ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 р. Справа №917/1692/13

за позовом Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001

до Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго", вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, 36022

про стягнення 34 273 268,61 грн.

Колегія суддів: головуючий суддя Кльопов І.Г., судді Киричук О.А., Гетя Н.Г.

Представники:

від позивача: Мельник В.В.

від відповідача: Ставицька І.Б.

У судовому засіданні 06.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть справи: розглядається позовна заява про стягнення 34 273 268,61 гривень штрафних санкцій за договором купівлі-продажу природного газу №2640 від 29.09.2011, з яких: 7893237,74 грн. - пеня, 24674672,00 грн. - 7% штрафу, 60423,01грн. - інфляційні, 1644953,86 грн. - 3% річних.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач проти позову заперечує, з підстав, викладених у відзиві на позов від 26.09.2013р. вхід. №13621 та доповненнях до відзиву на позовну заяву від 05.11.2013р. вхід. №15724.

Відповідач заявляв клопотання про зменшення розміру штрафних санкцій від 12.09.2013р. вхід. №12939, від 10.10.2013р. вхід. №14320, доповнення до клопотання про зменшення штрафних санкцій від 14.01.2015р. вхід. №305, доповнення до клоопотання про зменшення штрафних санкцій від 24.03.2015р. вхід. №4094.

Відповідач просить суд зменшити розмір пені до 1000грн. та розмір штрафу до 1000грн., посилаючись, зокрема, на незадовільний майновий стан ПАТ "Полтаваобленерго", що викликаний несвоєчасними розрахунками за енергоносії.

Представник позивача у судовому засіданні заперечував проти зменшення суми пені та штрафу.

Розпорядженням голови господарського суду Полтавської області від 07.10.2013р. справу призначено до колегіального розгляду у складі колегії суддів: головуючий суддя - Плотницька Н.Б., судді Киричук О.А. та Гетя Н.Г.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.11.2013р. суд зупиняв провадження у справі до вирішення господарським судом м.Києва справи №910/19084/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання Договору купівлі-продажу природного газу №2012-ПР/879 недійсним.

Відповідно до п.3.1.11 Положення про автоматизовану систему документообігу суду у зв'язку із закінченням повноважень судді Плотницької Н.Б., проведено повторний автоматичний розподіл справи, відповідно до якого змінено колегію суддів: головуючий суддя - Кльопов І.Г., судді Киричук О.А. та Гетя Н.Г.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 09.12.2014р. провадження у справі поновлено.

03.03.2015р. за вхід. №2878 відповідачем заявлено клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення господарським судом м.Києва справи №910/19084/13 за позовом Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" до Публічного акціонерного товариства Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" про визнання Договору купівлі-продажу природного газу №2012-ПР/879 недійсним.

Ухвалою від 03.03.2015р. суд зупинив провадження у справі.

Від відповідача 27.03.2015р. за вхід. №4368 надійшло клопотання про поновлення провадження у справі. Відповідач повідомив суд, що господарський суд м.Києва рішенням у справі №910/2046/15-г відмовив ПАТ "Полтаваобленерго" у задоволенні позову.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 30.03.2015р. провадження у справі поновлено, справу призначено до розгляду у судове засідання на 06.04.2015р.

Розглянувши матеріали справи, всебічно, повно та об'єктивно дослідивши і оцінивши подані сторонами докази, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог та заперечень, заслухавши представників сторін, суд, встановив:

30 березня 2012 року між Національною акціонерною компанією «Нафтогаз України» (Позивач, Постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго» ( Відповідач, Покупець) був укладений договір № 2012-ПР/879 купівлі-продажу природного газу (Договір).

Відповідно до п.1.1 Договору Продавець зобов'язується передати Покупцеві природний газ (за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, ввезеного на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України»), далі - газ, а Покупець зобов"язується прийняти і оплатити газ в обсязі, зазначеному у п.1.2 цього договору. Газ, що постачається за цим договором, використовується Покупцем виключно для власних потреб.

При укладенні договору сторони узгодили, що Продавець передає Покупцю в період з 01 січня 2012 року по 31 грудня 2012 року.природний газ в обсязі до 332 899 тис. куб.м. (п. 1.2 Договору).

Ціна за 1000куб.м. природного газу становить 3509,00грн. без урахування ПДВ.

Пунктом 4.1 Договору купівлі-продажу встановлено, що оплата за газ здійснюється Покупцем виключно грошовими коштами шляхом 30% попередньої оплати вартості планованих обсягів природного газу, за 5 днів до початку здійснення поставки. Решта 70% протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа, наступного за місяцем поставки газу.

Пунктом 7.3 Договору купівлі-продажу передбачено, що у разі не виконання Покупцем п. 4.1 цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання п.2.1 Договору, Позивач поставив протягом березня - липня 2012 року, а Відповідач прийняв природний газ в обсязі 89 125,500 тис. м.куб. вартістю 413 030 385,61 грн., що Підтверджуються актами приймання - передачі природного газу від 31.03.12 на суму 122 879 271,90 грн., від 30.04.12 на суму 64 251 089,70 грн., від 31.05.12 на суму 76 913 482,80 Грн., від 30.06.12 на суму 77 233 100,70 грн., від 31.07.12 на суму 71 753 440,51 грн.

Пунктом 6.1.1 Договору передбачений обов'язок покупця своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений газ.

В порушення умов Договору купівлі-продажу ПАТ «Полтаваобленерго» не розраховувалось за поставлений природний газ, що підтверджується сальдо по підприємству та випискою по операціях по підприємству (копії в матеріалах справи).

З матеріалів справи вбачається, що 13 червня 2012 року між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» було укладено договір № 14/3523/12 про відступлення права вимоги.

