ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р.Справа № 922/5067/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жигалкіна І.П.

при секретарі судового засідання Кісельовій С.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіондорстрой", м. Ізмаїл
до 1. Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", м. Харків 2. ПАТ "Трест Дніпродорбуд", м. Дніпропетровськ
про стягнення 4 306 905, 53 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Глінянік К.А., дов. № б/н від 01.10.2014 р.;

1-го відповідача - Атаманіченко Н.Є., дов. № 49 від 14.01.2015 р.;

2-го відповідача - не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Регіондорстрой", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою про стягнення з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (надалі - 1-й Відповідач) заборгованості у розмірі 4306905,53грн. по договору переведення боргу від 05.11.2013 р. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на 1-го Відповідача.

Ухвалою від 10.11.2014 р. суд прийняв позовну заяву до розгляду, порушив провадження у справі та призначив її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою від 15.01.2015 року суд залучив до участі у справі в якості іншого відповідача ПАТ "Трест Дніпродорбуд" (надалі - 2-й Відповідач).

12.02.2015 р. за вх. № 5707 Позивач надав заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з 1-го Відповідача 3106905,53 грн. боргу за договором переведення боргу № б/н від 05.11.2013 р. та 73080,00грн. судового збору. Зазначена заява Позивача прийнята судом до розгляду ухвалою від 12.02.2015 року.

02.03.2015 року за вх. № 7826 Позивач подав до суду заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив суд стягнути з 1-го Відповідача 3106905,53грн. заборгованості, 17185,13грн. пені, 30617,44грн. штрафних санкцій в розмірі три відсотка річних та 326141,11грн. індексу інфляції. Ухвалою суду від 10.03.2015 року заява Позивача про збільшення розміру позовних вимог прийнята до розгляду.

16.03.2015 р. від Позивача надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 10026), в якій він просить суд стягнути з 1-го Відповідача 2380849,21грн. боргу за договором переведення боргу № б/н від 05.11.2013р., 3575,07грн. - штрафних санкцій три відсотка річних та 159240,42грн. індексу інфляції. Крім того, Позивач просить суд стягнути з 1-го Відповідача 73080,00грн. судового збору.

В судовому засіданні 16.03.2015 р. представник Позивача підтримує позовні вимоги з урахуванням поданої заяви про зменшення розміру позовних вимог, просить суд їх задовольнити.

У відповідності до ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Оскільки подана Позивачем заява не суперечить вимогам ст. 22 ГПК України, не порушує чиїх-небудь прав та охоронюваних законом інтересів, суд приймає заяву про зменшення розміру позовних вимог до розгляду, та розглядає справу з урахуванням цієї заяви

Представник 1-го Відповідача в судовому засіданні проти вимог Позивача заперечує з підстав, викладених у відзиві на позов, поданому до суду 14.01.2015 р. за вх. № 1059. Зокрема, 1-й Відповідач посилається на те, що Позивач вимагає стягнення коштів за роботи, виконані в 2013 році, однак Договором підряду передбачено виконання робіт у 2012 році. Отже, Договором переведення боргу не передавалося зобов'язання щодо оплати спірних робіт, оскільки спірні роботи не виконувалися згідно з Договором підряду. Також, 1-й Відповідач посилається на те, що матеріали справи не містять доказів отримання коштів від замовника робіт, що свідчить про не настання згідно з п.5.1. Договору підряду строку для оплати. Крім того, 1-й Відповідач в своїх запереченнях просить застосувати позовну давність за спірними вимогами про стягнення пені.

Представник 2-го Відповідача правом на участь представника у судовому засіданні не скористався, причину неявки не повідомив, відзиву на позов та витребуваних судом документів не надав. Про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що норми ст. 38 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. З ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Згідно із статтею 85 Господарського процесуального кодексу України у судовому засіданні 16.03.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані докази, заслухавши пояснення представника Позивача та 1-го Відповідача, суд встановив наступне.

24.05.2012 року між ПАТ "Трест Дніпродорбуд" (2-й Відповідач, Підрядник) та ТОВ "Регіондорстрой" (Позивач, Субпідрядник) було укладено договір підряду № б/н (надалі - Договір підряду).

