РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/4240/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕЛІТ"

про стягнення 82534162,12 грн.

Суддя Гулевець О.В.

Представники сторін :

Від позивача: Чернишенко А.Г. (дов.)

Від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні 08.04.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення у справі відповідно до положень ч. 2 ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач - Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕЛІТ" 74 576 677,41 грн. заборгованості за кредитним договором № 07-11П від 17.03.2011р., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 30 000 000,00 грн.; заборгованість за несплаченими процентами - 21 669 501,38 грн.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 6 654 246,58 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів 4 270 493,00 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту - 813 698,63 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів - 478 883,46 грн.; інфляційні втрати за час прострочення кредиту - 6 403 548,39 грн. інфляційні втрати за час прострочення процентів - 3 686 305,97 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору - 600 000,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/4240/15-г та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 25.03.2015р.

24.03.2015р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва від позивача - Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог та документи по справі.

Розгляд справи № 910/4240/15-г призначений на 25.03.2015р. не відбувся в зв'язку з перебуванням судді Гулевець О.В. на лікарняному.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015р. розгляд справи №910/4240/15-г призначено на 08.04.2015р.

Представник позивача - Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в судовому засіданні 08.04.2015р. надав пояснення щодо заяви про збільшення розміру позовних вимог.

В своїй заяві позивач просить суд стягнути з відповідача 82534162,12 грн. заборгованості за кредитним договором № 07-11П від 17.03.2011р., з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 30 000 000,00 грн.; заборгованість за несплаченими процентами - 22579364,39 грн.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 6654246,58 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів 4470970,49 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту - 914794,52 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів - 552362,72 грн.; інфляційні втрати за час прострочення кредиту - 10345890,00 грн. інфляційні втрати за час прострочення процентів - 6266533,42 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору - 750000,00 грн.

Частиною 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Судом встановлено, що заява про збільшення розміру позовних вимог відповідає вимогам ст. 22 ГПК України та прийнята судом до розгляду.

Представник позивача надав пояснення по суті позову, просив суд задовольнити позовні вимоги в редакції заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Представник відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕЛІТ" у судове засідання 08.04.2015р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позов та інших витребуваних судом документів не надав. Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, що підтверджується ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.03.2015р., яку було направлено на юридичну адресу відповідача та повернуто на адресу суду поштовим відділенням зв'язку.

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" роз'яснено, що за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Згідно із п. 3.9.2 постанови №18 від 26.12.2011р. Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що наявні у матеріалах справи документи достатні для прийняття повного та обґрунтованого судового рішення, з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд вважає, що справа може бути розглянута за наявними у ній документами, у відповідності до вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України. В судовому засіданні 08.04.2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення, відповідно до ст. 85 ГПК України.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позову, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, вислухавши представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

17.03.2011 року між Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк" (позивач, банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕЛІТ" (відповідач, позичальник) було укладено кредитний договір № 07-11П (надалі - кредитний договір).

Відповідно до п. 1.1. кредитного договору, банк надає позивальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру користування грошові кошти (далі - кредит або кредитна лінія) на умовах, визначених цим договором.

Згідно із п. 1.1.1. кредитного договору, кредит надається у вигляді відкличної відновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 30000000,00 грн.

Термін користування кредитом: до 09 березня 2012 року (п. 1.1.2.). Відсоткова ставка за користування Кредитом: 20 (двадцять) відсотків річних (п. 1.1.3.). Кредит надається позичальнику на наступні цілі: поповнення обігових коштів (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.3. кредитного договору сторони погодили, що після надходження письмових заяв від позичальника про надання коштів в межах відкритої кредитної лінії, банк і позичальник укладають додаткові угоди до цього договору про надання коштів в розрізі кредитної лінії (окремо по кожній сумі, що має надаватися). Після підписання такої додаткової угоди, банк, протягом 3 (трьох) банківських днів перераховує позичальнику кошти за реквізитами вказаними в його письмовій заяві.

Відповідно до п. 2.1. кредитного договору, видача кредиту на цілі, визначені п. 1.2. цього договору, здійснюється у безготівковій формі на підставі заяви позичальника та платіжного доручення, укладеної додаткової угоди до цього договору про надання коштів в розрізі кредитної лінії (окремо по кожній сумі, що має надаватися).

Моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки, визначені в заяві позичальника (п. 2.3. договору).

Згідно із п. 2.4. кредитного договору, відсотки нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений п. 1.1.2. цього договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку календарної кількості днів в році та календарної кількості днів в місяці. При розрахунку відсотків враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту.

