ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 910/14623/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Коробенка Г.П. - головуючого (доповідач),
Прокопанич Г.К., Шаргала В.І.
розглянувши матеріали касаційної скарги Заступника прокурора м. Києва
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 12.02.2015
у справігосподарського суду м. Києва
за позовомПрокурора Солом'янського району міста Києва (м. Київ) в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (м. Київ)
дотовариства з обмеженою відповідальністю Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" (м. Київ)
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" (м. Київ)
простягнення 30 398 грн. 18 коп.
та за зустрічним позовомтовариства з обмеженою відповідальністю Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" (м. Київ)
до Регіонального відділення Фонду державного майна України по місту Києву (м. Київ)
прозобов'язання зарахувати заборгованість
за участю представників за первісним позовом:

прокуратури: Кузнєцова Ю.В. (прокурор Генеральної прокуратури України, посв. від 26.11.2013 № 023135),

позивача: Кошман А.С. (представник за дов. від 06.06.2014 №19),

відповідача: Ємельянова В.Б. (представник за дов. від 08.09.2014),

третьої особи: Капаклі З.В. (представник за дов. від 03.12.2014 № 12-198)

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі РВ ФДМ України по м. Києву звернувся до господарського суду м. Києва з позовом (з урахуванням заяви РВ ФДМУ по м. Києву про збільшення розміру позовних вимог) до ТОВ Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" про стягнення з відповідача на користь позивача основної заборгованості у розмірі 50 321,18 грн., пені в розмірі 3 249,94 грн. , збитків від інфляції в розмірі 2 741,68 грн., штрафу в розмірі 1 509,63 грн., мотивуючи позовні вимоги неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нерухомого майна щодо сплати орендних платежів.

Ухвалою від 29.09.2014 господарський суд м. Києва прийняв до розгляду зустрічну позовну заяву ТОВ Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" до РВ ФДМ України по м. Києву про зобов'язання позивача за первісним позовом зарахувати в рахунок заборгованості з орендної плати з урахуванням штрафу та пені, а також в рахунок наступних платежів за оренду державного майна відповідно до п. 3.10 договору оренди від 29.10.2007 № 3923 суму 75 233, 48 грн.. внесену за майно в період з 22.05.2013 по 13.12.2013, яке відповідачем за первісним позовом не використовувалось через обставини за які він не відповідає.

Рішенням господарського суду м. Києва від 11.11.2014 у справі №910/14623/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015, припинено провадження в частині стягнення по первісному позову в розмірі 6 434, 98 грн., а в іншій частині первісного позову відмовлено. В задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятими рішенням та постановою, заступник прокурора м. Києва звернувся з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить їх скасувати в частині відмови в позові про стягнення заборгованості по сплаті орендної плати та прийняти нове рішення, яким позов в цій частині задовольнити, мотивуючи скаргу тим, що оскаржувані судові акти прийнято з невірним застосуванням до спірних правовідносин вимог ст.ст. 759, 796, ч. 1 ст. 762 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", безпідставним застосуванням ч.6 ст. 762 ЦК України, а також з порушенням вимог ст. 4-2, 4-3 ГПК України, з посиланням на доводи зазначені в касаційній скарзі.

У відзиві ТОВ Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" просить у задоволені касаційної скарги відмовити.

Колегія суддів, приймаючи до уваги межі перегляду справи в касаційній інстанції, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування норм матеріального та процесуального права при винесенні оспорюваних судових актів, знаходить необхідним касаційну скаргу задовольнити частково, враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Згідно ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно ч. 1 ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до ч. 3 ст. 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Відповідно до ст. 10 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" однією із істотних умов договору оренди та основним обов'язком орендаря є сплата орендних платежів з урахуванням індексу інфляції, яку орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі (ч. 3 ст. 18 цього Закону).

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2007 Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі дирекції оброблення та перевезення пошти Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (балансоутримувач), Регіональне відділення Фонду державного майна України по м. Києву (орендодавець) та ТОВ Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" (орендар) уклали договір про внесення змін та доповнень до договору оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, від 01.04.2002 № 39, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно (надалі - майно), загальною площею 98,70 кв.м, розміщене за адресою: м. Київ, Повітрофлотський проспект, 75, (36,00 кв.м - на першому поверсі та 62,70 кв.м - на другому поверсі будівлі), що знаходиться на балансі дирекції оброблення та перевезення пошти Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" (надалі - балансоутримувач), вартість якого за експертною оцінкою станом на 28.02.2002 становить 163660,00 грн. Майно передається в оренду з метою розміщення: виробництва продукції з поліетилену - 36,00 кв.м; офісних приміщень - 62,70 кв.м.

