ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

23 квітня 2015 року Справа № 904/4733/14

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Грейц К.В., Бакуліної С.В., Сибіги О.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постанову від 05.03.2015
Дніпропетровського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4733/14
за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
доВиконавчого комітету Криворізької міської ради
проскасування рішення виконавчого комітету Криворізької міської ради № 106 від 09.04.2014 в частині затвердження п.5 акту комісії з визначення розміру збитків, заподіяних власникам землі та землекористувачам від 27.03.2014 №7,

В С Т А Н О В И В :

Касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 не може бути прийнята до розгляду, оскільки вона не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Відповідно до п. 4 ч. 1 ст. 111 ГПК України касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити, зокрема, вимоги особи, що подала скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування судами норм матеріального чи процесуального права. Тобто, в касаційній скарзі має чітко викладатись зміст такого порушення з законодавчим обґрунтуванням порушених норм та з зазначенням конкретних статей та пунктів.

Втім, подана скаржником касаційна скарга не відповідає зазначеним вимогам процесуального закону, оскільки в ній, хоча і йдеться посилання на норми Господарського процесуального кодексу України, однак зі змісту скарги не вбачається в чому саме полягає порушення чи неправильне застосування судами попередніх інстанцій цих норм законодавства.

Одночасно колегія суддів зазначає, що в прохальній частині касаційної скарги не зазначено який саме процесуальний документ оскаржується.

Відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 1113 ГПК України касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права.

Враховуючи викладене, касаційна скарга Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 підлягає поверненню відповідно до п. 6 ч. 1 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України, у зв"язку з чим клопотання скаржника про поновлення строку на касаційне оскарження не розглядається.

Разом з тим, слід зазначити, що скаржник в своєму клопотанні про поновлення строку касаційного оскарження, встановленого для подання касаційної скарги, не наводить обставин, які можуть вважатись непереборними і пов'язаними з дійсними істотними труднощами для вчинення процесуальних дій, тобто в клопотанні не вказано поважних причин, які свідчили про об'єктивну неможливість подання касаційної скарги вчасно.

Виходячи з викладено, керуючись ст. ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

У Х В А Л И В :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 у справі Господарського суду Дніпропетровської області № 904/4733/14 повернути скаржнику.

Судді К.В.Грейц

С.В.Бакуліна

О.М. Сибіга