Пунктом п. 2.5. кредитного договору передбачено, що нарахування відсотків за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно з 27 (двадцять сьомого) по 30/31 (тридцяте/тридцять перше) число поточного місяця за період з дня перерахування з позичкового рахунку позичальника грошових коштів на його поточний або інший вказаний позичальником рахунок по 26 (двадцять шосте) число включно місяця, в якому надано Кредит.

В подальшому відсотки нараховуються щомісячно з 27 (двадцять сьомого) числа минулого місяця по 26 (двадцяті шосте) число включно поточного місяця, при повному погашенні кредиту - до дня погашення (не включно).

Відповідно до п. 2.6. кредитного договору, відсотки за поточний календарний місяць позичальник сплачує на рахунок вказаний банком, щомісяця до сьомого числа місяця, наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки, а також в день повернення (в тому числі достроково) строкової заборгованості за кредитом в повному обсязі.

На підставі заяв позичальника та згідно з наступними додатковими угодами до кредитного договору позичальнику були надані кредитні кошти в розрізі відкличної поновлюваної кредитної лінії:

відповідно до Додаткової угоди № 1 від 17 березня 2011р. надано транш в сумі 8000000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №2 від 21 березня 2011р. надано транш в сумі 5000000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №3 від 28 березня 2011р. надано транш в сумі 6100000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №4 від 14 квітня 2011р. надано транш в сумі 1600000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №5 від 27 квітня 2011р.. надано транш в сумі 1740000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №6 від 23 червня 2011р. надано транш в сумі 3000000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №8 від 25 листопада 2011р. надано транш в сумі 2000000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №10 від 2 грудня 2011р. надано транш в сумі 3300000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди №11 від 14 лютого 2012р. надано транш в сумі 5000000,00 грн.;

відповідно до додаткової угоди № 12 від 24 лютого 2012 року надано транш в сумі 360000, 00 грн.;

Виконання зобов'язань Банком щодо надання кредиту згідно умов Кредитного договору підтверджується платіжними документами.

Додатковою угодою №7 від 06 жовтня 2011р. внесено зміни до п. 2.6. кредитного договору встановлено, що відсотки за поточний календарний місяць позичальник сплачує щомісяця не пізніше 26 числа місяця наступного за місяцем, в якому нараховані відсотки, а також в день повернення (в тому числі дострокового) строкової заборгованості за кредитним договором в повному обсязі.

Додатковою угодою №9 від 25 листопада 2011р. встановлено з 01.12.2011р. процентну ставку за користування кредитом на рівні 26 % річних, та починаючи з 25.11.2011р. п.2.6. викладено в новій редакції, відповідно до якої проценти за користування кредитом позичальник сплачує на рахунок, вказаний банком в кінці терміну користування кредитом, але не пізніше 09 березня 2012р., а також в день повернення (в тому числі дострокового) строкової заборгованості в повному обсязі.

Згідно Додаткової угоди №13 від 07 березня 2012р., починаючи з 07.03.2012р. п. 1.1.2 кредитного договору викладено в новій редакції та передбачено що термін користування кредитом продовжено до 27 червня 2012р. (включно) та п. 2.6 кредитного договору викладено в новій редакції та передбачено, що проценти за користування кредитом позичальник сплачує на рахунок, вказаний банком в кінці терміну користування кредитом, те не пізніше 27 червня 2012р., а також в день повернення (в тому числі дострокового) строкової заборгованості в повному обсязі.

Додатковою угодою №14 від 27 квітня 2012р.. починаючи з 27.04.2012р. п. 1.1.3. кредитного договору викладено в новій редакції та передбачено, що процентна ставка за користування кредитом встановлена у розмірі 22% річних.

За умовами Додаткової угоди №15 від 27 червня 2012р., починаючи з 27.06.2012р. п. 1.1.2 кредитного договору викладено в новій редакції та передбачено що термін користування кредитом продовжено до 26 червня 2013р. (включно); крім того п. 2.6 кредитного договору викладено в новій редакції та передбачено, що проценти за користування кредитом позичальник сплачує на рахунок, вказаний банком в кінці терміну користування кредитом, але не пізніше 26 червня 2013р. а також в день повернення (в тому числі дострокового) строкової заборгованості в повному обсязі.

Додатковою угодою №16 від 16 липня 2012р. внесено зміни до п. 2.5. кредитного договору та передбачено, що нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісяця, при цьому:

а) починаючи з 16 липня 2012р. нарахування процентів за користування кредитом банк здійснює за період з 27 червня 2012р. по передостанній робочий день, включно, поточного місяця;

б) в подальшому, проценти нараховуються за період з останнього робочого дня попереднього місяця по передостанній робочий день включно поточного місяця;

в) при повному погашенні кредиту (у тому числі достроковому) - з останнього робочого дня попереднього місяця, до дня погашення (не включно).