Пунктом 10.1 договору визначено, що цей договір є укладений строком на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 29.10.2007 до 29.09.2010 включно.

В подальшому договорами про внесення змін до договору оренди продовжено дію договору, а саме:- від 04.10.2010 № 3923/01, договір оренди від 01.04.2002 № 39 продовжено на 2 (два) року, що діє з 29.09.2010 до 29.09.2012 включно; - від 20.06.2013 № 3923/03, договір оренди від 29.10.2007 № 3923 продовжено строком на 2 (два) року 11 (одинадцять) місяців, що діє з 29.09.2012 до 29.08.2015.

Пунктом 3.1 договору, редакція якого змінювалась згідно договорів від 27.01.2012 № 3923/02 та від 20.06.2013 № 3923/03, та пунктами 3.3; 3.6 сторони узгодили порядок нарахування орендної плати, її розмір, умови коригування та порядок сплати.

Згідно з п. 5.2 договору від 29.10.2007 № 3923 орендар зобов'язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Спір виник з огляду на наявність заборгованості ТОВ КПКМ "Древопласт" перед РВ ФДМУ по м. Києву по орендній платі в розмірі 50 321, 18 грн. за період з січня 2014 року по липень 2014 року, проти якої ТОВ КПКМ "Древопласт" заперечує, стверджуючи, що УДППЗ "Укрпошта" у період з 22.05.2013 по 31.12.2013 перешкоджало йому у користуванні орендованим майном, забороняючи в'їзд його транспортних засобів, його замовників і постачальників на територію, яка прилягає до орендованого приміщення, що унеможливило відвантаження готової продукції та розвантаження необхідної для виробництва сировини, та обмежила пересування співробітників ТОВ КПКМ "Древопласт", включаючи заборону на користування місцями загального користування (туалет, умивальник), про що ТОВ КПКМ "Древопласт" зазначив у своєму зустрічному позові, вимагаючи зарахування сплаченої ним за період з 22.05.2013 по 31.12.2013 орендної плати в рахунок оплати оренди за період січень-липень 2014 року.

В ході розгляду спору судом встановлено, що ТОВ КПКМ "Древопласт" направляло на адресу УДППЗ "Укрпошта" листи від 23.05.2013 № 19, від 07.06.2013 № 25, від 16.12.2013 № 66 та від 15.01.2014 № 4 з проханням дозволити доступ персоналу ТОВ КПКМ "Древопласт" до місць загального користування (умивальники, туалет) та встановити порядок допуску автотранспорту ТОВ КПКМ "Древопласт" та його клієнтів і постачальників до прибудинкової території ЦОКК № 1, на що лише 13.12.2013 листом № 17/26-228 УДППЗ "Укрпошта" надала дозвіл ТОВ КПКМ "Древопласт" на проїзд та тимчасову стоянку з 7:00 години до 21:00 години в робочі дні автомобілів Хундай, державний номерний знак АА 4801 НВ, та Тойота Авенсис, державний номерний знак 21752 КТ, а також повідомила про необхідність здійснювати заявку в телефонному режимі для пропуску автомобілів клієнтів ТОВ КПКМ "Древопласт".

Судом також встановлено, що 23.05.2013 було відключено постачання електроенергії, що унеможливило здійснення господарської діяльності ТОВ КПКМ "Древопласт", яке було відновлено лише 05.08.2014, що підтверджується актом від 05.08.2014.

ТОВ КПКМ "Древопласт" зверталося до РВ ФДМУ по м. Києву з листами від 25.07.2013 № 35, від 05.09.2013 № 41, від 20.11.2013 № 59, від 29.01.2014 №7 та повідомляло про обмеження, застосовані УДППЗ "Укрпошта", які порушують права ТОВ КПКМ "Древопласт", як орендаря, а також просило зменшити розмір орендної плати та зобов'язати УДППЗ "Укрпошта" не перешкоджати користуванню орендованим майном, у відповідь на що РВ ФДМУ по м. Києву листом від 23.04.2014 № 30-05/4329 повідомило ТОВ КПКМ "Древопласт" про наявність заборгованості з орендної плати та нарахування пені.

