ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р.Справа № 916/4919/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді Гладишевої Т.Я.

суддів Савицького Я.Ф., Журавльова О.О.

при секретарі судового засідання Селиверстовій М.В.

за участю представників сторін в судовому засіданні від 08.04.2015 року:

від позивача: Сухінін С.В., за довіреністю;

від відповідача: Мартинюк О.В., за довіреністю;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія»

на рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2015 року

по справі № 916/4919/14

за позовом: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до відповідача: Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Таст-Гарантія»

про стягнення 28325,16 грн.

В судовому засіданні 08.04.2015 року згідно ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини постанови

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство „Страхова компанія „Інгосстрах" (ПрАТ „СК „Інгосстрах") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства Страхова компанія „Таст-Гарантія" (ПрАТ СК „Таст-Гарантія"), про стягнення з відповідача 28 325,16 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що до нього, згідно зі статтею 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування", перейшло право вимоги щодо виплаченого на підставі договору страхування наземного транспорту № ОD30AD-120G0HT від 03.02.2012 р., укладеного між ПрАТ «СК «Інгосстрах», Куликом Д.С. та ПАТ КБ «Приватбанк», страхового відшкодування в заявленій сумі. Враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai, державний реєстраційний номер 21576ОА, Черняка В.О., який є винним у дорожньо-транспортній пригоді, застрахована шляхом укладення договору з ПрАТ «Страхова компанія «Таст-Гарантія», позивач звернувся до відповідача із вказаними вимогами.

Рішенням господарського суду Одеської області від 04.02.2015 року по справі № 916/4919/14 (суддя Мостепаненко Ю.І.) позов задоволено. Стягнуто з ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» на користь ПрАТ «СК «Інгосстрах» 28325,16 грн. витрат, пов'язаних зі сплатою страхового відшкодування та 1827,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Не погодившись з рішенням суду, ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій вказує на неправомірність рішення від 04.02.2015 року.

Скаржник зазначає наступне: - судом не враховано, що відповідачу не було надано можливості оглянути транспортний засіб - автомобіль Mitsubishi Galant, реєстраційний номер ВН 6241СА, який одержав пошкодження внаслідок ДТП, що сталось 12.04.2012 року, за участю автомобіля Hyundai; - неправильним є висновок суду про те, що позивач отримав право вимоги потерпілої особи після того, як сплатив останній страхове відшкодування; - необґрунтованим є посилання суду на те, що приписи Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» регулює інші, відмінні від правовідносин, що виникли у даній справі; - судом не враховано положення п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

З вищевикладених підстав ПрАТ «СК «Таст-Гарантія» просить рішення від 04.02.2015 року скасувати, прийняти нове рішення про відмову в позові.

Перевіривши матеріали справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту встановлення обставин справи та відповідність ним висновків суду, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів дійшла висновків про відсутність підстав для задоволення апеляційної скарги з оглядну на наступне.

Місцевим господарським судом правильно встановлено, що 03 лютого 2012р. між ПрАТ «СК «Інгосстрах» (Страховиком), Куликом Дмитро Сергійовичем (Страхувальником) та Публічним акціонерним товариством Комерційний банк «Приватбанк» (Вигодонабувачем) укладено договір страхування наземного транспорту № ОD30AD-120G0HT (Договір), предметом якого є майнові інтереси Страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, вказаним в п. 5.1 Договору.

Згідно з умовами п. 4.2 Договору та правил страхування, Страховник зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхове відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеву, а Срахувальник зобов'язується своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови Договору і правил страхування.

П. 4.3 Договору встановлено, що Договір укладено між Страховником та Страхувальником відповідно до Правил добровільного страхування наземного транспорту (крім залізничного), затверджених СК „Інгосстрах" 10.07.2006р. (зі змінами та доповненнями), зареєстрованих Держфінпослуг 07.08.2006р., реєстраційний номер 0662076 (Правила страхування).

Згідно п. 5.1 Договору майном, що страхується, є транспортний засіб Mitsubishi Galant, рік випуску 1993, реєстраційний номер ВН6241СА.

12.04.2012р. в 07 год. 10 хвилин в м. Одесі по вул. Лиманній, 9 відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля Mitsubishi Galant, реєстраційний номер ВН6241СА під керуванням Кулика Дмитра Сергійовича та автомобіля Hyundai, реєстраційний номер 21576ОА під керуванням Черняка Володимира Олексійовича.

Судом також встановлено, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai, реєстраційний номер 21576ОА - Черняка Володимира Олексійовича на момент ДТП була застрахована ПрАТ "Страхова компанія "Таст-Гарантія" шляхом укладення полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/3315257. Відповідно до зазначеного полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів франшиза становить 1000,00 грн.

