номер провадження справи 22/54/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015 Справа № 908/1494/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Ярешко О.В., при секретарі Рачук О.О.

За участю представників сторін: від позивача - Золотаренко І.В., довіреність № 668 від 01.04.2015 р.; від відповідача - не з'явився.

Розглянувши в судовому засіданні матеріали справи № 908/1494/15-г

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Продукт» (69035, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 137, скорочено ТОВ «Укр-Агро-Продукт»);

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка» (юридична адреса: 84571, Донецька обл., Артемівський р-н, с. Опитне, вул. Київська, буд. 1; поштова адреса: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 37, оф. 4, скорочено ТОВ «Маріоніка»);

про стягнення 271496 грн.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

06.03.2015 р. до господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява ТОВ «Укр-Агро-Продукт» до ТОВ «Маріоніка» про стягнення з останнього грошових коштів у розмірі 216664,28 грн., у т. ч. заборгованості за основним зобов'язанням - 81900 грн., втрат від інфляції - 72331,81 грн., 3% річних - 5948,48 грн., пені 56483,99 грн. за договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 06.03.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/1494/15-г, якій присвоєно номер провадження 22/54/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 02.04.2015 р. Також, зазначеною ухвалою позивачу було відмовлено у заяві № 455 від 06.03.2015 р. про забезпечення позову за необґрунтованістю.

26.03.2015 р. від позивача надійшла заява № 642 від 26.03.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог, у якій ТОВ «Укр-Агро-Продукт» просить стягнути з ТОВ «Маріоніка» грошові кошти у розмірі 271496 грн., у т. ч. заборгованість за основним зобов'язанням - 81900 грн., втрати від інфляції - 102899,57 грн., 3% річних - 8359,57 грн., пеню 78336,86 грн. за договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р.

Ухвалою від 02.04.2015 р. розгляд справи відкладено на 14.04.2015 р. та визначено, що заяву № 642 від 26.03.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог буде розглянуто у наступному судовому засіданні.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач належним чином не виконав зобов'язання щодо своєчасної оплати поставленого на підставі договору № 07/14-5 від 31.07.2014 р. борошна, у зв'язку з чим за ТОВ «Маріоніка» утворилась заборгованість у сумі 81900 грн., що є, на думку позивача, також підставою для стягнення з відповідача пені, 3% річних та втрат від інфляції. Обґрунтовуючи позовні вимоги, ТОВ «Укр-Агро-Продукт» посилається на ст. ст. 193, 216 Господарського кодексу України, ст. 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України та ст. ст. 1, 2, 12, 44, 49, 54-57 Господарського процесуального кодексу України.

ТОВ «Маріоніка», відповідач у справі, письмового відзиву на позовну заяву не надав, своїм правом на участь у судових засіданнях не скористався, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином з урахуванням положень, викладених у Інформаційному листі Вищого господарського суду від 05.06.2014 р. № 01-06/745/14 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» (з подальшими змінами та доповненнями), Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції» (з подальшими змінами та доповненнями), що підтверджується долученими до справи актами та роздрукованими сторінками з мережі Інтернет офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» (www.court.gov.ua/sudy/), на яких розміщено інформацію для ТОВ «Маріоніка» про час і місце судового засідання, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться справа. Також, ухвали суду від 06.03.2015 р. та від 02.04.2015 р. було додатково направлено з адресою, вказаною позивачем у позовній заяві як адресу для листування: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 37, оф. 4, скорочено ТОВ «Маріоніка». Зазначені ухвали на адресу суду не повернулись.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування засобів фіксації судового процесу.

У судовому засіданні 14.04.2015 р. судом розглянуто та задоволено заяву ТОВ «Укр-Агро-Продукт» № 642 від 26.03.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог як таку, що відповідає ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, та визначено, що з 14.04.2015 р. предметом розгляду по даній справі є стягнення з ТОВ «Маріоніка» грошових коштів у розмірі 271496 грн., у т. ч. заборгованості за основним зобов'язанням - 81900 грн., втрат від інфляції - 102899,57 грн., 3% річних - 8359,57 грн., пені 78336,86 грн. за договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р.

Представник позивача в судовому засіданні 14.04.2015 р. наполягав на позовних вимогах з урахуванням заяви № 642 від 26.03.2015 р. про збільшення розміру позовних вимог, просив їх задовольнити в повному обсязі.

