ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р.Справа № 915/2187/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Колоколова С.І.

суддів: Разюк Г.П., Петрова М.С.

при секретарі судового засідання: Полінецькій В.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Кізленко В.А. (довіреність № 01-02/165 від 25.11.2014)

від відповідачів:

- ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "Океан":

Геранін О.М. (довіреність № б/н від 26.06.2014)

Єремейчук Д.О. (довіреність № б/н від 12.01.2015)

- Компанія "Океан Б.В." (OKEAN B.V.): не з'явився

- Компанія "Бельмонт Індастріз Інк." (BELMONT INDUSTRIES INC.): не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"

на ухвалу господарського суду Миколаївської області від "03" березня 2015 року про припинення провадження

по справі № 915/2187/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот"

до відповідачів

- Публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан"

- Компанії "Океан Б.В." (OKEAN B.V.)

- Компанії "Бельмонт Індастріз Інк." (BELMONT INDUSTRIES INC.)

про визнання договору недійсним

В С Т А Н О В И В :

У грудні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" (далі позивач) звернулось до господарського суду Миколаївської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "Миколаївський суднобудівний завод "Океан"; Компанії "Океан Б.В." (OKEAN B.V.); Компанії "Бельмонт Індастріз Інк." (BELMONT INDUSTRIES INC.) про визнання Договору строкової кредитної лінії № 5 від 14.06.2007 між Компанією "Океан Б.В." та Публічним акціонерним товариством "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" - недійсним.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 25.12.2014 року прийнято позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" до провадження та призначено до розгляду на 29.01.2015 року.

29.01.2015 року ухвалою місцевого господарського суду розгляд справи № 915/2187/14 відкладено з зобов'язанням сторін надати до суду відповідні докази (а.с.140-143).

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 19.02.2015 року за клопотанням позивача продовжено строк розгляду позовної заяви на 15 днів та вдруге зобов'язано сторін надати до суду необхідні докази для вирішення та розгляду справи по суті (а.с.194-195).

Ухвалою місцевого господарського від 03.03.2015 року провадження по справі № 915/2187/14 з посиланням п.1-1 ст.80 ГПК України, припинено.

Такий висновок суду мотивований тим, що умовами пункту 7.3 спірного Договору строкової кредитної лінії № 5 від 14.06.2007 року передбачено, що даний договір регулюється та тлумачиться відповідно до права Нідерландів. Пунктом 7.8 (б) договору сторонами також встановлено, що й арбітраж знаходиться у м. Амстердам (Нідерланди), у зв'язку з чим спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Не погоджуючись із зазначеною ухвалою, Публічне акціонерне товариство "Судноплавна компанія "Укррічфлот" звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить вказану ухвалу місцевого суду скасувати та направити справу до суду першої інстанції для розгляду спору по суті. Скаржник в своїх доводах та запереченнях посилається на те, що суд повно та всебічно не перевірив всі обставини справи, не дав належну правову оцінку доказам, порушив та невірно застосував норми чинного законодавства, в зв'язку з чим виніс незаконну і необґрунтовану ухвалу, яка не відповідає обставинам справи і вимогам закону.

Також апелянт зазначає, що до спірних правовідносин можна застосувати або право Нідерландів, або України, оскільки Конституцією України гарантовано право на судовий захист з боку держави.

Крім того скаржник зазначає, що звернення за вирішенням спору до третейського суду є правом особи, яка самостійно на свій розсуд обирає способи захисту порушених або оспорюваних інтересів.

Представниками ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "Океан" надано до суду апеляційної інстанції відзиви на апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот", відповідно до яких представники в судовому засіданні просили залишити апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" - без задоволення, а оскаржувану ухвалу - без змін, вважаючи її правомірною, обґрунтованою та відповідаючою матеріалам справи.

Представники Компанії "Океан Б.В." (OKEAN B.V.) та Компанії "Бельмонт

Індастріз Інк." (BELMONT INDUSTRIES INC.) в судове засідання 09.04.2015 року не з'явились.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу та відзиви на неї, заслухавши в судовому засіданні пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, судова колегія вважає, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню, виходячи з наступного.

Припиняючи ухвалою провадження у справі, що оскаржується в апеляційному порядку, місцевий господарський суд виходив з того, що даний спір між сторонами відповідно до умов спірного договору повинен бути розглянутий саме у м. Нідерланди та не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Як вбачається з матеріалів справи, в обґрунтування позовних вимог 14.06.2007 року між Компанією "Океан Б.В." (OKEAN B.V.) (кредитодавець) та Відкритим акціонерним товариство «Дамен Шіпярдс Океан» (ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "Океан", позичальник) було укладено договір строкової кредитної лінії № 5 зі змінами та доповненнями відповідно до додаткових угод.

Так, за мовами зазначеного договору, позичальник, якій мешкає у м. Миколаїв, Україна, бажає отримати від кредитодавця, який знаходиться у м. Горінхем, Нідерланди, строкову кредитну лінію у євро, за якою ліміт заборгованості за основною сумою Кредитної лінії (без відсотків) не перевищує 25 000 000,00 євро. (а.с.08-28).

