РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/3071/15-г

За позовом Заступника прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі: Оболонської районної в м. Києві Державної адміністрації та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві
до Фізичної особи-підприємця Чех Андрія Петровича
про стягнення 5 161,00 грн., розірвання договору та повернення нежитлового приміщення

Суддя Стасюк С.В.

Представники сторін:

від позивача-1Кучерявий О.О. (дов. № 104-25 від 06.01.2015 року)
від позивача-2 Зозулинська Ю.Л. (дов. № 79 від 01.04.2015 року)
від відповідачане з'явився
від прокуратури Некрасов О.М. (посвідчення № 002627)

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 07 квітня 2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Заступник прокурора Оболонського району м. Києва в інтересах держави в особі: Оболонської районної в м. Києві Державної адміністрації (надалі по тексту - позивач-1) та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у м. Києві (надалі по тексту - позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Чех Андрія Петровича (надалі по тексту - відповідач) про стягнення 5 161,00 грн., в тому числі 4 855,07 грн. основного боргу, 69,37 грн. пені, 90,91 грн. збитків від інфляції, 145,65 грн. 3 % річних, розірвання договору та повернення нежитлового приміщення.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за Договором № 06110 від 10.08.2013 року про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду в частині здійснення оплати орендних платежів.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 року порушено провадження у справі № 910/3071/15-г та призначено справу до розгляду на 19.03.2015 року.

Представники позивача-2 та відповідача в судове засідання 19.03.2015 року не з'явились, вимоги ухвали суду від 16.02.2015 року не виконали, про дату та час слухання справи повідомлялися належним чином рекомендованим листом з повідомленням про вручення поштового відправлення.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 19.03.2015 року винесено ухвалу про відкладення розгляду справи на 07.04.2015 року.

06.04.2015 року представник позивача-2 через відділ діловодства Господарського суду міста Києва надав письмові пояснення по справі. У поданих поясненнях представник позивача-2 зазначив, що невиконання відповідачем умов договору в частині оплати платежів за користування комунальним майном, порушує права позивача-2, оскільки орендна плата за користування нежитловим приміщенням на рахунок підприємства не надходить.

Представник позивача-1 в судовому засіданні 07.04.2015 року надав письмові пояснення по справі, відповідно до яких підтримав заявлені позовні вимоги.

Представники позивача-2 та прокуратури в судовому засіданні 07.04.2015 року надали усні пояснення по суті спору, відповідно до яких підтримали заявлені позовні вимоги.

В судове засідання 07.04.2015 року представник відповідача не з'явився, про причини неявки суду невідомо, про час та дату судового засідання повідомлений належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04213, м. Київ, вул. Північна, буд. 48-А, кв. 127, на яку було відправлено ухвали суду вказана в позові та підтверджується матеріалами справи.

При цьому, судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (пункт 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, Господарський суд міста Києва -

ВСТАНОВИВ:

10.08.2012 року між Фізичною особою-підприємцем Чех Андрієм Петровичем (орендар), Оболонською районною у м. Києві державною адміністрацією (орендодавець) та Комунальним підприємством "Житлосервіс "Приозерне" (підприємство) укладено Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 06110 (далі-Договір).

Відповідно до пункту 1.1. Договору, орендодавець на підставі протоколів постійної комісії Київради з питань власності № 120 від 05.06.2012 року та розпорядження Оболонської районної в місті Києві державної адміністрації від 10.08.2012 року № 417 передає, а орендар приймає в оренду нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва, яке знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, буд. № 7-Г.

Об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 15,70 кв. м. згідно з викопіюванням з поверхового плану, що складає невід'ємну частину цього Договору (пункт 2.1. Договору).

За користування об'єктом оренди орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київської міської ради від 22.09.2011 №34/6250 і без ПДВ становить 25,82 за 1 кв. м. орендованої площі, що в цілому складає 405,42 грн. (пункт 3.1 Договору).

Згідно пункту 3.4 Договору додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до пункту 3.5 Договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок підприємства за яким закріплено майно починаючи з дати підписання акту приймання - передачі. Останнім днем сплати орендної плати є дата підписання сторонами акту приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві та підприємству.

Згідно з пунктом 3.6 Договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця на рахунок підприємства.

Відповідно до пункту 4.2 Договору, орендар зобов'язаний вносити орендні платежі своєчасно і в повному обсязі.

Пунктом 9.1. Договору сторони погодили, що цей договір є укладений з моменту його підписання та діє з 10.08.2012 року до 09.08.2015 року.

Відповідно до акту приймання-передачі нежитлового приміщення від 10.08.2012 року орендар прийняв, а балансоутримувач здав приміщення за адресою: м. Київ, вул. Зої Гайдай, буд. № 7-Г, для розміщення суб'єкта господарювання, що здійснює побутове обслуговування населення, загальною площею 15,70 кв. м.

Як стверджує прокурор та позивачі, відповідач, в порушення умов договору, орендні платежі вносив не в повному обсязі, у зв'язку з чим у останнього виникла заборгованість за період з 01.01.2014 року по 31.12.2014 року у розмірі 4 855,07 грн.

