ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р.Справа № 922/3083/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

при секретарі судового засідання Помпою К.І.

розглянувши справу

за позовом Управління пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова, м. Харків
до Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе" м. Харків
про стягнення 1626289,33 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Дмитренко Т.О., довіреність № 02-07/32 від 05.01.2015 року;

відповідача - Герус І.В., довіреність № 85/1215 від 22.12.2014 року;

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 року Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С. Орджонікідзе", в якій просило суд стягнути з відповідача на користь позивача суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за березень, квітень, травень, червень 2014 року в загальному розмірі 1626289,33грн.

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. (суддя Яризько В.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 (судді Сіверін В.І., Медуниця О.Є., Терещенко О.І.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за березень, квітень, травень, червень 2014 року в загальному розмірі 1626289,33грн., посилаючись на доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" задовольнити частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. у справі №922/3083/14 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. скасовано в частині стягнення 375000,00 грн. сплачених ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за березень-червень 2014 року, платіжними дорученнями №5518 від 26.06.2014р., №4516 від 29.05.2014р., №6292 від 29.07.2014р. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. у справі №922/3083/14 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. залишено без змін.

Справу №922/3083/14 в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 13 лютого 2015 року призначено справу до розгляду у судовому засіданні на 03 березня 2015 року.

03 березня 2015 року представник відповідача надав до суду відзив за вх. № 8103, який досліджений судом та долучений до матеріалів справи.

У судовому засіданні 03 березня 2015 року була оголошена перерва до 12 березня 2015 року.

Після перерви у судовому засіданні розгляд справи було продовжено 12 березня 2015 року.

У судовому засіданні 12 березня 2015 року було оголошено перерву до 31 березня 2015 року.

26 березня 2015 року від позивача до канцелярії суду надійшли додаткові обгрунтування до позовної заяви за вх. № 11923, які досліджені судом та долучені до матеріалів справи.

Після перерви у судовому засіданні розгляд справи було продовжено 31 березня 2015 року.

Представник позивача у судовому засіданні підтримує позовні вимоги в частині стягнення 375000,00 грн. та просить суд задовольнити позов.

Представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов заперечує проти стягнення заборгованості в сумі 375000,00 грн. та просить відмовити позивачу в її стягненні, посилаючись на часткову сплату відшкодування за квітень 2014р. у розмірі 250000,00 грн. та за травень 2014 р. у розмірі 125000,00 грн., а також на неправомірне зарахування позивачем даних коштів в погашення заборгованості за інший період.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, п.4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом в межах наданих ним повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними у справі і додатково поданими на вимогу суду матеріалами і документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд встановив наступне.

ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" (відповідач) зареєстрований, як платник страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування та платник єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування в управлінні Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова за реєстраційним № 0747.

Згідно із п.1 ст.1 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування" платниками збору на обов'язкове державне пенсійне страхування є суб'єкти підприємницької діяльності незалежно від форм власності, їх об'єднання, бюджетні, громадські та інші установи та організації, об'єднання громадян та інші юридичні особи.

В пункті "б" статті 13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" зазначено, що на пільгових умовах мають право на пенсію за віком, незалежно від місця останньої роботи, зокрема, працівники, зайняті повний робочий день на інших роботах із шкідливими і важкими умовами праці, - за списком №2 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджуваним Кабінетом Міністрів України, і за результатами атестації робочих місць.

Відповідач підтвердив право своїм працівникам на призначення пільгової пенсії за списком № 2, відповідно до пункту "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за роботу із шкідливими і важкими умовами праці.

Згідно з п. 6.1. Інструкції № 21-1 від 19.12.2003 р., зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 16 січня 2004 р. за № 64/8663 (далі - Інструкція), відшкодуванню підлягають витрати Пенсійного фонду на виплату та доставку пенсій призначених на пільгових умовах (по списку №2) в розмірі 100 відсотків фактичних витрат на виплату і доставку пенсій.

Відповідно до п. 6.4 Інструкції розмір сум відшкодування на поточний рік визначається відділами надходження доходів органів Пенсійного фонду України щорічно у розрахунках фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених відповідно до ч. 2 Прикінцевих положень Закону, які надсилаються підприємствам до 20-го січня поточного року. Розрахунки складаються на підставі відомостей відділів з призначення пенсій органів Пенсійного фонду України, які подаються до 01 січня поточного року та протягом 10 днів з новопризначених (перерахованих) пенсій.

Відповідно до п. 6.8 Інструкції підприємства щомісяця до 25-го числа вносять до Пенсійного фонду зазначену в повідомленні місячну суму фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах.

З 25.01.2011р. відповідачу кожного місяця нараховувалася сума для відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, однак, відповідач своєчасно та в повному обсязі не сплачував вказані кошти, в результаті чого за ним утворилась заборгованість зі сплати фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення".

Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова були вручені відповідачу повідомлення про необхідність перерахування коштів за виплачену та доставлену пільгову пенсію за списком №2 за період з березня по червень 2014 року в загальній сумі 1626289,33 грн.

Відповідач в порушення п.6.8 Інструкції зазначені в повідомленнях суми фактичних витрат на виплату та доставку пенсій повністю не сплатив, внаслідок чого позивачем був поданий позов до суду про стягнення 1626289,33 грн..

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. (суддя Яризько В.О.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014 (судді Сіверін В.І., Медуниця О.Є., Терещенко О.І.) позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача суму заборгованості по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до ч.2 Прикінцевих положень Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" в частині пенсій, призначених відповідно до п."б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" за березень, квітень, травень, червень 2014 року в загальному розмірі 1626289,33грн., посилаючись на доведеність та обґрунтованість позовних вимог.

