ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа № 908/942/15-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Ільїн О.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився,

відповідача - Мальчева В.Є., довіреність№7361 від 04.12.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1588 З/1-42) на ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.02.15 у справі № 908/942/15-г

за позовом ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження",

до Приватного АТ "Запорізький електровозоремонтний завод",

про стягнення 1 997 430,94 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 16 лютого 2015 року (суддя Серкіз В.Г) заяву ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження про забезпечення позову було задоволено, забезпечено позов шляхом накладення арешту в межах ціни позову на грошові суми відповідача.

Відповідач, не погодившись з даним висновком суду першої інстанції, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеіального та процесуального права, просить зазначену ухвалу скасувати.

20 березня 2015 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№4543).

20 березня 2015 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№4613).

Розпорядженням секретаря першої судової палати від 25 березня 2015 року, у зв'язку з відпусткою судді Тихого П.В., для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Ільїн О.В.

У судове засідання, яке відбулось 25 березня 2015 року представники сторін не з'явились, будучи належним чином повідомленими про час та місце судового засідання.

24 березня 2015 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№4834) про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи.

25 березня 2015 року позивачем було надано клопотання (вх.№4862) про відкладення розгляду справи та продовження строку розгляду справи.

Колегія суддів, розглянувши дані клопотання дійшла висновку про їх задоволення.

Відповідно до п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведеності перед судом їх переконливості.

Згідно із ч. 3 ст. 4-3 ГПК України господарський суд створює сторонам та іншим особам, які беруть участь у справі, необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства.

Відповідно до статті 69 Господарського процесуального Кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу, розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному судовому засіданні.

З огляду на клопотання позивача та відповідача про продовження строку розгляду справи та про відкладення розгляду справи, з метою забезпечення необхідних умов для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, прийняття законного та обґрунтованого рішення у справі, колегія суддів в ухвалі від 25 березня 2015 року дійшла висновку про необхідність відкладення розгляду справи. Зазначеною ухвалою строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів

У судове засідання, яке відбулось 08 квітня 2015 року з'явився представник відповідача. Позивач своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався, будучи належним чином повідомленим про час та місце судового засідання.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка позивача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.02.2015р. порушено провадження у справі № 908/942/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" до Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" про стягнення заборгованості в сумі 1 997 430,94 грн. за договором поставки № 140100 від 20.03.2014р. Справу призначено до розгляду в засіданні господарського суду на 05.03.2015р.

Разом з позовом 13.02.2015р. до господарського суду надійшла заява про вжиття заходів щодо забезпечення позову № 29 від 16.01.2015р., в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" просить суд забезпечити позов та накласти в межах ціни позову арешт на грошові суми, що належать Приватному акціонерному товариству "Запорізький електровозоремонтний завод" () та обліковуються на рахунках у наступних банківських установах:

- п/р № 601, відкритий в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959;

- п/р № 602, відкритий в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959;

- п/р № 6, відкритий в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959;

- п/р № 601, відкритий в АБ «Експрес-Банк», МФО 322959;

- п/р № 9, відкритий в Запорізькому відділенні Дніпропетровської філії АБ «Експрес-Банк», МФО 306964;

- п/р № 9001, відкритий у ПАТ «Надра», МФО 380764;

- п/р № 0204, відкритий у філії «Комунарське відділення Промінвестбанку», МФО 313344;

- п/р № 0204, відкритий у філії "Комунарське відділення Промінвестбанку", МФО 313344;

- п/р № 0204, відкритий у філії «Комунарське відділення Промінвестбанку», МФО 313344;

- п/р № 0204, відкритий у філії «Комунарське відділення Промінвестбанку», МФО 313344;

- п/р № 0204, відкритий у філії «Комунарське відділення Промінвестбанку», МФО 313344;

- п/р № 1525, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- п/р № 8797, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- п/р № 8798, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- п/р № 8796, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- п/р № 8922, відкритий в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012;

- п/р № 1483, відкритий в ГУ ДКСУ у Запорізькій області, МФО 813015;

- п/р № 1, відкритий у філії ВАТ «Банк Кіпру» у м. Мелітополь, МФО 313281;

- п/р № 9201, відкритий в ПАТ «Неос Банк», МФО 320940;

- п/р № 906, відкритий в АТ «Укрексімбанк» м. Запоріжжя, МФО 313979;

- п/р № 0, відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957;

- п/р № 0620, відкритий у філії Запорізького обласного управління АТ «Ощадбанк», МФО 313957;

- п/р № 0001, відкритий в АКБ «Індустріалбанк», МФО 313849;

- п/р № 1, відкритий у філії ВАТ «Банк Кіпру» в м. Запоріжжя, МФО 313407;

- п/р № 7337, відкритий у філії ВАТ «Банк Кіпру» в м. Запоріжжя, МФО 313407;

- п/р № 1890, відкритий у Запорізькому РУ ПАТ КБ «Приватбанк», МФО 313399.

В обґрунтування заяви про забезпечення позову позивач зазначає, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення .

Погоджуючись з позицією позивача суд першої інстанції задовольнив відповідну заяву шляхом накладення арешту в межах ціни позову на грошові суми відповідача.

Задовольняючи заяву позивача суд першої інстанції наголосив, що:

-Товариству з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" стало відомо про наміри розпочати процедуру банкрутства відповідача - ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», встановити мораторій на задоволення вимог кредиторів, завдяки чому вирішити питання багатьох боргів підприємства. Вказана інформація міститься у відкритих джерелах ЗМІ та мережі Інтернет.