Згідно ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача в судовому засіданні, суд

ВСТАНОВИВ:

31.07.2014 р. між ТОВ «Укр-Агро-Продукт» (Постачальник, позивач у справі) та ТОВ «Маріоніка» (Покупець, відповідач у справі) укладено договір поставки борошна № 07/14-5 (далі - Договір), згідно пункту 1.1 якого Постачальник зобов'язався передати, а Покупець прийняти у власність та оплатити продукцію (далі - Товар).

Асортимент, кількість та ціна кожної окремої партії Товару визначаються у специфікаціях, що є невід'ємними частинами цього Договору (п. 1.2 Договору).

Відповідно до пункту 3.3 Договору розрахунок за поставлений Товар здійснюється в національній валюті України шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника на підставі рахунків в день поставки товару.

Пунктом 6.1.2 Договору Покупець взяв на себе зобов'язання своєчасно та в повному обсязі сплачувати за Товар відповідно до п. 3.3 цього Договору.

Цей Договір вступає в силу з моменту підписання обома Сторонами і діє до 31.12.2014 р., але в будь-якому випадку до повного виконання Сторонами своїх зобов'язань за цим Договором. Закінчення строку цього Договору не звільняє Сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії цього Договору ( п. п. 9.1, 9.2 Договору).

На виконання умов Договору сторони уклали Специфікації № 1 від 31.07.2014 р. щодо поставки борошна першого ґатунку на суму 154000 грн., № 2 від 05.08.2014 р. щодо поставки борошна першого ґатунку на суму 147000 грн., № 3 від 05.08.2014 р. щодо поставки борошна першого ґатунку на суму 1050000 грн. та № 4 від 18.11.2014 р. щодо поставки борошна першого ґатунку на суму 19500000 грн.

Додатковою угодою № 3 від 18.11.2014 р. до Договору сторони погодили змінити пункт 3.3 Договору, виклавши його у наступній редакції: «Покупець здійснює оплату за поставлений Товар шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника протягом 9 календарних днів з моменту поставки Товару. Інший порядок розрахунків за цим Договором може бути визначений Сторонами у Специфікації.».

Як стверджує позивач та підтверджується матеріалами справи, ТОВ «Укр-Агро-Продукт» на виконання умов Договору здійснив поставки партій товару за видатковими накладними Ц513 від 03.12.2014 р. на суму 39000 грн., Ц514 від 03.12.2014 р. на суму 42900 грн., Ц443 від 04.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц445 від 04.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц444 від 04.12.2014 р. на суму 253500 грн., Ц453 від 05.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц451 віл 05.12.2014 р. на суму 271050 грн., Ц452 від 05.12.2014 р. на суму 257400 грн., Ц458 від 06.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц459 від 07.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц467 від 08.12.2014 р. на суму 273000 грн., Ц466 від 08.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц464 від 08.12.2014 р. на суму 257400 грн., Ц465 від 08.12.2014 р. на суму 260520 грн., Ц474 від 09.12.2014 р. на суму 165750 грн., Ц473 від 09.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц475 від 09.12.2014 р. на суму 339300 грн., Ц472 від 09.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц482 від 10.12.2014 р. на суму 157950 грн., Ц480 від 10.12.2014 р. на суму 347100 грн., Ц483 від 10.12.2014 р. на суму 343200 грн., Ц481 від 10.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц493 від 11.12.2014 р. на суму 269100 грн., Ц490 від 11.12.2014 р. на суму 335400 грн., Ц489 від 11.12.2014 р. на суму 257400 грн., Ц500 від 12.12.2014 р. на суму 202800 грн., Ц499 від 12.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц498 від 12.12.2014 р. на суму 167700 грн., Ц502 від 12.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц501 від 12.12.2014 р. на суму 430950 грн., Ц524 від 16.12.2014 р. на суму 343200 грн., Ц523 від 16.12.2014 р. на суму 91650 грн., Ц521 від 16.12.2014 р. на суму 251550 грн., Ц522 від 16.12.2014 р. на суму 354900 грн., Ц525 від 16.12.2014 р. на суму 257400 грн., Ц533 від 17.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц534 від 17.12.2014 р. на суму 87750 грн., Ц531 від 17.12.2014 р. на суму 214500 грн., Ц532 від 17.12.2014 р. на суму 234000 грн., Ц530 від 17.12.2014 р. на суму 171600 грн., Ц544 від 18.12.2014 р. на суму 363480 грн., Ц545 від 18.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц543 від 18.12.2014 р. на суму 325650 грн., Ц567 від 22.12.2014 р. на суму 76245 грн., Ц568 від 22.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц569 від 22.12.2014 р. на суму 257400 грн., Ц566 від 22.12.2014 р. на суму 344175 грн., Ц581 від 23.12.2014 р. на суму 78000 грн., Ц585 від 24.12.2014 р. на суму 351780 грн., Ц584 від 24.12.2014 р. на суму 78000 грн., Ц586 від 24.12.2014 р. на суму 218400 грн., Ц583 від 24.12.2014 р. на суму 70200 грн., Ц602 від 26.12.2014 р. на суму 89700 грн., Ц608 від 29.12.2014 р. на суму 142350 грн., Ц610 від 29.12.2014 р. на суму 85800 грн., Ц611 від 30.12.2014 р. на суму 89700 грн., Ск520 від 30.12.2014 р. на суму 89700 грн., Ц612 від 30.12.2014 р. на суму 269100 грн., Ц613 від 30.12.2014 р. на суму 335400 грн., який було прийнято ТОВ «Маріоніка» без жодних зауважень.

