ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

10.04.2015 р. Справа № 914/1154/15

Суддя господарського суду Львівської області Крупник Р.В., розглянувши матеріали справи

за позовом:Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський автоцентр «Камаз», м. Львів;
до відповідача-1:Приватного підприємства «Львівський автоцентр «Камаз», м. Львів;
до відповідача-2:Львівської міської ради, м. Львів;
про:витребування з чужого незаконного володіння майна, визнання недійсною ухвали Львівської міської ради №1057 від 15.12.2011р., договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 28.12.2011р., визнання за ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз» права постійного користування земельною ділянкою

ВСТАНОВИВ:

08.04.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Львівський автоцентр «Камаз» до Приватного підприємства «Львівський автоцентр «Камаз», Львівської міської ради про витребування з чужого незаконного володіння майна, визнання недійсною ухвали Львівської міської ради №1057 від 15.12.2011р., договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 28.12.2011р.

Вирішуючи питання про прийняття позовної заяви до розгляду, судом встановлено наявність підстав для її повернення без розгляду, зважаючи на наступне.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Як вбачається з прохальної частини позовної заяви, позивачем заявлено позовні вимоги про витребування з чужого незаконного володіння ПП «Львівський обласний автоцентр «Камаз» об'єкт незавершеного будівництва, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 та складається з адміністративного будинку готовністю 6% та складу-навісу готовністю 8%, визнання недійсною ухвали Львівської міської ради №1057 від 15.12.2011р., визнання недійсним договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 28.12.2011р., зареєстрованого 23.01.2012р. в Державному реєстрі земель та визнання за ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз» права постійного користування земельною ділянкою площею 4,1 га, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 згідно державного акту на право постійного користування землею серії НОМЕР_1. Таким чином, у позовній заяві позивачем заявлено одну майнову та три вимоги немайнового характеру.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 2.10., 2.11. Постанови №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру. Якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

З долучених до позовної заяви банківських квитанцій вбачається, що за вимогу майнового характеру позивачем здійснено оплату судового збору в розмірі 2221,64 грн. згідно квитанції №NОНА260188 від 06.04.2015р. та за одну вимогу немайнового характеру оплачено 1218,00 грн. згідно квитанції №NOHA260067 від 06.04.2015р.

Приписами пункту 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» визначено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а із позовних заяв немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Оскільки позовна заява містить три вимоги немайнового характеру, позивач в силу приписів Закону України «Про судовий збір» та Постанови Пленуму ВГС України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зобов'язаний був сплатити судовий збір по вимогах, які носять немайновий характер 3654,00 грн., в той час з матеріалів справи вбачається, що позивачем за немайнові вимоги сплачено лише 1218,00 грн. судового збору.

Приписами п. 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №7 від 21.02.2013р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» визначено, що якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі, заява повертається господарським судом з підстав передбачених ГПК, зокрема пунктом 4 частини першої статті 63. При цьому якщо таке повернення здійснюється у зв'язку з недодержанням заявником вимог закону щодо порядку та/або розміру сплати судового збору, то у відповідній ухвалі господарського суду має бути зазначено правильний порядок сплати та/або розмір судового збору.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 63 ГПК визначено, що суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Крім цього, відповідно до ч. 1 ст. 58 ГПК України, в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Метою об'єднання позовних вимог є забезпечення належної організації розгляду справи, реалізації принципу процесуальної економії, виключення можливості прийняття судових рішень, що суперечать одне одному.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 3.12 Постанови «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Отже, для об'єднання позовних вимог необхідна хоча б одна з умов: зв'язаність вимог між собою підставою виникнення, тобто такі вимоги мають походити від загальної підстави та зв'язаність між собою поданими доказами, тобто, у разі використання позивачем тих самих доказів.

У позовній заяві ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз» зазначає, що заявлені вимоги пов'язані між собою підставою виникнення, оскільки факт відсутності повноважень в ОСОБА_1, як директора та ліквідатора ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз», а також вчинення дій на незаконне позбавлення товариства об'єкта незавершеного будівництва та права користування земельною ділянкою є підставою для задоволення всіх позовних вимог. Окрім цього, позовні вимоги пов'язані і поданими доказами - судовими рішеннями, якими встановлено відсутність в ОСОБА_1 повноважень як директора та ліквідатора ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз», а також встановлено незаконність припинення вказаного товариства та відновлено його державну реєстрацію.

Натомість, господарський суд вважає, що позивачем було порушено правила об'єднання позовних вимог, що суперечить приписам ст. 58 ГПК України, зважаючи на наступне.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, підставою позовних вимог про витребування у ПП «Львівський автоцентр «Камаз» майна являється нікчемність договору купівлі-продажу від 29.10.2009р. (згідно якого об'єкт незавершеного будівництва по АДРЕСА_1 у м. Львові було відчужено гр. ОСОБА_2.) в силу приписів ч. 2 ст. 228 ЦК України, оскільки такий порушує публічний порядок.

В свою чергу, підставою позовних вимог про недійсність ухвали Львівської міської ради №1057 від 15.12.2011р. «Про користування ПП «Львівський автоцентр «Камаз» земельною ділянкою на АДРЕСА_1», недійсність договору оренди земельної ділянки НОМЕР_2 від 28.12.2011р. та визнання за позивачем права користування земельною ділянкою, є ті обставини, що оскаржувана ухвала прийнята органом місцевого самоврядування всупереч положенням ст. 123 ЗК України, зокрема, без встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості), без виготовлення проекту землеустрою ділянки; орендована земельна ділянка передавалася для завершення будівництва та обслуговування будівель та споруд за рахунок земель промисловості, транспорту, зв'язку, енергетики, оборони та іншого призначення за функцією використання - землі комерції, натомість в п. 2 оскаржуваного договору зазначено, що об'єкти нерухомого майна на орендованій земельній ділянці відсутні. Також як на підставу заявлення позовної вимоги про визнання права користування земельною ділянкою, позивач вказує і на відновлення державної реєстрації ТОВ «Львівський автоцентр «Камаз».

З вищенаведеного випливає, що сумісний розгляд заявлених позивачем вимог, на думку господарського суду, перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, так як позивачем об'єднано різні за своїм змістом вимоги, які не зв'язані між собою підставами виникнення.

Згідно пункту 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України порушення правила об'єднання позовних вимог у разі, якщо сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, є підставою для повернення позовної заяви без розгляду.

В пункті 3.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 р. зазначено, що господарський суд повинен повернути позовну заяву без розгляду, якщо об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів або інших правочинів.

Беручи до уваги вищевикладене, керуючись п.п. 4, 5 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Повернути без розгляду Товариству з обмеженою відповідальністю «Львівський автоцентр «Камаз» (79040, м. Львів, вул. Конюшинна, 4; ) позовну заяву і додані до неї документи, всього на 153 аркушах.

Згідно ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви без розгляду не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Суддя Крупник Р.В.