ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 922/5100/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Алєксєєв С.С., за довіреністю № 27 від 01.01.15 р.;

відповідача - Шиян Є.І., за довіреністю № ББУ/РА323/СЛ/14 від 10.12.14 р.

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача, ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Ровеньки (вх. №1638 Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 22.01.15 року у справі №922/5100/14

за позовом Державного підприємства "Придніпровська залізниця" в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень", м. Дніпропетровськ

до ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", м. Ровеньки, Луганська обл.

про стягнення коштів в сумі 15 645,00 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Позивач, ДП "Придніпровська залізниця", звернувся до господарського суду Харківської області з позовом, в якому просить стягнути з відповідача, ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", штраф за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 15645,00 грн., а також витрати по сплаті судового збору у сумі 1827 грн. Позов обґрунтований ст.ст. 24, 118, 122 Статуту залізниць України.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.01.2015 року по справі №922/5100/14 (головуючий суддя Жельне С.Ч., судді Аюпова Р.М., Лаврова Л.С.) позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "ДТЕК Ровенькиантрацит" (Луганська область, м. Ровеньки, вул. Комуністична, 6 ) на користь Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 108, в особі відокремленого підрозділу "Дніпропетровська дирекція залізничних перевезень") - суму штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 15645,00 грн. та судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Відповідач, ТОВ "ДТЕК Ровенькиантрацит", не погодився з зазначеним рішенням, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм матеріального права при його прийнятті, невідповідність висновків, викладених в рішенні, обставинам справи та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи.

В апеляційній скарзі відповідач зазначає, що комерційний акт №004002/254 від 15.05.2014 р., який наданий до суду як доказ неправильного зазначення у залізничній накладній №53660254 маси вантажу, складений з порушеннями. Відповідно до п. 10 Правил складання актів, комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчика, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснював перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці.

Як зазначає апелянт, в розділі Д комерційного акту є підпис начальника станції Бабич С.И., але, на думку скаржника, в порушення п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписано начальником станції без взяття участі у перевірці та у зважуванні.

Крім того, згідно комерційного акту різниця маси склала 1650 кг. (маса згідно залізничної накладної - 69000 кг, а згідно комерційного акту - 67350 кг.

Відповідно п. 27. Правил видачі вантажів (наказ МТУ від 21.11.2000 року №644), норма природної втрати для вантажів зданих до перевезення у вологому стані становить 2%. Маса нетто вантажу антрациту в н/вагоні №67869883 - 69000 кг, відповідно 2% - 1380 кг. Крім того, як зазначено у п. 13 Технічного паспорту на ваги, якими здійснювався перевіз вантажу, похибка при зважуванні 25-100 тн +/-100 кг.

Із 1650 кг нібито неправильної вказаної маси вантажу (різниці між накладною та комерційним актом, яку виявлено перевізником на станції призначення) 1480 кг (1380 кг (2%) + 100 кг) є результатом природної втрати / висихання / просипання антрациту зданого до перевезення у вологому стані та похибки при зважуванні на вагах строк експлуатації яких приближується до граничного встановленого виробником (п.13 ТП).

Таким чином, як вважає відповідач, залізниця в порушення п. 27 Правил видачі вантажів здійснює переважування без врахування норми природної втрати для вантажів та похибки, передбаченої технічним паспортом на ваги.

Просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2015 року по справі №922/5100/14 повністю та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Судова колегія, в межах вимог передбачених ст. 101 ГПК України, повторно розглянувши справу та перевіривши повноту, законність і обгрунтованість рішення суду першої інстанції та доводи апеляційної скарги, приходить до висновку про залишення рішення господарського суду першої інстанції без змін, а апеляційної скарги без задоволення з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено судом першої інстанції, в травні 2014 року зі станції Ровеньки Донецької залізниці відповідач здійснив відправлення вагону №67869883 згідно з залізничною накладною №53660254, на станцію призначення - Ігрень Придніпровської залізниці.