-позивач неодноразово звертався до відповідача із проханням погасити існуючий борг та надсилав відповідні листи від 22.10.2014р. № 1183, від 29.10.2014р. № 1218 та претензію від 31.10.2014р. № 1229. Однак жодної відповіді на вказані листи відповідач не надав. Більше того, відповідач жодного разу не пояснював позивачеві причини виникнення значної суми заборгованості, тривалий строк існування прострочення, заходи, які ним вживаються для належного виконання власних зобов'язань, тощо. Відповідач не звертався до позивач із проханням відстрочити сплату боргу або ж із пропозицією погодитися на певний графік виплат прострочених платежів. Надіслані відповідачеві акти звірки взаємних розрахунків, як і інші листи позивача, залишені відповідачем без будь-якої відповіді чи пояснень.

Не погоджуючись з даною правовою позицією суду першої інстанції відповідач вказує на порушення судом норм процесуального законодавства, не встановлення судом імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно із ч. 1 ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Види забезпечення позову повинні бути співвідносними із заявленими позивачем вимогами.

В постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" визначено, що особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

-розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

-забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

-наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

-імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

-запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

В той же час, з огляду на оскаржувану ухвалу, позивачем в якості доказів вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду зазначено отримання відомостей про наміри розпочати процедуру банкрутства відповідача - ПрАТ «Запорізький електровозоремонтний завод», встановити мораторій на задоволення вимог кредиторів, завдяки чому вирішити питання багатьох боргів підприємства.

Так позивач вказав, що вказана інформація міститься у відкритих джерелах ЗМІ та мережі Інтернет.

Згідно п. 2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" будь-які подані учасниками процесу докази (в тому числі, зокрема, й стосовно інформації у мережі Інтернет) підлягають оцінці судом на предмет належності і допустимості.

Як встановлено апеляційним господарським судом, зі змісту оскаржуваної ухвали не вбачається, що новини з мережі Інтернет про імовірність початку процедури банкротства Приватного АТ "Запорізький електровозоремонтний завод", містить відомості про те, ким саме розміщені зазначені відомості та доказів розміщення оголошення саме відповідачем.

Отже, вказаний доказ не відповідає ознакам належності та допустимості, оскільки належними є докази, які містять інформацію щодо предмету доказування. Доказ визнається допустимим, якщо він отриманий у процесуально встановленому порядку. Достовірність доказів - це відповідність дійсності фактичних даних, які отримані з законних джерел. Достовірність є відповідністю інформації, отримуваної із доказу, дійсності.

Харківський апеляційний господарський суд, надавши оцінку доводам позивача та доказам, які викладені в оскаржуваній ухвалі, дійшов висновків про те, що позивач не довів за допомогою належних і допустимих доказів наявність у відповідачів реальних намірів розпочати процедуру банкрутства.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців про Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" інформація щодо процедури банкрутства відповідача або прийняття рішення про припинення товариства відсутні.

Разом з тим, слід зауважити, що взагалі сама по собі процедура банкрутства, урегульована положеннями Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом"боржника, не позбавляє кредитора права вимоги та можливості отримання коштів, у визначених зобов'язанням розміру.

Крім того, судом першої інстанції було безпідставно враховано відсутність жодної відповіді з боку відповідача щодо погашення існуючого боргу, відстрочення сплати боргу, а також відсутність з боку відповідача жодної відповіді або пояснення на надіслані відповідачеві акти звірки взаємних розрахунків, оскільки зазначене не свідчить про недобросовісність відповідача стосовно подальшого виконання рішення у справі. Так зазначені дії відповідача мали місце до подання позову у справі і питання наявності чи відсутності вказаної заборгованості входить до предмету доказування при розгляді справи по суті, тобто може бути з`ясоване лише після прийняття рішення судом по суті.

Одночасно суд апеляційної інстанції звертає увагу, що господарський суд Запорізької області не з`ясував належність рахунків, визначених в заяві, відповідачу, чи не спричинить вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 997 430,94 грн., які знаходяться на поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", припинення господарської діяльності вказаної юридичної особи та чи є на вказаних рахунках грошові кошти, достатні для забезпечення позову. Окрім цього, відповідно до постанови Кабінету Міністрів України №1734 від 23.12.2004 року Приватне акціонерне товариство "Запорізький електровозоремонтний завод" відноситься до підприємств, які мають стратегічне значення для безпеки та економіки держави, а накладення арешту на всі рахунки підприємства відповідача може паралізувати його роботу.

Таким чином, судова колегія дійшла висновку про те, що місцевий господарський суд, приймаючи оскаржувану ухвалу, не дослідив обставини, які мають значення для справи, неправильно застосував норми процесуального права, через що, апеляційна скарга - підлягає задоволенню, оскаржувана ухвала скасуванню, з ухваленням нового рішення про відмову в задоволенні заяви позивача про застосування вказаних ним заходів до забезпечення позову.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 66, 67, 99, 101, пунктом 2 статті 103, статтями 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

ПОСТАНОВИЛА

Апеляційну скаргу Приватного АТ "Запорізький електровозоремонтний завод" задовольнити.

Ухвалу Господарського суду Запорізької області від 16.02.15 у справі № 908/942/15-г скасувати.

Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (01113, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, оф. 400, ) № 29 від 16.01.2015р. про забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 1 997430,94 грн., які знаходяться на всіх поточних рахунках Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод", залишити без задоволення.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Укрпромвпровадження" (01133, м. Київ, пров. Лабораторний, 1, офіс 400, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Запорізький електровозоремонтний завод" (69095, м. Запоріжжя, вул. Залізнична, 2, ) 609,00 грн. витрат по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги.

Справу направити до Господарського суду Запорізької області .

Потанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 10.04.2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Ільїн О.В.