ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

"16" квітня 2015 р. Справа № 7/105-Б

за заявою товариства з обмеженою відповідальністю "Друкарня "Новий світ", м.Донецьк,

товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Війол", м. Вінниця

до товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер", м. Луцьк

про визнання банкрутом

Суддя М. С. Шум

Представники:

від кредиторів: ПАТ «Промінвестбанк» - Олексюк Т. І., довіреність від 18.07.2014 року №09-32/559

від ОСОБА_2: ОСОБА_3, довіреність від 15.04.2015 року

ліквідатор: Григорєв В. В.

встановив: 31 липня 2012 року господарським судом Волинської області у справі №7/105-Б прийнято постанову про визнання банкрутом товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер», відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором товариства призначено арбітражного керуючого Бандолу Олександра Олексійовича.

Ухвалою суду від 03.02.2015 року, яка залишена без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 року, ліквідатором товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер» призначено арбітражного керуючого Григорєва Валерія Васильовича.

27.03.2015 року ліквідатор банкрута через канцелярію суду подав заяву від 26.03.2015 року про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі в якій просить суд:

- відновити пропущений строк на подачу заяви про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі;

- визнати недійсними результати аукціону з реалізації майна, проведеного Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 09.12.2013 року;

- визнати недійсними результати аукціону з реалізації майна, проведеного Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 11.06.2014 року;

- визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 09.07.2013 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_3;

- визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 09.07.2013 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_4 та НОМЕР_5;

- визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 12.06.2014 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2.

16.04.2015 року ліквідатор банкрута через канцелярію суду подав заяву №01-12/128 в якій зазначає, що в пункті два прохальної частини заяви про визнання недійсним результатів аукціону неправильно зазначено дату оскаржуваного аукціону, а тому пункт два прохальної частини просить читати: «визнати недійсними результати аукціону з реалізації майна, проведеного Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 08.07.2013 року».

Ліквідатор банкрута Григорєв В. В. вважає аукціони з реалізації майна, проведені Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 08.07.2013 року, 11.06.2014 року незаконними та такими, що проведені з порушенням норм чинного законодавства з наступних підстав:

- невиконання вимог пункту третього протоколу зборів комітету кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» від 27.02.2013 року відповідно до якого вирішено проводити торги щодо продажу майна банкрута відповідно до нової редакції Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка почала діяти з 19.01.2013 року та яка зобов'язує ліквідатора здійснити продаж майна боржника цілісним майновим комплексом.

- не здійснення опублікування відомостей про аукціон з продажу цілісного майнового комплексу банкрута ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» на сайті Міністерства юстиції Україи.

- не проведення оцінки майна банкрута ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер».

- заниження вартості свідоцтв на знаки для товарів та послуг при продажі, що понесло для кредиторів банкрута збитки.

- не залучення торгуючої організації МУТСБ «Епсілон» учасником провадження у справі №7/105-Б на момент продажу свідоцтв.

Ухвалою суду від 30.03.2015 року розгляд заяви арбітражного керуючого Григорєва В. В. про визнання недійсними результатів аукціонів з продажу майна в ліквідаційній процедурі призначено до розгляду, ОСОБА_2, арбітражного керуючого Бандолу О. О., МУТС «Епсілон» та кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» зобов'язано надати суду необхідні для розгляду справи пояснення та документи.

Ухвалою суду від 08.04.2015 року за клопотанням ОСОБА_2 та арбітражного керуючого Бандоли О. О. розгляд справи відкладено, сторін повторно зобов'язано надати необхідні для розгляду заяви документи.