Позовні вимоги ПАТ "Судноплавна компанія "Укррічфлот" мотивовані посиланням на приписи ч.1-3,5 6 ст.203 ЦК України та ст.215 ЦК України та тим, що предмет оскаржуваного договору, укладено між відповідачами є отримання кредиту, який становить еквівалент 167 478 375,00 грн., оскільки станом на день його укладення курс євро становив 6,7099 грн. за 1 євро. Таким чином, як зазначає позивач, предметом спірного Договору є 24,37 % від загальної вартості активів ПАТ "Миколаївський суднобудівний завод "Океан", який не затверджено уповноваженим органом останнього.

Пунктом 7.3 Договору від 14.06.2007 року передбачено, що він регулюється та тлумачиться відповідно до права Нідерландів.

Відповідно до п.7.8 договору, сторони передбачили, що будь які та всі спори між сторонами цього договору, щодо яких вони не можуть досягнути домовленості, як це визначено у п.7.8 (а), остаточно врегульовуються шляхом арбітражу відповідно до арбітражного регламенту Комісії ООН з права міжнародної торгівлі, що є чинним на відповідний час. Кожна із сторін погоджується на арбітраж у м. Амстердам, Нідерланди, за участю трьох арбітрів відповідно до Арбітражного регламенту ЮНСІТРАЛ; при цьому Голова Міжнародної Торговельної палати, що знаходиться у Парижі, виступає органом, що робить відповідні призначення. Арбітражне провадження ведеться англійською мовою, і процесуальні аспекти, крім тих, які регулюються Арбітражним регламентом ЮНСІТРАЛ, регулюються правом Нідерландів.

Так, враховуючи вищевикладене, сторони уклали договір з арбітражним застереженням, відповідно до якого будь-який спір, що виникає за даним договором або у зв'язку з ним та не врегульований шляхом переговорів має бути розглянутий саме у арбітражі м. Амстердам.

Статтею 7 Закону України „Про міжнародний комерційний арбітраж" визначено, що арбітражна угода - це угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер, чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

Арбітражна угода укладається в письмовій формі. Угода вважається укладеною в письмовій формі, якщо вона міститься в документі, підписаному сторонами, або укладена шляхом обміну листами, повідомленнями по телетайпу, телеграфу або з використанням інших засобів електрозв'язку, що забезпечують фіксацію такої угоди, або шляхом обміну позовною заявою та відзивом на позов, в яких одна із сторін стверджує наявність угоди, а інша проти цього не заперечує. Посилання в угоді на документ, що містить арбітражне застереження, є арбітражною угодою за умови, що угода укладена в письмовій формі і це посилання є таким, що робить згадане застереження частиною угоди (ч.2 ст. 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж"

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього Закону, якою визначено випадки виключної підсудності у справах з іноземним елементом.

Крім того слід зазначити, Україна є учасником Конвенції про визнання та виконання іноземних арбітражних рішень (Нью-Йорк, 1958) з 29.12.1958 року, та відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України господарський суд вирішує господарські спори на підставі Конституції України, цього Кодексу, інших законодавчих актів України, міжнародних договорів, а у випадку якщо в міжнародних договорах України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, встановленні інші правила, ніж ті, що передбаченні законодавством України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Як вбачається з матеріалів справи, місце знаходження відповідача - Компанії "Океан Б.В." (OKEAN B.V.) є наступна адреса: Нідерланди, 3500АА Utrecht, PO Box CCI №48, проте в матеріалах справи відсутні докази того, що вказана іноземна компанія має свого представника на території України.

Відповідно до Країн - учасників, від 15.11.1965, "Статус Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або торгових справах (Гаага, 15 листопада 1965 р.,) Нідерланди підписали зазначену конвенцію 15.11.1965 року, ратифікували її 03.10.1975 року та яка вступила в силу 02.01.1976 року, у зв'язку з чим, відповідно до ст.1 Конвенції, вона застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтею 125 ГПК України, у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Пунктом 8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України № 04-5/608 від 31.05.2002 року "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" вирішуючи питання забезпечення своєчасного повідомлення у належній формі іноземних учасників судового процесу про час і місце розгляду справи, господарському суду слід враховувати таке.