Відповідно до розділу 1.1 договору відступлення, первісний кредитор (Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") передає новому кредитору (Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта»), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору в сумі 119 419 084,26 грн., що становить заборгованість за поставлений природний газ в березні 2012 року на суму 79 000 127,44 грн. та в квітні 40 418 956,82 грн. за договором купівлі-продажу природного газу від 29.03.12 № 2012-ПР/879 укладеним між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго».

27 серпня 2012 роках між Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" та Публічним акціонерним товариством «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта» було укладено договір № 14/4268/12 про відступлення права вимоги.

Відповідно до розділу 1.1 договору відступлення, первісний кредитор (Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України") передає новому кредитору (Публічне акціонерне товариство «Транснаціональна фінансово-промислова нафтова компанія «Укртатнафта»), а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору в сумі 25 055 018,69 грн., що становить заборгованість за поставлений природний газ в червні 2012 року на суму 25 055 018,69 грн. за договором купівлі-продажу природного газу від 29.03.12 № 2012-ПР/879 укладеним між первісним кредитором та Публічним акціонерним товариством «Полтаваобленерго».

Відповідно до п. 1.2 договорів відступлення, всі інші права та обов'язки Первісного кредитора (Позивач) та Боржника (Відповідач) за Основним договором (від 29.03.12 №2012-ПР/879), у тому числі право вимоги сплати штрафних санкцій, залишаються незмінними.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 7893237,74грн. - пені, 24674672,00 грн. - 7% штрафу, 60423,01грн. - інфляційних та 1644953,86 грн. - 3% річних, нарахованих відповідачу за неналежне виконання своїх зобов"язань за Договором купівлі-продажу природного газу від 29.03.12 № 2012-ПР/879.

При вирішенні спору су виходить з наступного

Згідно із статтею 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частини перша та шоста статті 265 Господарського кодексу України передбачають, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Згідно із ч. 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Відповідно до абзацу 1 ч. 1 статті 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В силу статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 ЦК України).

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Так, за несвоєчасну сплату та неналежне виконання відповідачем позовом зобов"язань за Договором, позивачем відповідно до ст.625 Цивільного кодексу України було нараховано 60423,01 грн. інфляційні витрати та 3% річних в розмірі 1644953,86 грн.

Судом перевірено за допомогою ІАЦ "Ліга" правильність нарахування позивачем 3% річних та інфляційних втрат і, за результатами розрахунку суд дійшов до висновку про правомірність позовних вимог у цій частині.

Відповідно до статей 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з ч. 1 статті 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно до статей 546, 549 Цивільного кодексу України та статті 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України. Відповідно до статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 1 статті 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Пунктом 7.3. Договору купівлі-продажу передбачено, що у разі не виконання Покупцем п. 4.1 цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу, за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Позивачем відповідно до п. 7.3. Договору нараховано відповідачу пеню в розмірі 7893237,74 грн. та штраф у розмірі 24674672,00грн. - 7% від суми простроченого платежу.

Відповідно до п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України приймаючи рішення у справі суд має право за власною ініціативою зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Окрім того, вирішуючи питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо (п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011).

Як уже зазначалося вище, відповідач неодноразово надавав суду клопотання про зменшення пені та штрафу, у якому просить суд застосувати п. 3 ст. 83 ГПК України та зменшити розмір стягуваної суми пені та штрафу до 1000грн. відповідно,

В обґрунтування заявлених клопотань відповідач посилається на те, що філія ПАТ «Полтаваобленерго» Кременчуцька ТЕЦ займається виробленням теплової енергії для надання послуг з опалення та постачання гарячої води мешканцям міста Кременчука та юридичним особам; рівень тарифів на опалення не покриває затрати товариства на виробництво теплової енергії; дана діяльність є збитковою; наявна значна заборгованість споживачів за отримані послуги з опалення та гарячого водопостачання; контрагенти відповідача несвоєчасно розраховуються також і за електричну енергію; зазначене призводить до незадовільного майнового стану відповідача.

Викладене підтверджується звітом про фінансові результати та виконання кошторису витрат з ліцензованих видів діяльності за 6 місяців 2012 року та за 12 місяців 2012 року. Про збитковість діяльності товариства щодо виробництва теплової енергії свідчить і звіт про фінансові результати та виконання кошторису витрат з ліцензованих видів діяльності за 12 місяців 2014 року.

Враховуючи вищевикладене, застосування до відповідача штрафних санкцій у повному обсязі може привести до погіршення і так вкрай тяжкого фінансового стану відповідача. Діяльність ПАТ "Полтаваобленерго" має значне соціальне значення для забезпечення життєвих умов населення та функціонування підприємств і організацій Полтавської області, адже постачає електричну енергію для всіх споживачів Полтавської області, виходячи із загальних засад, встановлених у ст. 3 Цивільного кодексу України, а саме - справедливості, добросовісності та розумності, у відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України та на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд прийшов до висновку щодо доцільності зменшити розмір пені до 5 525 266,49грн. та штрафу до 17 272 270,40грн..

У п. 3.17.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що судовий збір у разі зменшення судом розміру неустойки покладається на відповідача повністю, без урахування зменшення неустойки.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати, понесені позивачем при подачі позову, покладаються на відповідача

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю частково.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Полтаваобленерго" (вул.Старий Поділ, 5, м.Полтава, 36022, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001, ) пеню у розмірі 2 367 971,25грн., 3% річних у розмірі 1 644 953,86 грн., інфляційні втрати у розмірі 60 423,01 грн. та штрафу у розмірі 7 402 401,60грн., а також судовий збір у розмірі - 68820,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 08.04.2015р.

Головуючий суддя Кльопов І.Г.

Судді Киричук О.А.

Гетя Н.Г.