15.04.2015 року арбітражний керуючий Бандола О. О. через канцелярію суду подав заперечення від 14.04.2015 року №1/250-12 в яких просить заяву ліквідатора ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» Григорєва В. В. від 26.03.2015 року залишити без задоволення, оскільки викладені в заяві доводи є безпідставними та такими, що не відповідають обставинам справи. При цьому, арбітражний керуючий Бандола О. О. зазначає, що 26.03.2013 року з МУТСБ «Епсілон» укладено угоду на організацію та проведення відкритих публічних торгів з продажу майна, що належить ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер». В свою чергу, відкриті публічні торги з продажу майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу було призначено організатором до проведення на 29.04.2013 року, проте відповідні торги не відбулися у зв'язку з відсутністю потенційних покупців.

Щодо відсутності оголошення про проведення торгів з продажу майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» у вигляді цілісного майнового комплексу на сайті Міністерства юстиції України, арбітражний керуючий Бандола О. О. зазначає, що відповідне оголошення розміщувалося на сайті Мін'юсту України в перші дні після початку роботи сайту, тому з технічних причин можлива відсутність такого оголошення. Про розміщення аукціону ліквідатора проінформував організатор аукціону. Наступні оголошення були своєчасно та у повному обсязі розміщені на сайті Міністерства юстиції України.

23.05.2013 року комітетом кредиторів банкрута встановлено порядок та ціну продажу свідоцтв на знаки для товарів і послуг, а саме окремими лотами за ціною 2 000 грн. 00 коп. кожен.

В подальшому, арбітражним керуючим Бандолою О. О. виключено з ліквідаційної маси обладнання, яке виставлялося на перші торги, оскільки встановлено, що відповідне обладнання за банкрутом не реєструвалося.

08.07.2013 року та 11.06.2014 року МУТС «Епсілон» проведено відкриті публічні торги на яких продано чотири знаки для товарів та послуг.

Щодо залучення торгуючої організації учасником провадження у справі лише 25.02.2014 року, арбітражний керуючий Бандола О. О. зазначає, що на час проведення аукціону 08.07.2013 року відповідної вимоги, чинним на той час законодавством, не встановлювалося, що в свою чергу не може бути підставою для визнання аукціону від 08.07.2013 року недійсним.

15.04.2015 року через канцелярію суду від ОСОБА_2 надійшов відзив на заяву ліквідатора банкрута Григорєва В. В. про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі. У відзиві ОСОБА_2 та його представник в судовому засіданні в задоволенні заяви арбітражного керуючого Григорєва В. В. просять відмовити у зв'язку з необґрунтованістю та безпідставністю, оскільки право власності на знаки для товарів та послуг набуті ОСОБА_2 у відповідності із чинним законодавством України. Щодо посилань ліквідатора банкрута на невиконання рішення комітету кредиторів про продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу ОСОБА_2 у відзиві та його представник в судовому засіданні зазначають, що згідно протоколу МУТС «Епсілон» від 22.04.2013 року аукціон визнано таким, що не відбувся у зв'язку з відсутністю заявок на участь в ньому. В подальшому, комітетом кредиторів (протокол від 23.05.2013 року) надано дозвіл на реалізацію свідоцтв на знаки для товарів і послуг окремими лотами по 2 000 грн. 00 коп. кожен.

ОСОБА_2 у відзиві також зазначає, що відсутність доказів у ліквідатора щодо публікації оголошення про продаж майна банкрута не може свідчити про нерозміщення такого оголошення.

Щодо заниженої вартості продажу знаків для товарів і послуг зазначено, що Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» не вимагається виготовлення звіту про оцінку майна оцінювачем. Натомість, рішенням комітету кредиторів затверджено ціну продажу у розмірі 2 000 грн. 00 коп. за один лот. Залучення торгуючої організації учасником провадження у справі на час проведення перших торгів законом не вимагалося.

Представник ПАТ «Промінвестбанк» у відзиві від 15.04.2015 року №13/125/6 та в судовому засіданні заяву арбітражного керуючого Григорєва В. В. заперечує з підстав зазначених арбітражним керуючим Бандолою О. О. та ОСОБА_2 Додатково, представник ПАТ «Промінвестбанк» зазначає, що Законом не передбачено право ліквідатора на визнання недійсними результатів аукціону та договорів про передачу прав власності, що були проведені та укладені більше ніж рік тому попереднім ліквідатором банкрута. Дії попереднього ліквідатора не порушили прав теперішнього ліквідатора, а тому відповідно до вимог ГПК України він не має підстав звертатись до суду із захистом своїх прав.

