номер провадження справи 4/29/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 Справа № 905/1607/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, буд. 6)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" (85295, Донецька область, м. Дзержинськ, смт. Новгородське, вул. Артема, буд. 1; тел. (06247) 25909)

про стягнення 73974,68 грн. основного боргу за договором на купівлю-продаж природного газу № 1//11БО від 30.09.2011р., 6068,71 грн. пені, 766,04 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 4531,40 грн. 3 % річних та 8555,05 грн. штрафу

Суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників сторін:

від позивача - Данилевський О.М., довіреність №142.0-89 від 18.04.2014 р.;

від відповідача - не з'явився.

25.02.2015 р. до господарського суду Запорізької області від Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" надійшла письмова заява вих. № 14/2-138-1 від 18.02.2015 р. з копіями документів, за якими господарським судом Донецької області було порушено провадження у справі №905/1607/14, розгляд якої по суті не закінчено.

Відповідно до доданих до даної заяви копій документів, 12.03.2014 р. ухвалою господарського суду Донецької області порушено провадження у справі № 905/1607/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" про стягнення 93 895,88 грн.

Автоматизованою системою документообігу господарського суду здійснено розподіл справ між суддями та визначено її до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Відповідно до ст. 1 Закону України від 12.08.2014 р. "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя окремими судами в районі проведення антитерористичної операції змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим в районі проведення антитерористичної операції судам.

Статтею 3 даного Закону визначено, що справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. №28- "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарським судам, розташованим в районі проведення антитерористичної операції, здійснюється: господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області - господарським судом Запорізької області.

Матеріали господарської справи № 905/1607/14 із господарського суду Донецької області до господарського суду Запорізької області передані не були. Листом господарського суду Донецької області від 03.09.2014 р. № 01-40/221, направленого голові Вищого господарського суду України, копія листа - на адресу господарського суду Запорізької області, господарський суд Донецької області повідомив про неможливість направлення справ, які знаходяться в провадженні господарського суду Донецької області, до господарського суду Запорізької області в зв'язку із контролюванням незаконним військовим угрупуваннями міста Донецька.

25.02.2015 р. позивач звернувся до господарського суду Запорізької області із заявою про прийняття до свого провадження справи № 905/1607/14, розгляд якої не закінчено господарським судом Донецької області.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.2015 р. прийняті документи і матеріали у справі № 905/1607/14 до провадження, справі присвоєно номер провадження 4/29/15, призначено судове засідання на 01.04.2015 р. На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладений на 16.04.2015 р.

В судовому засіданні 16.04.2015 р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотанням представника розгляд с позивача здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представником позивача заявлене усне клопотання про припинення провадження у справі № 905/1607/14, в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 73974,68 грн., у зв'язку з відсутністю предмета спору, оскільки сума основного боргу відповідачем сплачена у повному обсязі. На підтвердження зазначеного позивачем надана довідка про проведення операцій з ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства", відповідно до якої основна сума заборгованості за договором про купівлю-продаж природного газу № 1/11 БО від 30.09.2011 р. погашена в повному обсязі.

В судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав викладених в позовній заяві, з урахуванням клопотання про припинення провадження у справі в частини основної суми заборгованості в розмірі 73974,68 грн.

В обґрунтування своїх позовних вимог позивач посилається на ст., ст. 526, 611, 625 ЦК України, ст.ст. 193,231 ГК України, договір про купівлю-продаж природного газу №1/11 БО від 30.09.2011 р. з додатковою угодою № 1 від 11.10.2011 р., додатковою угодою № 2 від 31.01.2012 р., додатковою угодою № 3 від 27.06.2012 р., та просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" 6068,71 грн. пені, 766,04 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 4531,40 грн. 3 % річних та 8555,05 грн. штрафу.

Відповідач у судові засідання не з'являвся, про причини неявки суд не повідомив, витребувані документи та письмовий відзив не надав.

Відповідно до інформації, розміщеної на офіційному Інтернет-сайті Українського державного підприємства поштового зв'язку „Укрпошта", з 27.11.2014 припинено приймання поштових відправлень на/з територію(ї) Донецької та Луганської областей до/з населених пунктів, на території яких органи державної влади тимчасово не здійснюють або здійснюють не в повному обсязі свої повноваження.

Додатково, наведений перелік таких населених пунктів, до якого м. Дзержинськ Донецької області, станом на 27.02.2015р. (дати направлення ухвали № 905/1607/14 про прийняття справи до розгляду) - не включено, з чого слідує, що до м. Дзержинськ Донецької області поштові відправлення надсилалися.