В порушення взятих на себе зобов'язань, оплату за поставлену продукцію відповідач здійснив частково та з порушенням строків здійснення оплати, сплативши 15.12.2014 року суму 171600 грн., 15.12.2014 року - 253500 грн., 15.12.2014 року - 85800 грн., 15.12.2014 року - 271050 грн., 15.12.2014 року - 257400 грн., 15.12.2014 року - 42770 грн., 17.12.2014 року - 43030 грн., 17.12.2014 року - 85800 грн., 17.12.2014 року - 85800 грн., 19.12.2014 року - 257400 грн., 19.12.2014 року - 257400 грн., 19.12.2014 року - 85800 грн., 19.12.2014 року - 273000 грн., 23.12.2014 року - 171600 грн., 23.12.2014 року - 85800 грн., 24.12.2014 року - 165750 грн., 24.12.2014 року - 339300 грн., 24.12.2014 року - 40500 грн., 25.12.2014 року - 306600 грн., 25.12.2014 року - 171600 грн., 25.12.2014 року - 157950 грн., 25.12.2014 року - 343200 грн., 26.12.2014 року - 257400 грн., 26.12.2014 року - 269100 грн., 26.12.2014 року - 167700 грн., 29.12.2014 року - 335400 грн., 29.12.2014 року - 85800 грн., 29.12.2014 року - 202800 грн., 29.12.2014 року - 430950 грн., 29.12.2014 року - 171600 грн., 30.12.2014 року - 3120 грн., 30.12.2014 року - 251550 грн., 30.12.2014 року - 354900 грн., 30.12.2014 року - 91650 грн., 30.12.2014 року - 343200 грн., 30.12.2014 року - 257400 грн., 30.12.2014 року - 171600 грн., 30.12.2014 року - 214500 грн., 30.12.2014 року - 234000 грн., 30.12.2014 року - 87750 грн., 30.12.2014 року - 363480 грн., 30.12.2014 року - 344175 грн., 30.12.2014 року - 78000 грн., 30.12.2014 року - 351780 грн., 30.12.2014 року - 89700 грн., 29.01.2015 року - 171600 грн., 29.01.2015 року - 76245 грн., 29.01.2015 року - 85800 грн., 29.01.2015 року - 257400 грн., 29.01.2015 року - 78000 грн., 29.01.2015 року - 70200 грн., 29.01.2015 року - 218400 грн., 29.01.2015 року - 142350 грн., 29.01.2015 року - 85800 грн., 29.01.2015 року - 89700 грн., 29.01.2015 року - 269100 грн., 29.01.2015 року - 89700 грн., 29.01.2015 року - 335400 грн., 03.02.2015 року - 85800 грн., 04.02.2015 року - 325650 грн. Таким чином, за ТОВ «Маріоніка» утворився борг у розмірі 81900 грн.

Предметом розгляду по даній справі є стягнення з ТОВ «Маріоніка» грошових коштів у розмірі 271496 грн., у т. ч. заборгованості за основним зобов'язанням - 81900 грн., втрат від інфляції - 102899,57 грн., 3% річних - 8359,57 грн., пені 78336,86 грн. за договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р.

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Правовідносини сторін є господарськими та такими, що виникли на підставі договору поставки.

Згідно з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України (далі - ГК України), за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За положеннями ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Як передбачає ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у встановлений строк.

