ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

21 квітня 2015 року Справа № 912/2195/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Губенко Н.М.,
суддів:Барицької Т.Л.,
Картере В.І.,
перевіривши касаційну скаргуТовариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р"
на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2015
та на рішеннягосподарського суду Кіровоградської області від 29.10.2014
у справі№912/2195/14 господарського суду Кіровоградської області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р"
до1.Кіровського відділу державної виконавчої служби Кіровоградського міського управління юстиції; 2. Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області;
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Сьомий континент";
за участю прокурора міста Кіровограда в інтересах держави на стороні Головного управління Державної казначейської служби України у Кіровоградській області
простягнення 121 296 грн.

ВСТАНОВИВ:

Подана 26.03.2015 (відповідно до штемпелю відділення поштового зв'язку на конверті) Товариством з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р" касаційна скарга на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2014 у справі №912/2195/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно зі ст. 110 ГПК України касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Частиною 3 ст. 105 ГПК України визначено, що постанова апеляційної інстанції набирає законної сили з дня її прийняття.

Відповідно до п. 5 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо скаргу подано після закінчення строку, встановленого для її подання, без клопотання про поновлення цього строку або таке клопотання відхилено.

Згідно з ч. 1 ст. 53 ГПК України за заявою сторони, прокурора чи з своєї ініціативи господарський суд може визнати причину пропуску встановленого законом процесуального строку поважною і відновити пропущений строк, крім випадків, передбачених цим Кодексом.

Отже, закон пов'язує можливість відновлення пропущеного процесуального строку з наявністю саме поважних причин його пропуску; поважними причинами його пропуску визнаються лише такі обставини, які є об'єктивно непереборними та пов'язані з дійсними істотними перешкодами чи труднощами для своєчасного вчинення процесуальних дій.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Проте, наведені скаржником причини пропуску ним процесуального строку на касаційне оскарження постанови суду апеляційної інстанції від 26.02.2015, як то, отримання примірника вказаного процесуального документу 09.03.2015, не є тією поважною причиною, з якою закон пов'язує право суду поновити процесуальний строк на касаційне оскарження, оскільки, касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили (ст. 110 ГПК України ), а не з дня її отримання.

Більш того, з дня отримання оскаржуваного Товариством з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р" судового акту, 09.03.2015, що також підтверджується наданою скаржником копією конверту Дніпровського апеляційного господарського суду та не заперечується останнім і до закінчення законодавчо встановленого двадцятиденного строку на його оскарження (18.03.2015), скаржник мав достатньо часу для подання касаційної скарги; водночас, цього зроблено ним не було, так само як і не наведено обґрунтованих та поважних причин, що унеможливили вчасне подання касаційної скарги в установлений законом строк.

Отже, із змісту заявленого скаржником клопотання не вбачається існування об'єктивних перешкод, які б позбавляли скаржника можливості подати своєчасно касаційну скаргу на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2014.

За таких обставин колегія суддів не вбачає у даному випадку підстав для відновлення пропущеного скаржником процесуального строку.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 53, 86, 110, п. 5. ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р" у задоволенні клопотання про поновлення строку на касаційне оскарження постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 та рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2014 у справі №912/2195/14.

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю виробничого підприємства "Зодчий-Р" на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 та на рішення господарського суду Кіровоградської області від 29.10.2014 у справі №912/2195/14 повернути скаржнику.

Справу №912/2195/14 повернути до господарського суду Кіровоградської області.

Головуючий суддя Н.М. Губенко

Судді: Т.Л. Барицька

В.І. Картере