Взаємодія судів України з судовими органами інших держав з цього питання, а також щодо виконання за кордоном інших процесуальних дій регулюються Конвенцією з питань цивільного процесу (Гаага, 1954) і угодами про взаємну правову допомогу, укладеними Україною з іншими державами. Відповідно до Законів України від 19.10.2000 № 2052-III та № 2051-III з 26 листопада 2000 року набрали чинності для України Конвенція про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (Гаага, 1965) і Конвенція про отримання за кордоном доказів з цивільних і торгових справ (Гаага, 1970) із заявами та застереженнями. Цими заявами і застереженнями передбачено, зокрема, що названим у конвенціях центральним органом в Україні є Міністерство юстиції України, яке складає підтвердження про вручення документів і забезпечує передачу документів у цивільних або комерційних справах центральному органу юстиції іншої держави. Особливий порядок надання правової допомоги встановлено Угодою, статтею 5 якої передбачено, зокрема, що у разі надання правової допомоги компетентні суди та інші органи держав - учасниць СНД зносяться один з одним безпосередньо. У разі звернення господарського суду з приводу надання правової допомоги документи, викладені українською або російською мовою, направляються поштовим зв'язком безпосередньо до суду, до компетенції якого належить вирішення господарських спорів на території відповідної держави - учасниці СНД, чи іншого органу цієї держави. При виконанні доручення про надання правової допомоги компетентні суди застосовують законодавство своєї країни. Відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" Верховна Рада України постановила приєднатися від імені України до названої Конвенції із заявами та застереженнями, згідно з якими Центральним органом, який має право отримувати документи від інших Договірних Сторін, а також складати підтвердження про вручення, є Міністерство юстиції України. Особливості виконання названої Конвенції визначено розділом VI Інструкції про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 № 1092/5/54. Так, відповідне доручення про вручення документів за кордоном складається судом у формі прохання згідно з додатком до Інструкції. Доручення щодо вручення документів за кордоном надсилаються безпосередньо до Центрального органу іноземної держави, визначеного запитуваною державою згідно зі статтею 2 Конвенції, або через Міністерство юстиції України. Конвенцією також визначено, що судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту. Разом з тим, пунктом 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових і позасудових документів у цивільних або комерційних справах" встановлено, що якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 названої Конвенції, суддя, незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції, може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів. Таким чином, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців. При цьому, беручи до уваги рекомендації Практичного керівництва по застосуванню Гаагської конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів до статті 15 Конвенції, розробленого Постійним бюро Гаазької конференції з міжнародного приватного права, і яке по суті є узагальненням практики застосування зазначеної Конвенції судами держав - учасниць, у випадку, якщо на момент розгляду справи, призначеної в межах процесуальних строків, встановлених статтею 69 ГПК, сторона-нерезидент не з'явилась у судове засідання і не отримано жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів, суд, з огляду на приписи частини третьої статті 4 ГПК та статті 3 Закону України "Про міжнародне приватне право", продовжує строк вирішення спору з одночасним відкладенням розгляду справи (стаття 77 ГПК) в межах строків, передбачених частиною 2 статті 15 Конвенції. Проте, вказані вимоги міжнародного права місцевий господарський суд не врахував та розглянув справу у відсутності відповідача, не повідомивши останнього про судовий процес.

Згідно з Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що судовий документ було вручено або доставлено особисто відповідачеві і це було здійснено в належний строк, достатній для здійснення захисту.

За загальним правилом, визначені ГПК процесуальні документи надсилаються сторонам та іншим учасникам судового процесу у встановлені для цього строки.

Відповідно до пункту 2 частини 3 статті 129 Конституції України та статті 42 ГПК України однією з засад судочинства є рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом. Зміст даного принципу полягає, зокрема, у встановленні для сторін рівних можливостей для здійснення своїх процесуальних прав і виконання обов'язків.

В силу статті 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами, до яких належить право брати участь в господарських засіданнях; подавати докази, брати участь у дослідженні доказів.

Проте, при вирішенні даного спору по суті, господарський суд першої інстанції не забезпечив відповідачу можливості реалізувати вказані процесуальні права, оскільки розглянув справу за відсутності його повноважного представника, якого не було повідомлено належним чином про час і місце засідання суду.

Наведене є порушенням норм Господарського процесуального кодексу України, які зобов'язують суд забезпечувати сторонам рівність перед законом і судом, змагальність сторін.

Таким чином, місцевий господарський суд порушив норми процесуального права, оскільки повинен був врахувати та виконати вимоги Конвенції з питань процесу (Гаага, 1954) та належним чином повідомити Компанію "Океан Б.В." (OKEAN B.V.) про прийняття справи до провадження та про час, дату та місце розгляду справи та тільки після належного повідомлення представника, вирішувати питання щодо можливості розгляду справи по суті або припинення провадження у справі та передачі спору на вирішення арбітражу у Нідерланди.

За таких обставин колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача підлягає частковому задоволенню, ухвала господарського суду Миколаївської області від 03.03.2015 року про припинення провадження по справі № 915/2187/14 - скасуванню.

Керуючись статтями 99, 101-106 Господарського

процесуального кодексу України, колегія суддів, -

П О С Т А Н О В И Л А:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Судноплавна компанія "Укррічфлот" задовольнити частково.

2. Ухвалу господарського суду Миколаївської області від „03" березня 2015 року по справі № 915/2187/14 про припинення провадження по справі - скасувати.

3. Справу № 915/2187/14 передати на розгляд до господарського суду Миколаївської області.

Постанова в порядку статті 105 Господарського процесуального кодексу

України набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання постанови законної сили.

Повний текст постанови

складено „14" квітня 2015 року

Головуючий суддя С.І. Колоколов

Суддя Г.П. Разюк

Суддя М.С. Петров