про відсутність у боржника зерна на зберіганні суд зазначає, що такі висновки зроблені державним виконавцем в результаті опитування голови фермерського господарства «Байбара» Байбари С.Г., огляду складських приміщень господарства та інформації Управління агропромислового розвитку Приазовського РДА і відділу статистики у Приазовському районі про відсутність звітів фермерського господарства «Байбара» щодо засіяних площ та зібраного врожаю.

Разом із тим, державним виконавцем не направлялись запити та не отримувалась інформація щодо фактичного зберігання зерна боржника на зернових складах.

Під час розгляду даної скарги відділ ДВС додатково надав суду лист Державної сільськогосподарської інспекції в Запорізькій області від 13.03.2015 р. № 936/04, в якому зазначено, що декларація про обсяги зберігання майна надається суб'єктами його зберігання, яким є зернові склади, суб'єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або в орендованих зерносховищах та інші суб'єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання майна. В період з 2014 року по березень 2015 року Фермерське господарство «Байбара» не надавало декларацій про обсяги зберігання майна.

З наявної інформації вбачається, що відповідач не звітував про передачу на зберігання майна, однак державним виконавцем не перевірялось, чи зберігалось зерно фактично на складах.

Відповідно до ч. 1 ст. 7 Закону України від 04.07.2002р. № 37-IV «Про зерно та ринок зерна в Україні» суб'єктами зберігання зерна є: зернові склади (елеватори, хлібні бази, хлібоприймальні, борошномельні і комбікормові підприємства), суб'єкти виробництва зерна, які зберігають його у власних або орендованих зерносховищах, та інші суб'єкти господарювання, які беруть участь у процесі зберігання зерна.

Згідно з ч. 1, 2, 7 ст. 24 даного Закону зерно підлягає зберіганню у зернових складах. Власники зерна мають право укладати договори складського зберігання зерна на зберігання зерна у зернових складах з отриманням складських документів на зерно, а також зберігати зерно у власних зерносховищах. Видача зерна володільцеві складського документа на зерно здійснюється в обмін на виписані на це зерно складські документи.

У п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 11.04.2003р. № 510 «Про забезпечення сертифікації зернових складів на відповідність послуг із зберігання зерна та продуктів його переробки, запровадження складських документів на зерно» зазначено, що інформація про складські документи вноситься до реєстру складських документів на зерно (далі - реєстр) у порядку, що встановлений Кабінетом Міністрів України.

Згідно з п. 1.5 Положення про обіг складських документів на зерно, затвердженим наказом Міністерства аграрної політики України від 27.06.2003 р. № 198 та зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 16.07.2003р. за № 605/7926, облік надходження, використання бланків складських документів здійснюються державним підприємством "Держреєстри України" (надалі - ДП "Держреєстри України") в електронному вигляді в Реєстрі складських документів на зерно. Другі примірники виданих зерновим складом складських документів на зерно та невикористані бланки складських документів на зерно зберігаються на зерновому складі. Внесення до Реєстру складських документів на зерно інформації про використання бланків складських документів здійснюється відповідно до вимог та порядку, які визначаються Кабінетом Міністрів України у відповідності до положень статті 45 Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні".

Кабінетом Міністрів України прийнято постанову від 17.11.2004р. № 1569 «Про забезпечення реалізації деяких положень Закону України "Про зерно та ринок зерна в Україні", згідно з пунктами 1-5, 16 якої реєстрація складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання, здійснюється з метою проведення моніторингу ринку зерна і забезпечення його стабільного функціонування, надання юридичним та фізичним особам інформації про прийняте на зберігання зерно та про видані складські документи. Основний реєстр складських документів на зерно та зерна, прийнятого на зберігання (далі - основний реєстр), є електронною базою даних, що формується на основі інформації реєстрів, які ведуться на зернових складах (далі - реєстр зернового складу), через електронну мережу.

Забезпечення ведення основного реєстру здійснює його держатель - Мінагрополітики. Адміністратор основного реєстру, яким є державне підприємство "Держреєстри України", що належить до сфери управління Мінагрополітики: має доступ до бази даних реєстру і відповідає за її збереження; видає установам, організаціям та підприємствам дозвіл на користування інформацією, що міститься в основному реєстрі, а також витяги з нього. Реєстратором є зерновий склад, який виконує функції відповідно до договору з адміністратором основного реєстру і передає інформацію для внесення до основного реєстру, а також видає власникам зерна витяги з реєстру зернового складу.

Державні органи та Аграрний фонд звільняються від плати за видачу їм зазначених витягів.

