УХВАЛА

10.04.2015Справа № 910/7602/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю"Міжнародна група компаній "Геліос ЛТД" (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЛЬРИБА" (відповідач-2)

про стягнення 14 233 576,52 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники: не викликались

Обставини справи:

На розгляд господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ" до Товариства з обмеженою відповідальністю"Міжнародна група компаній "Геліос ЛТД" (відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ДАЛЬРИБА" (відповідач-2) про стягнення 14 233 576,52 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачами умов договору комісії № 02/1214-1К від 05.12.2014р.

Ухвалою господарського суду міста києва від 30.03.2015р., відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України, було порушено провадження по справі № 910/7602/15-г та призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.04.2015р. за участю представників сторін.

03.04.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника позивача надійшла заява про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, а також майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній «Геліос ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЛЬРИБА» в межах суми позовних вимог Позивача.

Заява мотивована тим, що ТОВ «Міжнародна група компаній «Геліос ЛТД» та ТОВ «ДАЛЬРИБА» знаходяться в скрутному матеріальному становищі та не бажають повертати борг, тому є підстави вважати, що ТОВ «Міжнародна група компаній «Геліос ЛТД» та ТОВ «ДАЛЬРИБА» намагатимуться відчужити належне їм майно або зняти кошти з своїх розрахункових рахунків, що зробить неможливим виконання рішення суду.

Розглянувши подане клопотання позивача, суд його відхиляє, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Таким чином, вжиття заходів до забезпечення позову є правом суду.

Згідно з ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України, позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 16 від 26.12.2011, у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду. Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідно до п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України N 16 від 26.12.2011, виносячи ухвалу про заборону відповідачеві вчиняти певні дії, господарський суд повинен точно визначити, які саме дії забороняється вчиняти. Помилковими слід визнавати ухвали, якими боржникам забороняється користуватись їх майном, якщо через особливості цього майна користування ним не тягне знищення або зменшення його цінності. За наявності підстав для застосування такого заходу до забезпечення позову господарський суд може заборонити витрачання майна на власні потреби, відчуження його у будь-який спосіб, у тому числі здійснення тих чи інших платежів або перерахування авансом певних сум тощо. Якщо з урахуванням особливостей майна користування ним не тягне за собою його знищення або зменшення його цінності, то для задоволення заяви про забезпечення позову шляхом заборони відповідачеві користуватися таким майном підстави, як правило, відсутні.

Отже, вирішуючи питання про забезпечення позову, суд повинен брати до уваги інтереси не лише позивача, а й інших осіб, права яких можуть бути порушені у зв'язку із застосуванням відповідних заходів.

Позивач не надав суду доказів того, що існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову.

За таких обставин суд не вбачає підстав для задоволення клопотання позивача.

Керуючись п.10 ч.1 ст. 65, ст.ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України , суд -

УХВАЛИВ:

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "РИБНИЙ СВІТ КОМПАНІ" про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти, а також майно Товариства з обмеженою відповідальністю «Міжнародна група компаній «Геліос ЛТД» та Товариства з обмеженою відповідальністю «ДАЛЬРИБА» в межах суми позовних вимог - відмовити.

Суддя Т.Ю.Трофименко