Після прибуття вагону №67869883 з вантажем на станцію Ігрень Придніпровської залізниці, за заявкою вантажоотримувача та на підставі ст. 52 Статуту залізниць, було проведено зважування вагону №67869883 і встановлено, що у перевізних документах зазначено: марка - б/м, тип упаковки - навалом антрацит АШ отс., тара - 23100 кг, нетто 69000 кг.

Залізницею проведено перевірку маси вантажу у вагоні №67869883 на 150-тонних тензометричних вагах станції Ігрень (держперевірка 16.08.2013 року), під час якої виявлено, що у вагоні №67869883 фактично брутто - 67350 кг, тара за документами - 23100 кг, маса вантажу 69000, тобто є різниця ваги проти накладної в сторону зменшення на 1650 кг. Розмір навантаження рівномірний нижче бортів на 30-40 см., без явних скосів та заглиблень, промарковано, маркування не порушено. Вагон технічно справний, люки та двері закриті, кількість вантажу, що не вистачає, у вагон вміститися не могла.

Таким чином, судова колегія не приймає до уваги посилання відповідача на те, що з 1650 кг нібито неправильної вказаної маси вантажу (різниці між накладною та комерційним актом, яку виявлено перевізником на станції призначення) 1480 кг (1380 кг (2%) + 100 кг) є результатом природної втрати / висихання / просипання антрациту зданого до перевезення у вологому стані та похибки при зважуванні на вагах строк експлуатації яких приближується до граничного встановленого виробником.

Для засвідчення даного факту складено комерційний акт РА №004002/254 від 15.05.2014 року, який, як зазначено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи (а.с.16), був складений за участю представника відповідача прийомоздавальника Жулянової О.А.

У накладній №53660254 вказана вартість перевезення за вагон, яка складає - 3129,00 грн.

Позивач нарахував відповідачеві штраф, який складає: 3129,00 грн. х 5 = 15645,00 грн.

Відповідно до ч. 5 ст. 307 Господарського кодексу України умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями встановлюються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Умови перевезення вантажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими Законами, транспортними Кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, які користуються залізничним транспортом (ст. 2 Статуту). На підставі цього Статуту Міністерством транспорту та зв'язку України затверджені Правила перевезень вантажів, які є обов'язковими для всіх юридичних осіб (ст. 5 Статуту).

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць вантажовідправник несе відповідальність за всі наслідки невірності, неточності або неповноту відомостей, зазначених ним у накладній .

Правилами перевезень вантажів, а саме п. 1.1 розділу 4 "Правила оформлення перевізних документів" (зареєстровано в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 863/5084), а також ст. 23 Статуту передбачено, що відправник повинен надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів).

Згідно зі ст. 6 глави 1 Статуту залізниць України, накладна - це основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів, і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони -одержувача.

У відповідності до п. 2.1 та п. 2.2 Правил оформлення перевізних документів, графа "Маса вантажу, визначена відправником, "кг" та "Спосіб визначення маси" заповнюються вантажовідправником.

Правильність внесених у накладну відомостей, як це передбачено п. 2.3 Правил оформлення перевізних документів своїм підписом підтверджує представник відправника.

Згідно з п. 5.5. розділу 5 Правил оформлення перевізних документів, затверджених наказом Міністерства транспорту України 21.11.2000 року за № 644 та зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №863/5084, якщо під час перевезення вантажу або на станції його призначення буде виявлено неправильне зазначення у накладній відомостей про адресу одержувача, його код, назву вантажу, його кількість, то з відправника стягується штраф згідно зі ст. 122 Статуту залізниць. Факт неправильного зазначення відправником зазначених відомостей засвідчується актом загальної форми, якщо за цим фактом не складався комерційний акт.