Відділ статистики у Приазовському районі у листі від 27.10.2014 р. № 39-07/50 на запит державного виконавця повідомив, що фермерське господарство «Байбара» згідно ф. № 4-сг «Посівні площі сільськогосподарських культур під урожай 2014 року» посіяно: пшениця озима - 40 га, ячмінь яровий - 14 га. У той же час, в письмових поясненнях від 06.11.2014 р. голова фермерського господарства «Байбара» повідомив про більший обсяг посіяних та зібраних зернових, зазначивши, що в 2014 році фермерським господарством було посіяно пшениці озимої - 40 га, ячменя ярового - 14 га., з них на початку липня 2014 року було зібрано врожаю пшениці - 112 тон, врожаю ячменя - 39 тон. В рахунок оплати за оренду земельних ділянок пайщикам було видано 30 тон пшениці та 10 тон ячменя. В липні 2014 року залишок врожаю був реалізований. Станом на теперішній час будь-яке зерно у власності фермерського господарства відсутнє.

Державним виконавцем було перевірено на предмет наявності зерна лише зерносховища боржника. Разом із тим, факт зберігання зерна на зернових складах, які не належать боржнику, державним виконавцем не перевірявся. Державний виконавець не звертався до державного підприємства "Держреєстри України" за інформацією щодо перебування на зберіганні в зернових складах зерна фермерського господарства «Байбара», хоча стягував вимагав у ВДВС відомості про вчинення останнім такого запиту. Також державним виконавцем не перевірено інформацію про видачу в рахунок оплати за оренду земельних ділянок пайщикам 30 тон пшениці та 10 тон ячменя, а також про реалізацію решти зерна. Документи на підтвердження видачі зерна пайщикам та продаж зерна боржником не надані. Тобто відомості, які зазначені в письмових поясненнях боржника, не підтверджені будь-якими доказами.

Таким чином, боржником у 2014 році зібрано врожай, який або ж зберігається на зернових складах, або реалізований, за що отримані значні кошти.

Також відсутні докази про здійснення необхідних заходів, направлених на розшук виконавчою службою іншого майна боржника, зокрема не направлялися запити до Державного реєстратора з метою виявлення часток боржника у статутних капіталах підприємств.

За таких обставин суд вважає, що державним виконавцем не в повному обсязі проведені виконавчі дії з виявлення майна боржника.

Згідно з нормою ч. 3 ст. 30 Закону України «Про виконавче провадження» на проведення виконавчих дій державному виконавцю відводиться шестимісячний термін. Виконавчі дії були завершені державним виконавцем через 3 місяці після подачі наказу на виконання. Тобто у державного виконавця була можливість провести додаткові заходи щодо виявлення та розшуку майна боржника в межах строку провадження виконавчих дій.

Натомість наказ був передчасно необґрунтовано повернутий стягувачу без виконання.

Відповідно до п. 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. № 9 «Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України» за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно з ч. 1 ст. 51 Закону України «Про виконавче провадження», у разі якщо постанова державного виконавця про закінчення виконавчого провадження або повернення виконавчого документа стягувачу визнана судом незаконною чи скасована начальником відділу, якому безпосередньо підпорядкований державний виконавець, або керівником відповідного органу державної виконавчої служби або якщо до державного виконавця надійшло рішення суду про скасування заходів до забезпечення позову, а також у разі повернення виконавчого документа з іншого відділу державної виконавчої служби, виконавче провадження підлягає відновленню протягом трьох робочих днів з дня надходження рішення суду, виконавчого документа чи постанови керівника відповідного органу державної виконавчої служби.

За результатами дослідження судом матеріалів виконавчого провадження суд дійшов висновку, що державним виконавцем не в повному обсязі проведені виконавчі дії по виявленню майна боржника та неправомірно винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві.

У зв'язку з цим скарга стягувача на дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області підлягає задоволенню. Дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 44879593 та повернення виконавчого документу - наказу господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. стягувачу суд визнав неправомірними та ухвалив скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2014 р. ВП №44879593; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області відновити виконавче провадження №44879593 щодо примусового виконання наказу господарського Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р.; зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області виконати наказ господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Керуючись ст. ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Зелена-країна" на дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області у справі №908/2371/14 задовольнити.

Дії Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області щодо закінчення виконавчого провадження ВП № 44879593 та повернення виконавчого документу - наказу господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. стягувачу визнати неправомірними.

Скасувати постанову Відділу державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області про повернення виконавчого документа стягувачеві від 23.12.2014 р. ВП №44879593.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області відновити виконавче провадження №44879593 щодо примусового виконання наказу господарського Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р.

Зобов'язати Відділ державної виконавчої служби Приазовського районного управління юстиції Запорізької області виконати наказ господарського суду Запорізької області у справі №908/2371/14 від 16.09.2014р. у відповідності до норм Закону України «Про виконавче провадження».

Суддя Т.В.Мойсеєнко