ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р.Справа № 922/1666/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховою А.В.

розглянувши справу

за позовом Акціонерної компанії "Харківобленерго", м. Харків
до Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Харківській області, м. Харків
про стягнення коштів в розмірі 1 784,86 грн.
за участю представників сторін:

представник позивача - Бородай К.П., довіреність №01-42юр/1881 від 11.03.2015р.;

представник відповідача - Арсеньєв В.О., довіреність №52 від 27.03.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Акціонерна компанія "Харківобленерго" звернувся до господарського суду Харківської області з позовної заявою до відповідача - Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Харківській області, в якій просить суд стягнути з відповідача на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго":

- на п/р 07 в філії ХОУ ВАТ «Ощадбанк», МФО 351823, - суму заборгованості за електричну енергії в розмірі 1 320,63 грн. (де 1 100,53 грн. - тарифна складова та 220,10 грн. - ПДВ 20%);

- на п/р 5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, - суму інфляційних в розмірі 303,28 грн., три відсотки річних в розмірі 44,09 грн., пеню в розмірі 116,86 грн. Також, покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на порушення відповідачем умов договору про постачання електричної енергії № 61-222 від 25.03.2004 року. в частині оплати за спожиту електричну енергію.

Ухвалою господарського суду від 23.03.2015 р. прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 09.04.2015р. о 10:15 год.

Через канцелярію суду від представника позивача заява (вх. №14160 від 09.04.2015р.), в якій зазначив, що в ході розгляду справи в суді відповідачем було частково сплачено суму боргу, а саме за електричну енергію за грудень 2014 року повністю (копія платіжного доручення №699 від 26.03.2015р.). У зв'язку з цим просить суд:

- стягнути з відповідача на користь Акціонерної компанії "Харківобленерго" на п/р 5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, - суму інфляційних в розмірі 303,28 грн., три відсотки річних в розмірі 44,09 грн., пеню в розмірі 116,86 грн.;

- в частині сплаченої суми провадження у справі припинити;

- покласти на відповідача витрати по сплаті судового збору.

Суд приймає надану заяву та продовжує розгляд справи з її врахуванням.

Також, представником позивача надано заяву про виправлення помилки (вх. №14141 від 09.04.2015р.), в якій зазначив, що в позовній заяві допущені механічні описку. Суд, дослідивши надану заяву про виправлення помилки, приймає її до розгляду та продовжує розгляд справи з її врахуванням.

В судовому засіданні 09.04.2015р. представник позивача підтримав позов у повному обсязі (з урахуванням наданої заяви) та просив суд його задовольнити.

Представник відповідача в судовому засіданні надав клопотання (вх. №14259), в якому просить суд долучити до матеріалів справи додаткові документи. Надані документи судом досліджено та долучено до матеріалів справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

25 березня 2004 року між Акціонерною компанією "Харківобленерго" (Постачальник) та Управлінням Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Харківській області (Споживач) було укладено Договір про постачання електричної енергії №61-222 (надалі - Договір).

Відповідно до Розділу 1 Договору (в редакції додаткової угоди від 03.01.2013р.) постачальник продає електричну енергію Споживачу для забезпечення потреб електроустановок Споживача з дозволеною потужністю, зазначеною у додатку №3.1. "Перелік місць встановлення розрахункових приладів та тарифів, що застосовуються при проведенні розрахунків за спожиту електричну енергію" до цього Договору, а Споживач оплачує Постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснює платежі згідно умовами цього Договору та додатками до Договору, що є його невід'ними частинами.

Відповідно до Закону України "Про електроенергетику" (зі змінами та доповненнями) та "Правил користування електричною енергією", затверджених постановою Національної комісії з питань регулювання електроенергетики України від 31.07.1996 року № 28 (зі змінами та доповненнями), договір про постачання електричної енергії є основним документом, що регламентує відносини між постачальником електричної енергії за регульованим тарифом і споживачем та визначає зміст правових відносин, прав та обов'язків сторін.