Відповідно до п.2.1. Договору підряду Підрядник доручає, а Субпідрядник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим Договором виконати роботи по поточному ремонту автомобільної дороги загального користування державного значення Київ-Харків-Довжанський (надалі - Роботи), види та обсяги яких обумовлені в проектно-кошторисній документації, яка є невід'ємною частиною цього Договору.

Відповідно до п. 4.1. Договору підряду, Роботи по даному Договору повинні розпочатись у строк після передачі Субпідряднику проектної, дозвільної іншої документації і завершитись в строк до 31.12.2012 року.

Відповідно до п. 5.1. Договору підряду, Підрядник проводить розрахунки з Субпідрядником щомісячно на підставі проміжних актів виконаних робіт за звітний місяць - «Актів приймання виконаних підрядних робіт (форма КБ-2в) та «Довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма №КБ-3) не пізніше 10 робочих днів з моменту їх підписання, але в будь-якому випадку - після отримання грошових коштів від Замовника.

Відповідно до п.20.1. Договору підряду (в редакції Додаткової угоди № 2 від 31.12.2012 року), цей Договір набирає чинності з дати підписання його Сторонами і діє до 31.12.2013 року., а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами обов'язків по цьому Договору.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивачем на виконання умов Договору підряду були виконані обумовлені ним Роботи, про що свідчать відповідні Акти приймання виконаних будівельних робіт (форма КБ-2в): Акти № 1 та № 2 від 28.09.2013 р. на загальну суму 1000000,00 грн.; Акт № 3 від 30.04.2013 р. на суму 535766,96 грн.; Акт № 4 від 30.04.2013 р. на суму 2383503,10 грн.; Акт № 5 від 31.10.2013 р. на суму 7543699,75 грн.; Акт № 6 від 01.11.2013 р. на суму 519820,49 грн.; Акт № б/н від 01.11.2013 р. на суму 296270,90 грн., а також Довідки про вартість виконаних будівельних робіт (форма КБ-3): за вересень 2012 року на суму 1000000,00 грн.; за квітень 2013 року на суму 2919270,06 грн.; за жовтень 2013 року на суму 7543699,75 грн.; за листопад 2013 року на суму 816091,39 грн.

Таким чином, загальна вартість виконаних Позивачем робіт склала 12279061,20 грн.

Однак в порушення умов Договору підряду та взятих на себе зобов'язань 2-й Відповідач виконані Позивачем роботи оплатив лише частково на загальну суму 997000,00грн.

Як зазначає Позивач в позовній заяві, в рахунок погашення кредиторської заборгованості зараховано 2% вартості субпідрядних робіт на суму 249669,00 грн. Кредиторську заборгованість зменшено також за рахунок виконання робіт з перевезення щебеню та асфальтобетону на суму 64633,09грн. Крім того позивачем було надано послуги з перевезення асфальтобетону 2-му Відповідачу за договором на перевезення № б/н від 07.06.2014 року на суму 25526,50грн., що збільшило кредиторську заборгованість.

Таким чином, загальна сума заборгованості за Договором підряду склала 10993285,76 грн.

05.11.2013 року між ПАТ "Трест Дніпродорбуд" (2-й Відповідач, Первісний боржник) ДП "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України" (1-й Відповідач, Новий боржник) та ТОВ "Регіондорстрой" (Позивач, Кредитор) укладено договір про переведення боргу № б/н (надалі - Договір про переведення боргу).

За умовами укладеного Договору про переведення боргу Первісний боржник переводить грошовий борг за Договором № ТР-60 від 24.05.2012р., укладеним між Первісним боржником та Кредитором, у розмірі 10993285,76грн. на Нового боржника, а Новий боржник приймає на себе зобов'язання сплатити Кредитору зазначену заборгованість за названим у цьому пункті Договором (Основний договір)(п.1.1.).

Відповідно до п. 2.1. Договору про переведення боргу, Новий боржник в рахунок погашення своїх зобов'язань перед первісним боржником у частині оплати вартості виконаних робіт у розмірі 10993285,76 грн. приймає на себе та виконує зобов'язання Первісного боржника перед Кредитором на умовах Основного договору.