Ліквідатор ТзОВ ВКФ «Луцьккондитер» Григорєв В. В. в судовому засіданні заяву про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі та доводи викладеній в ній підтримав повністю. Додатково зазначив, що згідно угоди на організацію та проведення відкритих публічних торгів від 09.12.2013 року, укладеної між арбітражним керуючим Бандолою О. О. та МУТС «Епсілон» під лотом №4 зазначено свідоцтво НОМЕР_1 цукерки «ІНФОРМАЦІЯ_2», проте згідно протоколу проведення аукціону від 11.06.2014 року, який відбувався на підставі зазначеної угоди, ОСОБА_2 придбано лот №4, назва лота зазначено свідоцтво НОМЕР_2 «ІНФОРМАЦІЯ_1». В свою чергу, в угоді від 09.12.2013 року знак для товарів та послуг «ІНФОРМАЦІЯ_1» знаходиться під лотом №15.

Крім того, арбітражний керуючий Григорєв В. В. повідомив, що загальна сума виручена з продажу ліквідатором ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» Бандолою О.О. свідоцтв, куплених ОСОБА_2 становить 8100 грн. (свідоцтво НОМЕР_3 (торт «ІНФОРМАЦІЯ_3») було придбане за 2000 грн., свідоцтво НОМЕР_5 (торт без назви) було придбане за 2000 грн., свідоцтво НОМЕР_4 (цукерки «ІНФОРМАЦІЯ_4») було придбане за 2000 грн.,свідоцтво НОМЕР_2 («ІНФОРМАЦІЯ_1») було придбане за 2100 грн.) проте, витрати на організацію проведення відкритих публічних торгів (аукціону) сплачених Міжнародній Універсальній Товарно-Сировинній Біржі «Епсілон» становлять 7500 грн.

З наведеного вище вбачається, що прибуток від продажу свідоцтв становить 600 грн., що в свою чергу порушило права конкурсних кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» так, як іншого не заставного майна в банкрута немає і коштів не вистачає для погашення їх кредиторської заборгованості.

Розглянувши та дослідивши наявні матеріали справи, заслухавши пояснення ліквідатора та представників сторін, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про підставність заяви ліквідатора ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» про визнання недійсним результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі з огляду на таке:

Відповідно до частини 2 статті 41 Господарського кодексу України, провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням особливостей, встановлених Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон про банкрутство).

Пунктом 1-1 Розділу X Прикінцеві та Перехідні положення Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено, що положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Отже, в ході ліквідаційної процедури, введеної щодо підприємства-боржника постановою від 31.07.2012 року, повинні застосовуватися положення, які регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство в редакції Закону про банкрутство зі змінами згідно Закону України №4212-VІ від 22.12.2011 року, який набрав чинності з 19.01.2013 року.

В пункті 3 ст. 55 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», яка міститься в Розділі 4 Закону, а саме «Продаж майна в провадженні у справі про банкрутство» зазначено, що результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними.

Відповідно до ст. 1 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній до 19.01.2013 року, ліквідатор - фізична особа, яка відповідно до рішення господарського суду організовує здійснення ліквідаційної процедури боржника, визнаного банкрутом, та забезпечує задоволення визнаних судом вимог кредиторів у встановленому цим Законом порядку.

Оскільки в даному випадку продаж майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» відбувався у відповідності до положень ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в чинній редакції, то відповідно ліквідатор банкрута в порядку ст. 55 Закону про банкрутство має право звернутися до суду із заявою про визнання результатів аукціону недійсними.

Твердження представника банку про те, що Законом не передбачено право ліквідатора на визнання недійсними результатів аукціону, що були проведені попереднім ліквідатором в ліквідаційній процедурі є безпідставними.