Про час та місце слухання справи відповідач повідомлений належним чином, ухвала суду про прийняття документів і матеріалів у справі № 905/1607/14 від 25.02.2015р. була направлена засобами поштового зв'язку на адресу вказану у позовній заяві, а саме: 85295, Донецька область, м. Дзержинськ, смт. Новгородське, вул. Артема, буд. 1, та станом на час розгляду справи на адресу суду не поверталася.

Ухвала суду № 905/1607/14 від 01.04.2015р. була направлена засобами поштового зв'язку на адресу вказану у позовній заяві, однак у зв'язку з неможливістю здійснення поштових відправлень у м. Донецьк, направлена не була.

Також , інформацію про час і місце судового засідання, відповідно до п. 6 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції», розміщено на сторінці суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет, про що свідчить витяг який міститься в матеріалах справи.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, проте не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторони, суд дійшов висновку про можливість розгляду позовної заяви по суті в судовому засіданні 14.04.2015 року за відсутності представника відповідача.

Крім того, суд виходить з тих обставин, що відповідно до ч. 1 ст. 69 ГПК України, спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви.

Положеннями ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод визначено, що кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку. Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 - 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005 р. у справі "Смірнова проти України").

Згідно ст. 75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З урахуванням викладеного, суд вважає за доцільне розглянути справу по-суті за наявними в ній матеріалами, яких достатньо для вирішення спору по суті, за відсутністю відповідача.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Статтею 11 ЦК України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до частини 2 цієї ж статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

30.09.2011р. ПАТ «НАК «Нафтогаз України» (позивачем у справі) та ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства" (відповідачем у справі) був укладений Договір на купівлю-продаж природного газу № 1//11БО, з відповідними змінами і доповненнями, внесеними додатковими угодами. (далі за текстом - Договір).

За умовами Договору позивач (Продавець) зобов'язався передати у власність відповідачу (Покупцеві) у IV кварталі 2011 року та у 2012 році імпортований природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ «НАК «Нафтогаз України»), для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а відповідач зобов'язався прийняти і оплатити газ визначеному договорі. (п.1.1Договору)

Відповідно до п. 1.2 Договору газ, що продається за цим Договором, використовується відповідачем виключно для вироблення теплової енергії яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами та використовуються теплогенеруючими (теплопостачальними) підприємствами на власні потреби та витрати.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що продавець передає покупцеві з 01жовтня 2011 року по 31 грудня 2012 року газ в обсязі до 118,0 тис.куб.м.

Порядок та умови передачі газу визначені сторонами розділом 3 Договору.

Пунктом 3.3. договору визначено, що приймання-передача газу, поставленого продавцем покупцеві, оформлюється актом приймання-передачі газу.

Ціна договору узгоджена сторонами в розділі 5 Договору.

Відповідно до п.5.2 (в редакції додатковою угодою № 3 від 27.06.2012 р.) ціна за 1000 куб.м. природного газу становить 3 509,00 грн. без урахування податку на додану вартість, збору у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ, тарифів на транспортування, розподіл і постачання природного газу, крім того:- збір у вигляді цільової надбавки до затвердженого тарифу на природний газ - 2%;- податок на додану вартість за ставкою - 20%. Крім того, тариф на транспортування природного газу магістральними та розподільними трубопроводами - 305,60 грн., крім того ПДВ - 20% - 61,12 грн., всього з ПДВ - 366,72 грн. (триста шістдесят шість гривень 72 коп.). До сплати за 1000 куб.м. природного газу - 3 884,78 грн., крім того ПДВ - 20% - 776,96 грн., всього з ПДВ - 4661,74 гривень.

Порядок та умови проведення розрахунків визначені сторонами в розділі 6 договору. Так, відповідно до п. 6.1. Договору оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця наступного за місяцем поставки газу. Пунктом 6.3. Договору передбачено, що за наявності заборгованості за цим договором продавець зараховує кошти, що надійшли від покупця, як погашення заборгованості за спожитий газ, поставлений в минулі періоди за цим договором, в порядку календарної черговості виникнення заборгованості. Кошти, які надійшли від покупця, будуть зараховані як передоплата за умови відсутності заборгованості за цим договором.

Відповідно до п.11.1 Договору, даний договір набирає чинності з дати підписання та скріплення печатками сторін, і діє у частині реалізації газу з 01.10.2011 р. до 31.12.2012 р. включно, а в частині проведення розрахунків - до повного погашення заборгованості.