Відповідно до ч.6 ст.762 ЦК України, наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Враховуючи зазначені норми матеріального права та встановлені обставини, суд попередніх інстанцій дійшов висновку щодо неправомірності дій УДППЗ "Укрпошта" по перешкоджанню ТОВ КПКМ "Древопласт" у користуванні орендованим майном, у зв'язку з чим останнім орендоване майно не могло бути використане через обставини, за які Товариство не відповідає.

Судом також встановлено, що ТОВ КПКМ "Древопласт" не повинно було сплачувати орендну плату за період з 22.05.2013 по 13.12.2013, проте сплатило грошові кошти в розмірі 43 886, 18 грн. в якості оплати частини орендної плати, що становить 70% і належить РВ ФДМУ по м. Києву, з огляду на що та враховуючи загальний розмір орендної плати за січень - липень 2014 року (включаючи 12 550, 51 грн. боргу за 2013 р.) у розмірі 50321,05 грн., кінцевий борг ТОВ КПКМ "Древопласт" перед РВ ФДМУ по м. Києву з орендної плати за січень-липень 2014 року становить 6434,87 грн., які ТОВ КПКМ "Древопласт" сплатило після порушення провадження по справі згідно платіжного доручення від 28.10.2014 №234, що на думку суду є підставою для припинення провадження по справі в частині стягнення орендної плати на суму 6434,98 грн. на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України та відмови у задоволенні решти первісного позову.

В задоволенні зустрічного позову судом відмовлено повністю, оскільки вимоги ТОВ КПКМ "Древопласт" не відповідають встановленим ст. 16 ЦК України та ст. 20 ГК України способам захисту порушеного права.

Розглядаючи касаційну скаргу та перевіряючи юридичну оцінку обставин справи, повноту їх встановлення та правильність застосування судом 1-ї і 2-ї інстанції норм матеріального та процесуального права у відповідності до приписів ст. 111-5, 111-7 ГПК України, касаційна інстанція вважає за необхідне зазначити, що обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються доказами, дослідженими у судовому засіданні.

Незаперечуючи правильність висновків господарського суду 1-ї та 2-ї інстанції щодо припинення провадження по справі в частині стягнення орендної плати в розмірі 6 434, 98 грн. на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 ГПК України та відмови у задоволенні зустрічного позову, на думку колегії прийняті у справі рішення та постанова в частині відмови у задоволенні решти первісного позову цим вимогам не відповідають.

Так, за змістом наведеної вище ч. 6 ст. 762 ЦК України, наймач звільняється від орендної плати лише за умови неможливості використання орендованого майна через обставини, за які він не відповідає.

Однак судом попередніх інстанцій наявність чи відсутність обставин неможливості користування ТОВ КПКМ "Древопласт" орендованим майном з вини УДППЗ "Укрпошта" саме за період з січня по липень 2014 року, стягнення боргу за який і є предметом спору за первісним позовом, судом попередніх інстанцій не досліджувалось.

Натомість, господарський суд попередніх інстанцій в порушення вимог ст. 83 ГПК України вийшов за межі первісних позовних вимог і вдався до встановлення обставин господарської діяльності та розрахунків сторін за 2013 рік, що не було предметом первісного позову.

Поза увагою суду попередніх інстанцій залишились і умови договору оренди, зокрема його п. 3.3, згідно якого орендна плата визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць, що свідчить про помилковість зарахування невідкоригованих сум за попередній період в рахунок сплати боргу за наступний період договірних відносин.

З огляду на викладене, судами першої та апеляційної інстанції не досліджено в повному обсязі матеріали та обставини справи, що мають суттєве значення для розгляду спору. Порушення господарськими судами вимог ст. 43 ГПК України щодо оцінки доказів на підставі всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності є підставою для скасування постановлених по справі судових рішень про відмову в іншій частині позову прокурора та передачі справи на новий розгляд в цій частині до суду 1-ї інстанції.

Керуючись ст. 1115, 1117, 1118, 1119- 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Рішення господарського суду м. Києва від 11.11.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 у справі №910/14623/14 про відмову в іншій частині позову прокурора Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі РВ ФДМ України по м. Києву до ТОВ Київське підприємство композитних матеріалів "Древопласт" про стягнення боргу скасувати.

Справу в цій частині направити до господарського суду м. Києва на новий розгляд.

В решті постанову Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 у справі №910/14623/14 залишити без змін.

Головуючий суддя: Г.П. Коробенко

Судді: Г.К. Прокопанич

В.І. Шаргало