Судом встановлено, що згідно листа філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» ДП «Український інститут промислової власності» №22 від 08.01.2013 року повідомлено арбітражного керуючого Бандолу О.О. про те, що в спеціалізованій базі даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» виявлені свідоцтва на знаки для товарів і послуг, зареєстровані за ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» а саме: НОМЕР_6, НОМЕР_1, НОМЕР_7, НОМЕР_8, НОМЕР_9, НОМЕР_10, НОМЕР_11, НОМЕР_12, НОМЕР_13, НОМЕР_14, НОМЕР_15, НОМЕР_16, НОМЕР_17, НОМЕР_18, НОМЕР_19, НОМЕР_20, а також надані копії бібліографічних даних вказаних свідоцтв (Т. 19, а. с. 118).

27 лютого 2013 року проведені збори комітету кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер», які оформлені протоколом (Т. 19, а. с. 130-132). Одним з питань порядку денного зазначено: «визначення порядку продажу майна банкрута». Відтак, ліквідатор Бандола О. О. повідомив кредиторів про те, що з 19.01.2013 року набрала чинності нова редакція Закону про банкрутство, яким встановлено новий порядок продажу майна банкрута. В свою чергу, виступив голова комітету кредиторів - представник ПАТ «Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк», який запропонував проводити продаж майна банкрута у відповідності до вимог Закону про банкрутство в редакції з 19.01.2013 року повідомивши при цьому детально порядок продажу, який в подальшому одноголосно підтримано усіма членами комітету кредиторів.

Отже, комітетом кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» вирішено, зокрема:

- доручити ліквідатору провести конкурс із визначення торгуючої організації, яка буде задіяна як організатор аукціону та опублікувати оголошення про проведення конкурсу в газеті Голос України. Доручити ліквідатору самостійно визначити переможця конкурсу (торгуючу організацію, яка запропонує найкращу ціну та умови проведення аукціону) та укласти договір про організацію проведення аукціону з продажу майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер». Вартість проведення аукціону з продажу майна не повинна перевищувати 1 500,00 грн.

- встановити, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У вигляді цілісного майнового комплексу продається нерухоме майно, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності банкрута.

- виставити на продаж (аукціон) майно ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» у вигляді цілісного майнового комплексу. Встановити, що початковою вартістю цілісного майнового комплексу, відповідно до ч. І ст.43 Закону про банкрутство, є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимоги кредиторів, а саме: 146 354 709 грн. 31 коп.

- у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця (у разі продажу нерухомого майна - двох місяців) організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон;

- початковою вартістю повторного аукціону є вартість зменшена на 20% щодо початкової вартості попереднього аукціону.

Відтак, судом встановлено, що станом на день проведення засідання комітету кредиторів (27.02.2013 року), на якому вирішено доручити ліквідатору здійснювати продаж майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу, арбітражному керуючому Бандолі О. О. було відомо про наявність зареєстрованих за ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» знаків для товарів і послуг (лист філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» ДП «Український інститут промислової власності» від 08.01.2013 року).

Відповідні обставини сторонами не заперечуються.

В свою, чергу після проведення відповідного засідання комітету кредиторів, а саме 26.03.2013 року між ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» укладено угоду на організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону) (Т. 19, а. с. 119-120). Відповідно до п. п. 1.1, 2.1.1 угоди її предметом є здійснення сторонами дій, пов'язаних з реалізацією майна шляхом його продажу на відкритих публічних торгах (аукціоні). ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. замовляє проведення відкритих публічних торгів (аукціону) з продажу майна, що належить ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер», а саме

- котел Е 6,5-14, заводський номер 3257;

- котел е, 6,5-14 ГМ, заводський номер 81585;

- економайзер ЕП236, заводський номер 408;

- економайзер, заводський номер 140;

- автомобіль КАМАЗ 5320, 1995 року випуску;

- причеп 1992 року випуску.