Неналежне виконання відповідачем зобов'язань підтверджено матеріалами справи. Доказів про сплату суми боргу відповідачем суду не надано, а тому вимога про стягнення заборгованості за Договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р. в сумі 81900 грн. є законною та підлягає задоволенню.

Окрім вимоги про стягнення основного боргу позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 78336,86 грн. - пені, 8359,57 грн. - 3% річних та 102899,57 грн. -інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Вимоги щодо стягнення пені позивач обґрунтовує п. 7.3 Договору, який передбачає: при порушенні термінів оплати Покупець зобов'язаний виплатити Постачальникові суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за увесь період прострочення платежу, а також пеню в розмірі діючої подвійної облікової ставки НБУ від несплаченої суми за кожний день прострочення. Пеня нараховується з дня порушення відповідної умови цього Договору до моменту повного виконання порушеного зобов'язання.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд дійшов до висновку, що він не є вірним, однак враховуючи те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню підлягає пеня в межах заявленої суми, а саме у розмірі 78336,86 грн., за період з 12.12.2014 р. по 27.03.2015 р.

Частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Тобто, у разі прострочення виконання грошового зобов'язання кредитор має право стягнути, а боржник повинен сплатити, крім основного боргу, також втрати від інфляційних процесів та річні відсотки за весь час прострочення виконання зобов'язання.

Приймаючи до уваги встановлений факт прострочення відповідачем виконання основного грошового зобов'язання, вимоги про стягнення з нього 3% річних та інфляційних втрат заявлено позивачем обґрунтовано.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3 % річних, суд дійшов висновку, що він не є вірним, однак враховуючи те, що суд не може виходити за межі позовних вимог, стягненню підлягають 3% річних в межах заявленої суми, а саме в розмірі 8359,57 грн., за період з 12.12.2014 р. по 27.03.2015 р.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат, суд зазначає наступне.

Розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Державною службою статистики України, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок включаються й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція) (п. 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 14 від 17.12.2013 р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань»).

Згідно рекомендацій щодо порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ, викладених у листі Верховного Суду України від 03.04.1997 № 62-97р, при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу. При цьому сума боргу, яка сплачується з 1 по 15 день відповідного місяця, індексується з врахуванням цього місяця, а якщо сума боргу сплачується з 16 по 31 день місяця, розрахунок починається з наступного місяця.

Індекс інфляції (індекс споживчих цін) - це показник, що характеризує динаміку загального рівня цін на товари та послуги, які купуються населенням для невиробничого споживання, який визначається виключно Держкомстатом і його найменший період визначення становить місяць, а тому прострочка платежу за менший період не тягне за собою нарахування інфляційних втрат, а розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що мала місце на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений Держкомстатом, за період прострочки. Розрахунки індексу інфляції за квартал, період з початку року і т. п. проводяться "ланцюговим" методом, тобто шляхом множення місячних (квартальних і т. д.) індексів (наказ Держкомстату від 27.07.2007, № 265 «Про затвердження Методики розрахунку базового індексу споживчих цін»).

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат у відповідності до встановлених вимог, суд дійшов висновку, що він не є вірним, стягненню підлягають втрати від інфляції у розмірі 16616,89 грн. за період з січня 2015 року по березень 2015 р. В іншій частині позовні вимоги про стягнення з відповідача втрат від інфляції задоволенню не підлягають.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача пропорційно до розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд,

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Маріоніка» (юридична адреса: 84571, Донецька обл., Артемівський р-н, с. Опитне, вул. Київська, буд. 1; поштова адреса: 03150, м. Київ, вул. Горького, буд. 37, оф. 4, код ЄДР 34850127) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Укр-Агро-Продукт» (69035, м. Запоріжжя, проспект Леніна, буд. 137, код ЄДР 35105397) грошові кошти у розмірі 185213 (сто вісімдесят п'ять тисяч двісті тринадцять) грн. 32 коп., у т. ч. заборгованість за основним зобов'язанням - 81900 (вісімдесят одна тисяча дев'ятсот) грн. 00 коп., втрати від інфляції - 16616 (шістнадцять тисяч шістсот шістнадцять) грн. 89 коп., 3% річних - 8359 (вісім тисяч триста п'ятдесят дев'ять) грн. 57 коп., пеню 78336 (сімдесят вісім тисяч триста тридцять шість) грн. 86 коп. за договором поставки борошна № 07/14-5 від 31.07.2014 р. та 3704 (три тисячі сімсот чотири) грн. 27 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 17.04.2015 р.

Суддя О.В. Ярешко