12.04.2012р. Кулик Д.С. повідомив ПрАТ СК „Інгосстрах" про ДТП та подав заяву про виплату страхового відшкодування.

Постановою Малиновського районного суду м.Одеси від 23.08.2012р. по справі № 1519/6906/2012 винним у спричиненні дорожньо-транспортної пригоди визнано водія автомобіля Hyundai, реєстраційний номер 21576ОА - Черняка Володимира Олексійовича, згідно ст. 124 КУ про АП.

Згідно звіту №119/12 від 02.05.2012р., складеного спеціалістом-автотовароведом СПД «Гузьєв Д.А.», вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Mitsubishi Galant, реєстраційний номер ВН6241СА, в результаті його пошкодження в ДТП, становить 37277,77 грн.

Страховим актом позивача №И-1890 від 22.05.2012р. зазначений випадок з ДТП ПрАТ СК „Інгосстрах" визнало страховим, у зв'язку з чим було прийнято рішення про виплату страхового відшкодування в сумі 29325,16 грн.

ПрАТ СК „Інгосстрах" виплачено страхове відшкодування в сумі 29 325,16 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 5589 від 24.05.2012р. (меморіальний ордер № 1 від 24.05.2012р.).

Вважаючи що до нього, згідно зі статтею 993 ЦК України, ст.27 Закону України "Про страхування", перейшло право вимоги щодо виплаченого на підставі договору страхування наземного транспорту № ОD30AD-120G0HT від 03.02.2012р. страхового відшкодування в сумі 28 325,16грн. та враховуючи, що цивільно-правова відповідальність водія автомобіля Hyundai, державний реєстраційний номер 21576ОА, Черняка В.О., який є винним у ДТП, застрахована шляхом укладення договору з ПрАТ "Страхова компанія "Таст-Гарантія", позивач звернувся до господарського суду з даним позовом.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України, за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування" передбачено, що здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката) (ч. 1 ст. 990 ЦК України).

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Правила щодо відшкодування шкоди, заподіяної третій особі встановлені, зокрема, ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 22.1 якої, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи. Таким чином, відшкодування шкоди, що заподіяна третій особі здійснюється у порядку, що встановлений зазначеним Законом.

Порядок виплати страхового відшкодування визначений ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", згідно п. 37.4 якої, страховик має право здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги з ремонту пошкодженого майна, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Згідно ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналізуючи викладені норми, колегія суддів відмічає, що до позивача не переходять права потерпілої особи, що передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» на чому помилково наголошує скаржник, а до позивача переходить виключно право вимоги відшкодування витрат, пов'язаних із сплатою страхового відшкодування в порядку Закону України «Про страхування» в межах його фактичних затрат.

Відтак, пред'явлення позивачем як страховиком потерпілої внаслідок ДТП особи вимоги до страхової компанії, в якій застраховано цивільно-правову відповідальність винної у скоєнні ДТП особи, про стягнення суми виплаченого за договором страхування наземного транспорту страхового відшкодування відповідає вимогам ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування».

Відповідно до оглядового листа Вищого господарського суду України від 14.01ю2014 року № 01-06/15/2014 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з правовідносин страхування» відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) та статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З приписів зазначених норм не вбачається, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

З огляду на викладене позивач отримує право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не зобов'язаний звертатися до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплатити матеріальне відшкодування. Відповідно до зазначених законодавчих приписів позивач може реалізувати своє право шляхом подання позову до суду (постанова Вищого господарського суду України від 14.11.2012 N 5028/17/22/2012).

Викладене спростовує доводи ПрАТ «СК «Таст-Гарантія», викладені в апеляційній скарзі.

Посилання скаржника на обставини неврахування судом першої інстанції вимог п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» колегія суддів вважає помилковим, оскільки п. 36.2 ст. 36 вказаного Закону в процитованій скаржником редакції набрав чинності з 05.11.2012 року, тоді як розрахунок страхового відшкодування та його виплата відбулися до 24.05.2012 року.

Приймаючи до уваги вищенаведене, місцевий господарський суд, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, правильно встановивши фактичні обставини справи, дійшов правомірного висновку про задоволення позову, тому підстави для скасування або зміни оскаржуваного рішення від 04.02.2015 року по справі № 916/4919/14 - відсутні.

Керуючись ст. ст. 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 04.02.2015 року по справі № 916/4919/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її проголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено та підписано 10.04.2015 року.

Головуючий суддя: Т.Я. Гладишева

Суддя: Я.Ф. Савицький

Суддя: О.О. Журавльов