Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" квітня 2015 р. Справа № 906/129/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: Третякова Л.Ф. - довіреність від 12.02.2015;

від відповідача: Дево Міхаель - директор;

Аль-Халабі Р.А. - довіреність від 16.02.2015;

Карчевська Л.В. - довіреність від 16.02.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (м. Тульчин Вінницька область)

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз-Агро" (м. Житомир)

про стягнення 944778,30 грн.

Спір розглянуто у більш тривалий строк, ніж передбачено ч.1 ст.69 ГПК України.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 944778,30грн., з яких: 840000,00грн. - попередня оплата, 54680,50грн. - пеня, 42020,00грн. - штраф, 8077,80грн. - 3% річних. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача. Вимоги мотивовані тим, що відповідач не виконав в строк роботи згідно договору №01/05/14 від 14.12.2014, укладеного між сторонами.

В судовому засіданні представник позивача позов підтримав в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві та письмових поясненнях.

Представники відповідача в судовому засіданні проти позову заперечили. Зазначили, що підрядні роботи, визначені договором як Етап №1, виконані товариством належним чином. Затримку демонстрації пояснили неналежним виконанням постачальниками своїх зобов'язань щодо поставки комплектуючих частин, докази чого містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 14 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Санрайз-Агро" (виконавець/відповідач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (замовник /позивач) укладено договір №01/05/14 (а.с.12-16), за умовами якого замовник доручає, а виконавець приймає на себе обов"язки розробити та виконати поставку, а також монтаж газифікатора біомаси для виробництва біосинтезу газу, який буде використовуватися як паливо в котельній установці, з модернізацією обладнання існуючої котельної установки для забезпечення її біосинтезом газу, як частковим паливом з будівельно-монтажними та пуско-налагоджувальними роботами обладнання (п.1.1 договору).

Строк виконання робіт виконавцем: - з 02.06.2014 по 20.08.2014 при умові виконання графіку фінансування згідно календарного плану (Додаток 1 до даного Договору). При зміні обсягів, вартості та термінів робіт ціна може бути скорегована додатковою угодою (п.1.2 договору).

За виконані роботи у відповідності з діючим договором замовник сплачує виконавцю (без врахування вартості фундаментних робіт) - 2 344 023, 26грн. (п.2.1 договору).

Відповідно до п.2.3 договору замовник здійснює оплату по договору поетапно згідно Календарного плану наступним чином:

п.2.3.1. Етап №1:

- передоплата у розмірі - 840 400,00грн. сплачується замовником на протязі 3-х банківських днів з моменту підписання договору або з моменту отримання рахунку на поставку обладнання, наданого виконавцем або з моменту отримання рахунку на поставку обладнання, наданого виконавцем. Оплата здійснюється в національній валюті гривні.

п.2.3.2. Етап №2:

- оплата у розмірі 351 600,00грн. сплачується замовником на протязі 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату робіт та проміжного акту приймання обладнання після демонстрації його роботи на потужностях виконавця, перед відправкою обладнання замовнику. Оплата здійснюється в національній валюті гривні.

п.2.3.4. Етап №3:

- оплата у розмірі 234 400,00грн. сплачується замовником на протязі 3-х банківських днів з моменту отримання рахунку на оплату робіт акту приймання обладнання, наданого виконавцем. Оплата здійснюється в національній валюті гривні.

п.2.3.5. Етап №4: Остаточний розрахунок по договору у розмірі 917 523,26грн. здійснюється на протязі 4-х місяців згідно графіку платежів, узгодженому між замовником та виконавцем після підписання Акту прийомки-передачі обладнання відповідальними особами. Оплата здійснюється в національній валюті гривні.

Згідно п.2.3 договору термін виконання робіт по кожному окремому етапу визначається згідно календарного плану (Додаток 1 до Договору) та починається з дати перерахування передоплати за кожний окремий етап.

До кожного наступного етапу виконавець приступає після надходження коштів за попередній етап (п.2.4 договору).

Обладнання приймається по товаро-транспортним накладним, що надаються виконавцем по довіреності замовника (п.2.5 договору).

На виконання умов договору позивач на підставі виставленого рахунку-фактури №СА-0000004 від 08.08.2014 платіжними дорученнями №3288 від 11.08.2014 на суму 350 000,грн. та №372993051 від 14.08.2014 на суму 490 000,00грн. здійснив перерахування коштів на розрахунковий рахунок ТОВ "Санрайз-Агро" на загальну суму 840 000 грн. в якості авансу за проведення першого етапу робіт.

Відповідно до додатку №1 "Календарний план" після здійсненої передоплати виконавець зобов'язався протягом 6-ти тижнів з дати передоплати виконати наступні роботи: комплектація обладнанням та комплектуючими матеріалами для забезпечення ефективної роботи газифікатора. Надання креслень фундаментів замовнику для виконання будівельних робіт. Випробування обладнання на потужностях виконавця з демонстрацією роботи представникам Замовника (а.с.17).

Як зазначив позивача, в період часу з серпня 2014 і станом на дату подачі позову відповідач не виконав свої зобов'язання в порядку та на умовах, передбачених вказаним договором.

З метою досудового врегулювання відносин позивач звернувся до відповідача з претензією вих.№264 від 19.11.2014 про повернення попередньої оплати в сумі 840000,00грн., 30286,02грн. - пені та 42000,00грн. - штрафу, яка залишена без відповіді та задоволення (а.с.28-29).

За захистом порушеного права позивач звернувся з відповідним позовом до суду.