Майно ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» продається у вигляді цілісного майнового комплексу. У вигляді цілісного майнового комплексу продається нерухоме майно, основні засоби та інші товарно-матеріальні цінності. Початковою вартістю майна є сукупність визнаних вимог кредиторів, а саме 146 354 709 грн. 31 коп. (п. п. 2.1.2.1, 2.1.2.2 угоди).

МУТСБ «Епсілон» листом від 22.04.2013 року №22/04-1 повідомило арбітражного керуючого Бандолу О.О., що аукціон з продажу майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» у вигляді цілісного майнового комплексу, який призначений на 29.04.2013 року не відбудеться у зв'язку з відсутністю заявок на участь в аукціоні від потенційних покупців (Т. 19, а. с. 125).

Відповідно до п. 5 ст. 43 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

В порушення вимог ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» в редакції, чинній з 19.01.2013 року, та рішення комітету кредиторів банкрута від 27.02.2013 року знаки для товарів і послуг, які зареєстровані за ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» і про які було відомо арбітражному керуючому Бандолі О. О. до переліку майна згідно угоди на організацію та проведення відкритих публічних торгів від 26.03.2013 року не включені.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження продажу майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» у вигляді цілісного майнового комплексу з врахуванням свідоцтв на знаки для товарів і послуг за початковою вартістю, яка становить сукупність усіх вимог кредиторів.

Крім того, суду не надано доказів, які спростовували б твердження ліквідатора банкрута про те, що на сайті Міністерства юстиції України опубліковувалося оголошення про проведення аукціону з продажу майна ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» у вигляді цілісного майнового комплексу, що призначений на 29.04.2013 року.

В свою чергу, арбітражний керуючий Бандола О. О. зазначає, що організатор аукціону повідомив його про розміщення оголошення щодо проведення аукціону. Також організатор аукціону повідомив, що у зв'язку з технічною недосконалістю сайту, неналагодженою роботою відділу банкрутства частина оголошень, які були розміщені на початку роботи сайту не збереглися. До відзиву арбітражний керуючий долучив повідомлення МУТС «Епсілон» про оголошення щодо продажу майна банкрута. Проте, відповідне повідомлення не може бути доказом розміщення на офіційному сайті Міністерства юстиції України відповідного оголошення. Будь-якої офіційної відповіді Мін'юсту України щодо зазначених арбітражним керуючим Бандолою О. О. обставин справи суду не надано..

Міжнародна Універсальна Товарно-Сировинна Біржа «Епсілон» будь-яких пояснень щодо заяви ліквідатора банкрута Григорєва В. В. про визнання результатів аукціону недійсними суду не надала, хоча була вчасно та належним чином повідомлена про час та місце розгляду справи.

Згідно з ч. 5 ст. 44 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» у разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами. Відповідну правову норму було розтлумачено у п. 31 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 «Про Закон України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції Закону України від 22.12.2011 № 4212-VI) в якому зазначається, що порядок продажу майна банкрута врегульовано статтею 44 Закону. При цьому продаж майна частинами здійснюється лише у випадку, коли не вдалося реалізувати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

В свою чергу, суду зазначає, що відповідні норми Закону про банкрутство спрямовані на можливість реалізації майна для подальшого автономного здійснення певної господарської діяльності та якомога повнішого задоволення вимог кредиторів підприємства-банкрута.

Крім того, рішенням комітету кредиторів від 27.02.2013 року передбачено, що у разі закінчення аукціону без визначення переможця протягом місяця організатор аукціону зобов'язаний провести повторний аукціон з початковою вартістю повторного аукціону на 20% меншою щодо початкової вартості попереднього аукціону.

В подальшому, 30.05.2013 року між ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» укладеного угоду на організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону) (Т. 19, а. с. 121-122) відповідно до якої арбітражний керуючий Бандола О. О. замовив проведення відкритих публічних торгів (аукціону) з продажу майна, що належить ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер», а саме свідоцтв на знаки для товарів і послуг, що поділені на 18 лотів (кожне свідоцтво відповідало одному лоту) з вартістю за кожен окремий лот 2 000 грн. 00 коп.