Згідно п. 2.3.3 Договору споживач зобов'язується своєчасно оплачувати постачальнику вартість електричної енергії та інші нарахування згідно з умовами додатку № 2 "Порядок розрахунків".

Зазначений Договір пролонговано на 2015 рік відповідно до пункту 9.4. Договору.

На підставі вказаного договору, позивач здійснював постачання електричної енергії відповідачу, але останній неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо оплати отриманої електричної енергії, у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість з електричної енергії, пені, індексу інфляції та 3% річних на загальну суму 1 784,86 грн.

Факт постачання електричної енергії, а також виникнення вказаної заборгованості не заперечувався відповідачем.

Як встановлено судом та підтверджено фактичними даними, 28.03.2015 року платіжним дорученням № 699, відповідач частково сплачено суму боргу, а саме за електричну енергію за грудень 2014 року в сумі 1 320,63. Несплаченим залишились нарахування по:

- 116,86 грн. - пеня за період березень-серпень 2014 року;

- 44,09 грн. - три відсотка річних за період січень 2014 року - січень 2015 року;

- 303,28 грн. інфляційні за період лютий 2014 - січень 2015 року.

Відповідно до пункту 1-1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, вислухавши представників позивача та відповідача, дослідивши матеріали справи, суд дійшов висновку про наявність правових підстав для припинення провадження у справі в частині стягнення з відповідача 1 320,63 грн. заборгованості за електричну енергію, на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Що стосується позовних вимог в частині стягнення пені, індексу інфляції та 3% річних, суд зазначає наступне.

Частиною 1 ст. 509 ЦК України визначено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 ГК України).

Відповідно до частини 7 статті 179 ГК України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 1 статті 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до частини 1 статті 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Правові наслідки порушення зобов'язання встановлені статтею 611 Кодексу. Відповідно до частини 1 вказаної статті, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до п. 4.2.1. Договору за порушення платежів, передбачених пунктом 2.3.3 - 2.3.4 цього Договору, з порушенням термінів, визначених додатком №2 "Порядок розрахунків", Споживач сплачує Постачальнику суму боргу з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу, 3% річних та індексу інфляції.

Частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України визначено, що пеня за прострочку платежу встановлюється за згодою сторін господарських договорів, але її розмір не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено договором або законом, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

З наявного в матеріалах справи розрахунку пені вбачається, що позивачем розрахунок пені здійснено з урахуванням положень зазначених норм законодавства, та суд дійшов висновку про наявність правових підстав для стягнення пені у розмірі 2474,33 грн. за період березень - серпень 2014 року.

Щодо заявленої вимоги позивача про стягнення з відповідача 44,09 грн. суми 3% річних та 303,28 грн. суми інфляційних, суд зазначає наступне.

Відповідно до ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки позивача щодо кожної із нарахованих санкцій, перевіривши періоди нарахування останнім вказаних сум інфляційних втрат та 3% річних, дійшов висновку про те, що відповідні розрахунки є вірними, та відповідають нормам чинного законодавства, а тому підлягають стягненню з відповідача у повному обсязі.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується положеннями ст. 49 ГПК України та покладає судові витрати по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись статтями 509, 525, 526, 610, 611, 625 Цивільного кодексу України, статтями 174, 179 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32-34, 43, 44, 49, 75, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Управління Державної автомобільної інспекції Головного управління МВС України в Харківській області (61013, м. Харків, вул. Шевченка, буд. 26, ) на користь Акціонерної компанії «Харківобленерго» (61037, м. Харків, вул. Плеханівська, буд. 149, ) на п/р 5 в АТ «Райффайзен Банк Аваль», м. Київ, МФО 380805, - суму інфляційних в розмірі 303 (триста три) грн. 28 коп., три відсотки річних в розмірі 44 (сорок чотири) грн. 09 коп., пеню в розмірі 116 (сто шістнадцять) грн. 86 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

В частині стягнення заборгованості за електричну енергію в розмірі 1 320,63 грн. - провадження у справі припинити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо воно не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/1666/15