Додатковою угодою №17 від 07 травня 2013р. п. 2.6 кредитного договору викладено наступній редакції та передбачено, що "Позичальник щомісяця, починаючи з 07 травня 2013р. направляє в погашення процентів по Договору грошові кошти у сумі не менше 5000,00 грн. на рахунок вказаний банком. Залишок несплачених процентів позичальник сплачує в останній місяць користування кредитом, але не пізніше 26 червня 2013р.".

Відповідно до додаткової угоди №18 від 17 червня 2013р. термін користування кредитом продовжено до 05 березня 2014 року (включно), внесено зміни до п. 2.7. кредитного договору та передбачено, що повернення кредиту відбувається шляхом здійснення платежу на позичковий рахунок, відкритий банком позичальнику в строк не пізніше 05 березня 2014р. Також внесено зміни до п. 2.6. кредитного договору та передбачено, що позичальник щомісяця, починаючи з 17 червня 2013р. направляє в погашення процентів за договором грошові кошти у сумі не менше 5 000,00 грн. на рахунок вказаний банком. Залишок несплачених процентів позичальник сплачує в останній місяць користування кредитом, але не пізніше 05 березня 2014р.

Додатковою угодою №18 від 17 червня 2013 п. 1.1.3. договору викладено в новій редакції, відповідно до якої процентна ставка за користування кредитом є фіксованою та становить 22 % річних. Сторони погоджуються, що не погашення позичальником кредиту та/або процентів у строк, визначений в п.п. 1.1.2., 2.6. та п.2.7. кредитного договору, починаючи з наступного календарного дня за датою вказаною у п. п.1.1.2., п.2.6. та п.2.7. Кредитного договору, нарахування процентів за простроченою частиною кредиту здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 27 % річних.

Свої зобов'язання за кредитним договором позивач виконав, надавши відповідачу кредитні кошти, що підтверджується платіжними дорученнями та банківською випискою про рух коштів на позичковому рахунку.

Проте, позивач обґрунтовуючи позовні вимоги, стверджує, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за кредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів у строки, передбачені умовами кредитного договору.

У зв'язку з наявною простроченою заборгованістю, банк направив позичальнику лист-претензію щодо погашення простроченої заборгованості (вих. №6611/012-01 від 16.06.2014р.), що отримана відповідачем, проте останнім не було усунуто порушень та не сплачено заборгованості.

З огляду на наведене, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 82534162,12 грн. заборгованості за кредитним договором № 07-11П від 17.03.2011р. (в редакції заяви про збільшення позовних вимог), з яких: заборгованість по основній сумі кредиту - 30 000 000,00 грн.; заборгованість за несплаченими процентами - 22579364,39 грн.; неустойка за прострочення сплати кредиту - 6654246,58 грн.; неустойка за прострочення сплати процентів 4470970,49 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту - 914794,52 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів - 552362,72 грн.; інфляційні втрати за час прострочення кредиту - 10345890,00 грн. інфляційні втрати за час прострочення процентів - 6266533,42 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору - 750000,00 грн.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково, виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною першою статті 626 ЦК України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

З системного аналізу вищевикладених положень, суд дійшов висновку, що між сторонами склалися кредитні відносини, які регулюються нормами параграфу 2 Розділу ІІІ Книги п'ять Цивільного кодексу України.

В силу положень ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ч. ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок. Позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 2 ст. 1050 ЦК України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів належних йому.

Як свідчать матеріали справи, відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині своєчасного повернення кредиту, оплати відсотків (процентів) за користування кредитом, внаслідок чого у відповідача виникла заборгованість за кредитом у розмірі 30000000,00 грн. та заборгованість за несплаченими процентами у розмірі 22579364,39 грн.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічні положення передбачені ст. 193 ГК України.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Враховуючи те, що розмір невиконаного зобов'язання за кредитним договором №07-11П від 17.03.2011р., підтверджується матеріалами справи та не спростований відповідачем, позовні вимоги в частині стягнення заборгованості за кредитом у розмірі 30000000,00 грн. та заборгованості за несплаченими процентами у розмірі 22579364,39 грн. визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Позивачем, заявлено про стягнення неустойки за прострочення сплати кредиту у розмірі 6654246,58 грн., неустойки за прострочення сплати процентів у розмірі 4470970,49 грн.; 3% річних за прострочення сплати кредиту у розмірі 914794,52 грн.; 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 552362,72 грн.; інфляційні втрати за час прострочення кредиту у розмірі 10345890,00 грн.; інфляційні втрати за час прострочення процентів у розмірі 6266533,42 грн.; штраф за порушення умов кредитного договору у розмірі 750000,00 грн.

Відповідно до п. 7.1 кредитного договору, за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі подвійної відсоткової ставки, що визначена в п. 1.1.3. кредитного договору, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365/366 днів, місяць - рівний календарній кількості днів

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. (ч. 1 ст. 549 ЦК України).