Згідно протоколів проведення відкритих публічних торгів №№1, 2, 3 від 08.07.2013 року реалізовано лоти 3, 4, 9 а саме свідоцтва НОМЕР_3 (торт «ІНФОРМАЦІЯ_3»), НОМЕР_5 (торт без назви), НОМЕР_4 (цукерки «ІНФОРМАЦІЯ_4») за ціною 2 000 грн. 00 коп. без ПДВ за кожен лот. Переможцем аукціону визнано ОСОБА_2 (Т. 19, а. с. 127-129).

09.07.2013 року між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та ОСОБА_2 укладено договори про передачу права власності на знаки для товарів та послуг на підставі протоколів проведення відкритих публічних торгів (аукціону) МУТС «Епсілон» №1, 2, 3 від 08.07.2013 року (свідоцтва НОМЕР_3 (торт «ІНФОРМАЦІЯ_3»), НОМЕР_5 (торт без назви), НОМЕР_4 (цукерки «ІНФОРМАЦІЯ_4») (Т. 19, а. с. 133-134).

В подальшому, згідно листа філії «Український центр інноватики та патентно-інформаційних послуг» ДП «Український інститут промислової власності» №1195 від 26.11.2013 року повідомлено арбітражного керуючого Бандолу О.О. про те, що в спеціалізованій базі даних «Зареєстровані в Україні знаки для товарів і послуг» були виявлені свідоцтва на знаки для товарів і послуг, зареєстровані за ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» а саме: НОМЕР_21, НОМЕР_22, НОМЕР_23, НОМЕР_1, НОМЕР_24, НОМЕР_25, НОМЕР_26, НОМЕР_20 (Т. 19, а. с. 117)

09.12.2013 року між ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та Міжнаціональною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» укладено угоду на організацію та проведення відкритих публічних торгів (аукціону) (Т. 19, а. с. 122-124) відповідно до яких арбітражний керуючий Бандола О. О. замовив проведення відкритих публічних торгів (аукціону) з продажу майна, що належить ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер», а саме свідоцтв на знаки для товарів і послуг, що поділені на 18 лотів (кожне свідоцтво відповідало одному лоту) з вартістю за кожен окремий лот 2 000 грн. 00 коп.

Згідно протоколу проведення відкритих публічних торгів №1 від 11.06.2014 року реалізовано лот №4, а саме свідоцтва НОМЕР_2 («ІНФОРМАЦІЯ_1») за ціною 2 100 грн. 00 коп. без ПДВ. Переможцем аукціону визнано ОСОБА_2 (Т. 19, а. с. 126).

Суд зазначає, що згідно угоди від 09.12.2013 року укладеної з торгуючою організацією і на підставі якої відбувалися торги під лотом №4 зазначено інший товарний знак, а саме свідоцтво НОМЕР_1 (цукерки «ІНФОРМАЦІЯ_2»).

12.06.2014 року між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та ОСОБА_2 укладено договір про передачу права власності на знак для товарів та послуг на підставі протоколу проведення відкритих публічних торгів (аукціону) МУТС «Епсілон» №1 від 11.06.2014 року (свідоцтво НОМЕР_2) (Т. 19, а. с. 135).

Відтак, арбітражний керуючий Бандола О. О. взагалі не здійснював продаж майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за вартістю, що ставить сукупність усіх вимог кредиторів.

Твердження представника банку та ОСОБА_2 про те, що ліквідатор Бандола О. О. здійснював продаж майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу, а саме на аукціоні, що мав відбутися 29.04.2013 року є безпідставним, оскільки на відповідний аукціон виставлялося не усе майно ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» про яке було відомо колишньому ліквідатору.