Заперечуючи проти позову, відповідач пояснив, що роботи по Етапу №1 виконані, хоча з незначним запізненням через затримку постачання комплектуючих матеріалів для забезпечення ефективної роботи газифікатора, про що повідомляв замовника та просив узгодити нові строки виконання робіт. Креслення фундаментів для виконання будівельних робіт були передані замовнику вчасно, що останнім не заперечується. Також була проведена демонстрація обладнання за участю представників замовника.

Дослідивши в сукупності всі обставини та матеріали справи, проаналізувавши приписи чинного законодавства, що регулює спірні правовідносини, господарський суд приходить до висновку про часткове задоволення позову з огляду на таке.

Відповідно до ст.193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

На вимогу суду про правове обгрунтування позовних вимог позивач надав письмове пояснення, згідно якого вважає, що укладений між сторонами договір є договором поставки.

Вказане твердження позивача є хибним. За своєю правовою природою договір №01/05/14 від 14.05.2014, що укладений між сторонами, є договором підряду.

Відповідно до ч.ч.1,2 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові.

Статтею 849 ЦК України передбачено, що замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. Якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, замовник має право призначити підрядникові строк для усунення недоліків, а в разі невиконання підрядником цієї вимоги - відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок підрядника. Замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується представниками сторін, відповідачем виконані певні роботи згідно укладеного договору. Зокрема, придбані комплектуючі матеріали для газифікатора, проводилась демонстрація його роботи, хоча документально це не було оформлено, надані замовнику креслення фундаментів для виконання будівельних робіт тощо.

Разом з тим, позивачем не надано суду доказів того, що він попереджав підрядника про розірвання договору або відмову від договору, при тому, що частина коштів попередньої оплати використана відповідачем на придбання комплектуючих для виготовлення обладнання, яке є індивідуальним замовленням позивача.

Наразі пунктом 8.4 договору передбачено, що розірвання дії договору не звільняє виконавця від виконання оплачених замовником робіт по цьому договору, а також не звільняє замовника від зобов"язань по проведенню розрахунків за вже виконані роботи по даному договору.

З огляду на викладені обставини справи та приписи закону, суд приходить до висновку, що вимога позивача про повернення відповідачем попередньої оплати в сумі 840000,00грн. задоволенню не підлягає.

Розглядаючи питання про правомірність та обґрунтованість вимог позивача щодо стягнення з відповідача пені, штрафу та 3% річних, господарський суд враховує наступне.

Згідно ст.ст.525 і 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 ЦК України).

Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ст.846 ЦК України).

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 5.3 договору визначено, що у випадку порушення виконавцем строків виконання робіт по етапам, що погоджені сторонами в Календарному плані (Додаток 1 до Договору), виконавець сплачує замовнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожний день прострочення від вартості простроченого етапу робіт.

Як зазначалось вище, та не заперечується відповідачем, останнім порушено строки виконання робіт по першому етапу згідно договору.

Перевіривши проведені позивачем нарахування пені, господарський суд прийшов до висновку, що вона нарахована правильно, відповідно до вимог чинного законодавства та умов договору, тому підлягає задоволенню.

У випадку порушення строків виконання робіт по етапам, що погоджені сторонами в Календарному плані (Додаток 1 до Договору) понад 30-ть (тридцять) календарних днів, замовник має право крім пені, одноразово утримати штраф у розмірі 5% від вартості несвоєчасно виконаного етапу робіт з вартості таких робіт (п.5.4 договору).

Перевіривши наведений позивачем розрахунок 5% штрафу, з урахуванням суми передоплати, господарський суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування штрафу в сумі 42000,00рн. (840000,00грн.х5%=42000,00грн.).

Вiдповiдно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого iндексу iнфляцiї за весь час прострочення, а також три проценти рiчних вiд простроченої суми, якщо iнший розмiр процентiв не встановлений договором або законом.

З огляду на правову позицiю, викладену у п.5.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України вiд 17.12.2013 № 14 "Про деякi питання практики застосування законодавства про вiдповiдальнiсть за порушення грошових зобов'язань" (із змінами та доповненнями), згiдно з якою обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, вимога ТОВ "Терра Фуд" про стягнення 3% річних, нарахованих на суму попередньої оплати, задоволенню не підлягає.

Як визначає ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. 34 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 54680,50грн. - пені та 42000,00грн. - штрафу обґрунтовані, заявлені у відповідності до вимог чинного законодавства та умов договору, підтверджуються належними доказами, які є в матеріалах справи, та підлягають задоволенню. В іншій частині позову суд відмовляє.

Судові витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача пропорційно сумі задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст.33,34,43,44,49,69,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз-Агро" (10001, м.Житомир, вул. Баранова, 87, )

- на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Терра Фуд" (23600, Вінницька область, м. Тульчин, вул. Полковника Ганжі, 16, ) - 96680,50грн., з яких: 54680,50грн. - пеня, 42000,00грн. - штраф, а також 1933,61грн. сплаченого судового збору.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Скасувати арешт, накладений на грошові кошти Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз-Агро" (10001, м. Житомир, вул. Баранова, 87, ), що обліковуються на рахунку у банківській установі: АТ "Райффайзен Банк АВАЛЬ", МФО 380805, розрахунковий рахунок 9, та/або на інших рахунках Товариства з обмеженою відповідальністю "Санрайз-Агро" в цій та/або інших кредитно-фінансових установах, в межах суми позову 944778,30грн. та судового збору 18895,57грн., всього 963673,87грн., згідно ухвали господарського суду Житомирської області від 30.01.2015 в забезпечення позову по справі №906/129/15.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 14 квітня 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (за заявою)