Згідно з п. 10 Правил складання актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №334 від 28.05.2002 року, зареєстрованих у Міністерстві юстиції України 08.07.2002 року за №567/6855, (з урахуванням змін) комерційний акт підписує начальник станції (його заступник), начальник вантажного району (завідувач вантажного двору, складу, контейнерного відділу, контейнерного майданчику, сортувальної платформи) і працівник станції, який особисто здійснив перевірку, а також одержувач, якщо він брав участь у перевірці. Крім того, у разі необхідності, до перевірки вантажу і підписання акта можуть бути залучені також інші працівники залізниці (далі - Правила № 567/6855).

Таким чином, посилання відповідача на те, що в порушення п. 10 Правил складання актів комерційний акт підписано начальником станції без взяття участі у перевірці та у зважуванні, не приймається судом до уваги, оскільки даними правилами не передбачено особисту участь начальника станції у здійсненні перевірки, а лише зазначено, що його повинен підписати і працівник станції, який особисто здійснив перевірку.

Пунктом 22 "Правил видачі вантажів", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за № 862/5083, передбачено, що перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення.

Відповідно до ст. ст. 118, 122 Статуту залізниць за неправильно зазначену в накладній масу вантажу з відправника стягується штраф в розмірі згідно із ст.118 Статуту залізниць (5-кратна провізна плата за всю відстань перевезення).

Статтею 37 Статуту залізниць передбачено, що під час здавання вантажів для перевезення відправник повинен зазначити їх масу у накладній - основному перевізному документі, який підтверджує укладення договору перевезення вантажу.

Згідно з п. 28 Правил приймання вантажів до перевезення, зареєстрованих в Міністерстві юстиції України 24.11.2000 року за №861/5082, вантажі, завантажені відправником у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагонів, вантажу, їх маркування (у т.ч. захисного) та кріплення у вагонах без перевірки маси та кількості вантажу.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць, залізниця має право перевірити правильність відомостей про вантаж, зазначений відправником у накладній на станції відправлення, під час перевезення та на станції призначення.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць.

Комерційний акт складається, зокрема, для засвідчення обставин невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу та які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Статтею 129 Статуту залізниць передбачено, що порядок складання комерційних актів та актів загальної форми встановлюється Правилами складання актів затверджених наказом Міністерства транспорту України за №334 від 28.05.2002 року.

Комерційні акти на місцях загального користування складаються у день вивантаження або в день видачі вантажу одержувачу (п. 4 Правил).

Підставою для покладання на відправника відповідальності за неправильне зазначення ним відомостей про масу вантажу є комерційний акт, складений у випадках, передбачених ст. 129 Статуту.

Штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитків.

Відповідно до п. 11 "Правил приймання вантажів до перевезення", зареєстрованих в Міністерстві юстиції України від 24.11.2000 року за №861/5082, в разі зважування вантажів на вагонних вагах відправник у разі потреби провадить дозування вантажу (довантаження або часткове вивантаження). Для цього він повинен безпосередньо біля вагонних ваг організувати дозувальний майданчик, забезпечити його необхідним інвентарем, а при відправленні масових вантажів (вугілля, руди, цементу тощо) - додатковими механізмами для виконання дозувальних операцій в процесі зважування.

Тобто, як обгрунтовано зазначив суд першої інстанції, відповідач має можливість запобігти подібних порушень і провадити чітке зважування та вказувати у перевізних документах вірну інформацію стосовно маси вантажу.

Таким чином, господарський суд дійшов висновку щодо задоволення позову про стягнення з відповідача на користь позивача штрафу за неправильно зазначену масу вантажу у розмірі 15645,00 грн.

Приймаючи до уваги зазначене судова колегія приходить до висновку, що доводи, викладені апелянтом в апеляційній скарзі, не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення.

Враховуючи викладене, рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2015 року по справі №922/5100/14 прийнято з урахуванням фактичних обставин справи та діючого законодавства, без порушень норм матеріального та процесуального права, тому підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Таким чином, керуючись ст.ст. 33, 49, 99, 101, п. 1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, судова колегія,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Харківської області від 22.01.2015 року по справі №922/5100/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до касаційної інстанції Вищого господарського суду України

Повний текст постанови складено 10.04.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.