Як встановлено судом з матеріалів справи, на виконання умов Договору протягом жовтня 2011р. - грудня 2012 року позивач поставив відповідачу природний газ на загальну суму 471 672, 36 грн. з ПДВ, що підтверджується Актами приймання-передачі природного газу за вказаний період, а саме:

- Акт від 31.10.11р. б/н на суму 28 872,10 грн. (за жовтень 2011р.);

- Акт від 30.11.11 на суму 974,45 грн. (за листопад 2011р.);

- Акт від 31.12.11 на суму 59 408,63 грн. (за грудень 2011р.);

- Акт від 31.01.12 б/н на суму 57 570.68 грн. (за січень 2012р.);

- Акт від .02.12 б/н на суму 82 106,28 грн. (за лютий 2012р.);

- Акт від 31.03.12 б/н на суму 52 17 грн. (за березень 2012р.);

- Акт від 30.04.12 б/н на суму 14 055,30 грн. (за квітень 2012р.);

- Акт від 29.12.12 б/н на суму 6 256,05 грн. (за жовтень 2012р.);

- Акт від 30.11.12 б/н на суму 56 267,15 грн. (за листопад 2012р.);

- Акт від 31.12.12 б/н на суму 66 294.55 грн. (за грудень 2012р.).

При цьому, вказані Акти приймання-передачі природного газу за жовтень 2011р. - грудень 2012 року підписані та скріплені печатками позивача, відповідача і газорозподільної організації без жодних претензій та зауважень. (Оригінали зазначених документів досліджувалися судом в судовому засіданні, належним чином посвідчені копії - залучені до матеріалів справи).

Рішенням господарського суду Донецької області по справі № 5006/8/147/2012 від 14.01.2012р. стягнуто з відповідача основну заборгованість за поставлений протягом жовтня 2011р.-квітня 2012р., а також було стягнуто суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення та суму 3% річних за цим договором за період жовтень 2011р.-квітень 2012р. Нарахування сум заборгованості та суми штрафних санкцій позивачем було заявлено по 19.09.2012 року.

Відповідач протягом жовтня - грудня 2012 року продовжував отримувати природній газ від Позивача, однак не здійснив повної оплати за спожитий природний газ.

Відповідно до цього, ПАТ «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» вважає за необхідне стягнути в Відповідача 73974,68 грн. основного боргу станом на 30.01.2014р., за період жовтень - грудень 2012р., 6068,71 грн. пені, 766,04 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 4531,40 грн. 3 % річних та 8555,05 грн. штрафу нарахованих за період з 20.09.2012р. по 30.01.2014р., що є предметом розгляду по даній справі.

Частинами 1, 2 ст. 712 ЦК України встановлено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати. Покупець зобов'язаний сплатити повну ціну переданого товару.

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Глава 50 ЦК України передбачає підстави та умови припинення зобов'язання, зокрема, статтею 599 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 68 Конституції України закони України підлягають обов'язковому виконанню на всій території України всіма юридичними та фізичними особами.

Станом на 30.01.14 сума основного боргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Новгородський комбінат комунального господарства» за період жовтень - грудень 2012 року склала 73 974,68 грн.

В ході розгляду спору судом з'ясовано, що відповідач після подачі позову до суду сплатив суму основного боргу 73974,68 грн. на користь позивача, що підтверджується матеріалами справи, а саме бухгалтерською довідкою про проведення операцій з ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства".

З наданої довідки вбачається, що сума основного боргу в розмірі 73 974,68 грн. була погашена відповідачем 31.05.2014р. та 29.12.2014р., а саме після порушення провадження у справі №905/1607/14 господарським судом Донецької області.

Таким чином, предмет спору в частині вимог про стягнення боргу в сумі 73974,68 грн. відсутній, а провадження у справі в цій частині підлягає припиненню в порядку п. 1-1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 2 ст. 193 ГК України, встановлено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 6 ст. 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою НБУ, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.2 Договору, який передбачає, що у разі невиконання покупцем умов п. 6.1 договору він у безспірному порядку зобов'язується зобов'язується (крім суми заборгованості) сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 відсотків від суми простроченого платежу.

Позивачем пред'явлена до стягнення пеня за прострочку оплати поставленого природного газу в сумі 6068,71 грн. Згідно розрахунку позивача пеня нараховувалася по кожному Акту приймання-передачі природного газу за спірний період окремо, починаючи з жовтня - грудня 2012 року.

Отже, нарахування позивачем пені за заявлений період відповідає умовам Договору та вимогам чинного законодавства.