В подальшому, як зазначає, арбітражний керуючий Бандола О. О. в поясненнях від 14.04.2015 року він встановив, що обладнання, яке виставлялося на торги, зокрема:

- котел Е 6,5-14, заводський номер 3257;

- котел е, 6,5-14 ГМ, заводський номер 81585;

- економайзер ЕП236, заводський номер 408;

- економайзер, заводський номер 140;

за банкрутом не зареєстровано, а тому відповідне обладнання виключено зі складу ліквідаційної маси ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер».

Відтак, після встановлення відповідних обставин справи до складу ліквідаційної маси банкрута увійшли знаки для товарів і послуг, а також автомобіль КАМАЗ 5320, 1995 року випуску та причеп 1992 року випуску.

В порушення ст. 44 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до якої ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу, арбітражний керуючий Бандола О. О. як замовник торгів, уклавши згадані вище угоди на їх проведення з торгуючою організацією (угода від 30.05.2013 року та від 09.12.2013 року), здійснював реалізацію майна банкрута окремими лотами. При цьому, на торги у вигляді 18 лотів виставлено лише знаки для товарів та послуг, проте не виставлено також інше майно, яке увійшло до ліквідаційної маси (автомобіль КАМАЗ 5320, 1995 року випуску, причеп 1992 року випуску).

Слід зазначити, що арбітражний керуючий Бандола О. О., ПАТ «Промінвестбанк» та ОСОБА_2 зазначають, що комітет кредиторів ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» прийняв рішення, яке оформлено протоколом від 23.05.2013 року, дозволити ліквідатору здійснювати продаж майна (свідоцтва на знаки для товарів і послуг) боржника частинами (окремими лотами). Відповідний протокол долучено до відзиву арбітражного керуючого Бандоли О. О.

Проте, суд критично оцінює відповідне рішення комітету кредиторів банкрута, оскільки порядок продажу майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу встановлено прямою нормою Закону України «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом».

Відтак, рішення комітету кредиторів від 23.05.2013 року не спростовує обставин щодо недотримання порядку продажу майна банкрута, встановленого спеціальним Законом про банкрутство.

Суд зазначає, що лише у разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами (ст. 44 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржник або визнання його банкрутом»).

В такому випадку, комітет кредиторів наділений повноваженнями щодо визначення складу майна для продажу частинами.

Не спробувавши продати майно цілісним майновим комплексом, а продавши окремими лотами ліквідні свідоцтва на знаки для товарів та послуг, колишній ліквідатор залишив за собою не ліквідне майно банкрута, хоча необхідно було здійснити продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу, а в разі не продажу з першого аукціону відповідного майна банкрута, провести наступний з можливістю пониження ціни, як те було визначено в протоколі комітету кредиторів банкрута від 27.02.2013 року та передбачено нормою ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Доказів, які спростовували б відповідні обставини в матеріалах справи відсутні.

Ліквідатор банкрута Григорєв В. В. в заяві також зазначає, що арбітражним керуючим Бандолою О.О. не було здійснено оцінки майна банкрута, зокрема свідоцтв на знаки для товарів та послуг, що в свою чергу спричинило продаж свідоцтв на знаки для товарів та послуг по заниженій ціні. Відповідний висновок можна зробити з того, що дані торгові марки є популярні, довгий період часу використовувались та відомі споживачам. Ліквідатор банкрута зазначає, що ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» реєструючи продані торгові марки понесло значно більші витрати на їх розробку та реєстрацію, ніж кошти за які їх було продано. Як наслідок продаж свідоцтв без проведення їх оцінки відбувся за заниженою вартістю, що в свою чергу порушило права конкурсних кредиторів ТзОВ «ВКФ «Луцьккондитер» так, як іншого незаставного майна в банкрута немає і коштів від реалізації не вистачить для погашення наявної кредиторської заборгованості.

Суд погоджується з твердженням ліквідатора про те, що продаж свідоцтв на знаки для товарів та послуг відбувся за низькою ціною.