Постановою Вищого господарського суду України від 28.01.2015 року касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" задовольнити частково. Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. у справі №922/3083/14 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. скасовано в частині стягнення 375000,00 грн. сплачених ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" по відшкодуванню фактичних витрат на виплату та доставку пенсій за березень-червень 2014 року, платіжними дорученнями №5518 від 26.06.2014р., №4516 від 29.05.2014р., №6292 від 29.07.2014р. В решті постанову Харківського апеляційного господарського суду від 04.11.2014р. у справі №922/3083/14 господарського суду Харківської області та рішення господарського суду Харківської області від 22.09.2014р. залишено без змін. Справу №922/3083/14 в скасованій частині направлено на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Відповідно до ст. 111-12 ГПК України, вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи.

Одже, при новому розгляді справи, судом встановлено, що платіжними дорученнями №5518 від 26.06.2014 року, №4516 від 29.05.2014 року, №6292 від 29.07.2014 року відповідачем сплачено суму 250000,00грн. з призначенням платежу - виплата та доставка пільгових пенсій список №2 за квітень 2014р., а також платіжним дорученням №6292 від 29.07.2014 року сплачено 125000,00грн. з призначенням платежу - виплата та доставка пільгових пенсій список №2 за травень 2014року, всього в сумі 375000,00грн.

Вказані кошти в сумі 375000,00 грн., сплачені відповідачем, були зараховані Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова в рахунок заборгованості в порядку календарної черговості виникнення заборгованості, а саме за період вересень-жовтень 2011 року.

В обгрунтування позовних вимог, позивач стверджує, що Порядком ведення органами Пенсійного фонду України обліку надходження сум платежів, затвердженим постановою правління Пенсійного фонду України від 27.09.2010р. №21-2, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 27.10.2010р. за №988/18283, (далі-Порядок), передбачений механізм здійснення органами Пенсійного фонду України обліку надходження в тому числі і сум фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій.

Пунктом 5.2 Порядку передбачено, що для забезпечення контролю за повнотою та своєчасністю розрахунків платників за видами платежів органи Пенсійного фонду проводять облік надходження сум платежів згідно з їх призначенням.

Відповідно до п.5.4 Порядку, операції здійснюються в картках особових рахунків платників у хронологічному порядку. Облік надходження сум платежів у картках особових рахунків платників здійснюється в порядку календарної черговості настання строків сплати відповідних сум платежів.

Проведення операцій з обліку сум платежів спеціалістом відділу обліку надходження платежів органів Пенсійного фонду здійснюється в автоматичному режимі в хронологічному порядку за датами здійснення операцій на підставі документів, які підтверджують правильність та своєчасність цих операцій (п.1.3 Порядку).

На підставі вищевказаного, сума у розмірі 375000,00 грн. і була зарахована в рахунок заборгованості в порядку календарної черговості виникнення заборгованості, а саме за період вересень-жовтень 2011 року.

Однак, судом встановлено, що в матеріалах справи (т.5 а.с.142) міститься рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі №922/4914/13, яким стягнуто з ПАТ "Харківський тракторний завод ім. С.Орджонікідзе" на користь Управління Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м. Харкова заборгованість по відшкодуванню аналогічних фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, за період з липня по грудень 2011 року та січень-грудень 2012 року із розстрочкою платежів з липня 2014 по червень 2019 років.

Тобто період вересень-жовтень 2011 року, в який Управлінням Пенсійного фонду України в Орджонікідзевському районі м.Харкова автоматично зараховані для погашення боргу в порядку календарної черговості сплачені відповідачем за платіжними дорученнями №5518 від 26.06.2014 року, № 4516 від 29.05.2014 року, №6292 від 29.07.2014 року кошти в розмірі 375000,00 грн. з призначенням за березень-червень 2014 року, входить в період, який зазначений у вказаному рішенні по справі №922/4914/13.

Судом також встановлено, що рішення господарського суду Харківської області від 28.01.2014 року у справі №922/4914/13 набрало законної сили 14.02.2014 року, на виконання вказаного рішення видані відповідні накази, які перебувають на виконанні в Управлінні державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Харківській області про що в матеріалах справи міститься копія постанови про відкриття виконавчого провадження та платіжні доручення про сплату боргу відповідно до затвердженого графіку розстрочки.

Одже, виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем безпідставно були зараховані кошти у розмірі 375000,00 грн. в рахунок заборгованості за період вересень-жовтень 2011 року, оскільки вказана сума була перерахована відповідачем за період березень-червень 2014 року.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до вимог ст. 32 ГПК України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

При цьому, належністю доказів є спроможність фактичних даних містити інформацію щодо обставин, що входять до предмета доказування, слугувати аргументами (посилками) у процесі встановлення об'єктивної істини.

За загальним правилом обов'язок доказування певних обставин покладається на особу, яка посилається на ці обставини. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. Це стосується позивача, який повинен доказати факти, на підставі яких пред'явлено позов, а також відповідача, який має можливість доказувати факти, на підставі яких він будує заперечення проти позову.

Стаття 129 Конституції України відносить до основних засад судочинства змагальність сторін.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відтак, беручи до уваги наведені законодавчі положення, суд дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості у сумі 375000,00 грн. є необгрунтованою та не підлягає задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позовних вимог в частині стягнення коштів у розмірі 375000,00 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 06.04.2015 р.

Суддя В.В. Суслова

справа № 922/3083/14