Відповідач не скористався своїм процесуальним правом, передбаченим статтею 22 Господарського процесуального кодексу України, на подання відзиву на позов, жодних заперечень на спростування наведених позивачем обставин суду не надав.

Оцінивши наявні в справі докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, суд приходить до висновку, що заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до статті 509 Цивільного кодексу України, статті 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до 1 статті 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно частини 6 статті 283 Господарського кодексу України до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статті 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Законом можуть бути передбачені особливості укладення та виконання договору найму (оренди).

Відповідно до статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 статті 286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується наявна заборгованість відповідача по сплаті орендної плати в розмірі 4 855,07 грн.

Майнові відносини між орендодавцями та орендарями щодо господарського використання державного майна, майна, що належить Автономній Республіці Крим або перебуває у комунальній власності регулюється Законом України "Про оренду державного та комунального майна".

Частиною третьою статті 18 вказаного Закону передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Частиною третьою статті 26 цього ж Закону визначено, що договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Згідно з пунктом 9.6. Договору, на вимогу однієї з сторін договір може бути достроково розірвано за рішенням суду, господарського суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

З огляду на вище викладене, суд приходить до висновку, що відповідачем було порушено його основне зобов'язання щодо своєчасної сплати орендних платежів, а також положення статей 525, 526 Цивільного кодексу України, статті 193 Господарського кодексу України, що згідно з частиною третьою статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" є підставою для розірвання договору оренди, укладеного між сторонами. Доказів протилежного суду станом на момент вирішення спору не надано.

Таким чином, суд дійшов висновку про обґрунтованість та доведеність вимоги прокурора про розірвання Договору про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 06110 від 10.08.2012 року, у зв'язку з чим позов в частині розірвання спірного договору підлягає задоволенню.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Аналогічні положення закріплені і частиною 1 статті 785 Цивільного кодексу України.

З розірванням договору відповідач втрачає статус орендаря і, оскільки доказів щодо підтвердження права користування спірними приміщеннями відповідач не надав, то вимога позивача про зобов'язання відповідача повернути позивачу орендоване майно також підлягає задоволенню.

Крім того, заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 69,37 грн. пені, 90,91 грн. збитків від інфляції, 145,65 грн. 3 % річних.

Згідно з пунктом 6.2. Договору за несвоєчасну сплату орендних платежів орендар сплачує на користь підприємства пеню в розмірі 0,5% від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Відповідно до частини 1 статті 546, статті 549 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором (згідно частина 6 статті 231 Господарського кодексу України).

Згідно з пунктом 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за період з 21.07.2014 року по 20.01.2015 року в розмірі 69,37 грн., а також 90,91 грн. збитків від інфляції, 145,65 грн. 3 % річних за визначений позивачем період, суд вважає його арифметично вірним, а тому зазначені позовні вимоги задовольняються судом у повному обсязі.

Згідно з пунктом 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор. Стягнення відповідних сум судового збору здійснюється в доход державного бюджету України.

Згідно з статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються судом на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись статтями 4, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Заступника прокурора Оболонського району міста Києва в інтересах держави в особі Оболонської районної в місті Києві Державної адміністрації та Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві задовольнити.

2. Розірвати Договір про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду № 06110 від 10.08.2012 року, укладений між Оболонською районною у місті Києві державною адміністрацією (04205, м. Київ, вул. Тимошенка, 16, ідентифікаційний код 37371727), Фізичною особою-підприємцем Чех Андрієм Петровичем (04213, м. Київ, вул. Північна, буд. 48-А, кв. 127, ідентифікаційний номер ) та Комунальним підприємством "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-в. ідентифікаційний код 33597153).

3. Зобов'язати Фізичну особу - підприємця Чех Андрія Петровича (04213, м. Київ, вул. Північна, буд. 48-А, кв. 127, ідентифікаційний номер ) повернути нежиле приміщення, загальною площею 15,70 квадратних метри, розташоване в м. Київ, вул. Зої Гайдай, буд. № 7-Г, Комунальному підприємству "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-в. ідентифікаційний код 33597153), шляхом підписання акту передачі-прийому приміщення.

4. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чех Андрія Петровича (04213, м. Київ, вул. Північна, буд. 48-А, кв. 127, ідентифікаційний номер ) на користь Комунального підприємства "Житлосервіс "Приозерне" Оболонського району у місті Києві (04212, м. Київ, вул. Тимошенка, 2-в, ідентифікаційний код 33597153) 4 855 (чотири тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 07 коп. основного боргу, 69 (шістдесят дев'ять) грн. 37 коп. пені, 90 (дев'яносто) грн. 91 коп. збитків від інфляції, 145 (сто сорок п'ять) грн. 65 коп. 3 % річних.

5. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Чех Андрія Петровича (04213, м. Київ, вул. Північна, буд. 48-А, кв. 127, ідентифікаційний номер ) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4 263 (чотири тисячі двісті шістдесят три) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015 року

Суддя С.В. Стасюк