Частиною 3 ст. 549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 Цивільного кодексу України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Частина 6 статті 232 Господарського кодексу України передбачає, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно із ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки неустойки за прострочення сплати кредиту, неустойки за прострочення сплати процентів; 3% річних за прострочення сплати кредиту та 3% річних за прострочення сплати процентів, встановив, що дані розрахунки є арифметично вірними, а тому з відповідача на користь позивача підлягають стягненню неустойка за прострочення сплати кредиту у розмірі 6654246,58 грн., неустойка за прострочення сплати процентів у розмірі 4470970,49 грн., 3% річних за прострочення сплати кредиту у розмірі 914794,52 грн. та 3% річних за прострочення сплати процентів у розмірі 552362,72 грн.

Перевіривши розрахунок інфляційних втрат, нарахованих за прострочення кредиту та процентів, судом встановлено, що з відповідача на користь позивача підлягають стягненню інфляційні втрати за час прострочення кредиту у розмірі 10345882,63 грн. та інфляційні втрати за час прострочення процентів у розмірі 6266529,56 грн., а тому позовні вимоги в даній частині підлягають частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Відповідно до п. 4.2.6. кредитного договору, позичальник зобов'язувався надавати банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту, аналізу фінансового стану позичальника, зокрема щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму №1), звіт про фінансові результати (форму №2), щорічно до 20 лютого наступного за звітним роком надавати банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю позичальника у звітному році (в тому числі баланс (форму №1), звіт про фінансові результати (форму №2), а також в строк до 7 числа поточного місяця надавати Банку довідки з інших банків, в яких у позичальника відкриті поточні рахунки та/або існує кредитна заборгованість.

Відповідно до п. 7.3. кредитного договору банк має право нараховувати позичальнику неустойку в розмірі 0,5 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником умов п.4.2.6. кредитного договору за кожен факт порушення.

Розрахунок штрафу за порушення умов кредитного договору у розмірі 750000,00 грн. є арифметично вірним, у зв'язку з чим, дана вимога підлягає задоволенню.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року за подання позовних заяв майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до п. 22 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про судовий збір" від 08.06.2011 року №3674-VI від сплати судового збору звільняється уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 28.02.2014 року №107 "Про віднесення Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" до категорії неплатоспроможних" виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 28.02.2014р. прийнято рішення № 9 щодо запровадження тимчасової адміністрації та призначення уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на тимчасову адміністрацію в Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк".

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р. № 45 "Про початок ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію" розпочато ліквідацію ПАТ "Брокбізнесбанк".

Враховуючи, те що ПАТ "Брокбізнесбанк" звільнене, від сплати судового збору згідно статті 5 Закону України "Про судовий збір", то у відповідності до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір стягується з відповідача в доход Державного бюджету України.

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

Враховуючи те, що розмір задоволених позовних вимог становить 82534150,89 грн., тому з відповідача з відповідача в доход Державного бюджету України підлягає стягненню судовий збір у розмірі 73080,00 грн.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "ЕЛІТ" (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, 30, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, просп. Перемоги, буд. 41; код ЄДРПОУ 193570 (тридцять мільйонів) грн. 00 коп. - заборгованості по основній сумі кредиту; 22579364 (двадцять два мільйони п'ятсот сімдесят дев'ять тисяч триста шістдесят чотири) грн. 39 коп. - заборгованості за не сплаченими процентами; 6654246 (шість мільйонів шістсот п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок шість) грн. 58 - неустойку за прострочення сплати кредиту; 4470970 (чотири мільйони чотириста сімдесят тисяч дев'ятсот сімдесят) грн. 49 коп. - неустойку за прострочення сплати процентів; 914794 (дев'ятсот чотирнадцять тисяч сімсот дев'яносто чотири) грн. 52 коп. - 3% річних, нарахованих на заборгованість по кредиту; 552362 (п'ятсот п'ятдесят дві тисячі триста шістдесят дві) грн. 72 коп. - 3% річних нарахованих на заборгованість по процентам; 10345882 (десять мільйонів триста сорок п'ять тисяч вісімсот вісімдесят дві) грн. 63 коп. - інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов'язань по сплаті кредиту; 6266529 (шість мільйонів двісті шістдесят шість тисяч п'ятсот двадцять дев'ять) грн. 56 коп. - інфляційних втрат за час прострочення виконання зобов'язань по сплаті процентів; 750000 (сімсот п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп. - штрафу.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еліт" (01135, м. Київ, вул. Золотоустівська, 30; ) судовий збір в розмірі 73080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. до Державного бюджету України.

4. В іншій частині позовних вимог відмовити.

5. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 14.04.2015р.

Суддя О.В. Гулевець