Враховуючи те, що судом встановлено порушення відповідачем строків оплати за поставлений природний газ, то вимога про стягнення пені у розмірі 6068,71 грн. є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 8555,05 грн. штрафу в розмірі 7 %, яка обґрунтована посиланням на приписи п. 7.2 Договору.

Згідно з ч. 2 ст. 549 ЦК України штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання.

Факт прострочення відповідачем оплати природного газу, поставленого на виконання умов Договору № 1//11БО від 30.09.2011 р., матеріалами справи доведений та відповідачем не спростований.

Перевіривши в судовому засіданні наданий позивачем розрахунок, суд вважає, що розрахунок позивачем виконаний вірно.

За таких обставин, вимога про стягнення з ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства" 8555,05 грн. штрафу заявлена до стягнення обґрунтовано та підлягає задоволенню судом.

У відповідності до положень чинного законодавства захист цивільних прав здійснюється, зокрема, шляхом стягнення з особи, яка порушила право, завданих збитків, а у випадках передбачених законодавством або договором, неустойки (штрафу, пені), а також інших засобів передбачених законодавством.

До інших засобів захисту цивільних прав, у відповідності до ст. 625 ЦК України, відносяться втрати від інфляції та 3 % річних.

Статтю 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно пункту 7.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань", за відсутності інших підстав припинення зобов'язання, передбачених договором або законом, зобов'язання, в тому числі й грошове, припиняється його виконанням, проведеним належним чином (стаття 599 ЦК України). Саме лише прийняття господарським судом рішення про задоволення вимог кредитора, якщо таке рішення не виконано в установленому законом порядку, не припиняє зобов'язальних відносин сторін і не звільняє боржника від відповідальності за невиконання грошового зобов'язання та не позбавляє кредитора права на отримання передбачених частиною другою статті 625 ЦК України сум. Отже, якщо судове рішення про стягнення з боржника коштів фактично не виконано, кредитор вправі вимагати стягнення з нього в судовому порядку сум інфляційних нарахувань та процентів річних аж до повного виконання грошового зобов'язання.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 4531,40 грн. 3 % річних, які розраховані по кожному Акту приймання-передачі природного газу за спірний період окремо, починаючи з жовтня - грудня 2012 року.

Даний розрахунок судом перевірений та встановлено, що розрахунок 3 % річних за несвоєчасну оплату за поставлений природний газ позивачем виконаний вірно.

Отже, вимога про стягнення з відповідача 4531,40 грн. 3 % річних є доведеною, обґрунтованою та підлягає задоволенню судом.

Крім того, позивачем заявлена вимога про стягнення з відповідача 766,04 грн. втрат від інфляції грошових коштів.

Даний розрахунок судом перевірений та встановлено, що розрахунок втрат від інфляції грошових коштів позивачем виконаний вірно.

З урахуванням викладеного, вимога про стягнення з відповідача інфляційних витрат за порушення строків оплати за Договором № 1//11БО від 30.09.2011 р. підлягає задоволенню в сумі 766,04 грн.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач надав всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 73974,68 грн. провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору в цій частині позовних вимог.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні доведеними, заснованими на законі, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню судом частково в частині стягнення з ТОВ "Новгородський комбінат комунального господарства" на користь ПАТ «НАК «Нафтогаз України» 6068,71 грн. пені, 766,04 грн. втрат від інфляції грошових коштів, 4531,40 грн. 3 % річних та 8555,05 грн. штрафу.

В частині стягнення суми основного боргу в розмірі 73974,68 грн. провадження у справі слід припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку із відсутністю предмету спору в цій частині позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Керуючись ст., ст. 32, 33, 34, 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», м. Київ до Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства", Донецька область, м. Дзержинськ задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Новгородський комбінат комунального господарства" (85295, Донецька область, м. Дзержинськ, смт. Новгородське, вул. Артема, буд. 1, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», (04116, м. Київ, вул. Б.Хмельницького, буд. 6, ) 6068 (шість тисяч шістдесят вісім) грн. 71 коп. пені, 4531 (чотири тисячі п'ятсот тридцять одну) грн. 40 коп. 3 % річних, 8555 (вісім тисяч п'ятсот п'ятдесят п'ять) грн. 05 коп. штрафу, 766 (сімсот шістдесят шість) грн. 04 коп. втрат від інфляції грошових коштів та 1877 (одну тисячу вісімсот сімдесят сім) грн. 92 коп. судового збору. Видати наказ.

3. В частині позовних вимог про стягнення з відповідача 73974,68 грн. основного боргу за договором на купівлю-продаж природного газу № 1//11БО від 30.09.2011р. провадження у справі припинити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "20" квітня 2015р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.