В спростування викладених обставин, арбітражний керуючий Бандола О. О., представники банку та ОСОБА_2 посилаються на ст. 43 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до якої майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

Крім того, представник банку в судовому засіданні зазначила, що комітетом кредиторів погоджено вартість продажу знаків для товарів та послуг, а саме 2 000 грн. 00 коп. за один знак (протокол від 23.05.2013 року). Зазначила, що колишнім ліквідатором не надано доказів на підтвердження більшої вартості знаків для товарів та послуг.

В свою чергу, суд зазначає, що не зважаючи на приписи ст. 43 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» відповідно до яких нормативна грошова оцінка майна боржника не вимагається, процедура реалізації майна банкрута спрямована на можливість якомога повнішого погашення вимог кредиторів боржника, відповідно вартість продажу майна ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в тому числі ліквідних знаків для товарів та послуг, на думку суду, повинна була здійснюватися за значно вищою ціною.

Ліквідатором банкрута Григорєвим В. В. до матеріалів справи долучено акт виконаних робіт, що підписаний арбітражним керуючим Бандолою О. О. та МУТС «Епсілон» від 04.11.2013 року згідно якого торгуюча організація отримала винагороду в сумі 7 500 грн. 00 коп., проте як вбачається з протоколів проведення торгів МУТС «Епсілон» реалізувала знаки для товарів і послуг на загальну суму 8 100 грн. 00 коп.

Відтак, ліквідатором при реалізації спірних знаків для товарів та послуг отримано кошти для погашення вимог кредиторів в сумі 600 грн. 00 коп., що на думку суду, є неспіврозмірним по відношенню до ліквідності реалізованого товару.

Крім того, не дотримавшись ст. 44 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» про продаж майна у вигляді цілісного майнового комплексу, арбітражний керуючий Бандола О. О. діяв всупереч ст. 43 Закону відповідно до якої початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів.

Щодо клопотання арбітражного керуючого Григорєва В. В. про відновлення пропущеного строку на подачу заяви про визнання недійсними результати аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі, суд вважає відповідне клопотання безпідставним, оскільки ліквідатором ні в заяві, ні в судовому засіданні не зазначено жодних норм права, які встановлювали б відповідний строк.

Враховуючи усе вищевикладене, недотримання норм ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо порядку продажу майна ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер», враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень суд вважає заяву арбітражного керуючого Григорєва В. В. про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі підставною та такою що підлягає до задоволення повністю.

Згідно п. 12 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про судове рішення» від 23.03.2012 року №6 ухвали господарських судів набирають законної сили в день їх винесення, якщо інше не передбачено законом.

Керуючись ст. ст. 41, 44, 45, 49, 55 ЗУ «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву ліквідатора товариства з обмеженою відповідальністю «Виробничо-комерційна фірма «Луцьккондитер» Григорєва В. В. від 26.03.2015 року про визнання недійсними результатів аукціону з продажу майна в ліквідаційній процедурі задоволити.

2. Визнати недійсними результати аукціону з реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер" (м.Луцьк, вул. Володимирська, 57А, ), проведеного Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 08.07.2013 року.

3. Визнати недійсними результати аукціону з реалізації майна товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "Луцьккондитер" (м.Луцьк, вул. Володимирська, 57А, ), проведеного Міжнародною Універсальною Товарно-Сировинною Біржею «Епсілон» 11.06.2014 року.

4. Визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 09.07.2013 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_3.

5. Визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 09.07.2013 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтва на знак для товарів і послуг НОМЕР_4 та НОМЕР_5.

6. Визнати недійсним договір про передачу права власності на знак для товарів і послуг від 12.06.2014 року, укладений між ТзОВ «ВКФ» Луцьккондитер» в особі ліквідатора Бандоли О. О. та ОСОБА_2, предметом якого є свідоцтво на знак для товарів і послуг НОМЕР_2.

7. Ухвала суду набирає законної сили в день її винесення, тобто 16.04.2015 року.

Суддя М. С. Шум