Згідно з п.2.2. Договору про переведення боргу, на підставі даного Договору переводу боргу Кредитор зменшує дебіторську заборгованість Первісного боржника за договором № ТР-60 від 24.05.2012р., на зазначену у пункті 1.1. суму.

В п.6.1. Договору про переведення боргу сторони дійшли згоди, що цей Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим Договором.

Крім того, було укладено також договори на переведення боргу з постачальниками матеріалів та робіт, де Первісним Боржником виступало ТОВ "Регіондорстрой", а Новим Боржником - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України", а саме:

- Договір від 06.11.2013 на суму 661071,60 грн. з ТОВ "Велтех";

- Договір від 06.11.2013 на суму 763716,66 грн. з ТОВ "Паркінг+";

- Договір від 05.11.2013 на суму 192957,00 грн. з ТОВ "Уніпром";

- Договір від 05.11.2013 на суму 99917,65 грн. з ПАТ "ДРСУ № 33";

- Договір від 06.11.2013 на суму 83334,00 грн. з ПП "Кар'єр - 2012";

- Договір від 06.11.2013 на суму 209241,30 грн. з ТОВ "Співдружність";

- Договір від 05.11.2013 на суму 12298,47 грн. з Філія "Валківський РАД" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 33167,90 грн. з Філія "Нововодолазьке ДЕП" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 100221,12 грн. з Філія "Чугуївське ДЕП" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 267891,01 грн. з Філія "П'ятихатське ДЕП" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 873,62 грн. з Філія "Барвінківський РАД" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 4750,70 грн. з Філія "Нововодолазький РАД" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 4455403,43 грн. з Філія "Пісочинське ДЕП" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 13565,13 грн. з Філія "Чугуївський РАД" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 24097,01 грн. з Філія "Дергачівський РАД" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України";

- Договір від 05.11.2013 на суму 57465,00 грн. з Філія "Красноградське ДЕП" ДП Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України".

26.11.2013 року укладено договір № б/н на суму 77341,28 грн. на переведення боргу з ТОВ "Автомагістраль", де первісним боржником виступало ТОВ "Регіондорстрой", а новим боржником - ДП "Харківський облавтодор" ВАТ ДАК "Автомобільні дороги України".

Станом на 07.02.2014 р. заборгованість 1-го Відповідача перед Позивачем склала 3135972,25 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи копією Акту звірки взаємних розрахунків, якій підписано та скріплено печатками сторін (том 2 а.с. 11).

Таким чином, з урахуванням наступних оплат за Договором про переведення боргу, станом на момент розгляду справи заборгованість 1-го Відповідача перед Позивачем склала 2380849,21грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить із наступного.

За приписами ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 520 Цивільного кодексу України боржник у зобов'язанні може бути замінений іншою особою (переведення боргу) лише за згодою кредитора, якщо інше не передбачено законом.

Статтею 521 Цивільного кодексу України визначено, що форма правочину щодо заміни боржника у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові (стаття 513 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 525 Цивільного кодексу України встановлює, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вказані обставини, суд дійшов висновку, що 1-й Відповідач порушив умови укладеного з Позивачем Договору про переведення боргу та вимоги ст. 526 Цивільного кодексу України, відповідно до якої зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів здійснення оплати за спірною господарською операцією 1-й Відповідач суду не надав та не спростував відсутність заборгованості перед Позивачем за Договором про переведення боргу № б/н від 05.11.2013 року на суму 2380849,21 грн.

Враховуючи несплату 1-м Відповідачем боргу, суд приходить до висновку про те що, позовні вимоги про стягнення суми боргу у розмірі 2380849,21 грн. є обґрунтованими, правомірними, доведеними матеріалами справи, не спростованими 1-м Відповідачем та такими, що підлягають задоволенню.

За невиконання грошового зобов'язання Позивачем на суму основного боргу нараховані 1-му Відповідачу інфляційні в розмірі 159240,42 грн. та 3% річних у розмірі 3575,07 грн.

Згідно ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Суд, перевіривши розрахунки Позивача, перевіривши періоди нарахування останнім вказаних сум інфляційних та 3% річних дійшов висновку про те, що відповідні розрахунки є вірними, та відповідають нормам чинного законодавства, а тому вимоги Позивача про стягнення з 1-го Відповідача 159240,42 грн. інфляційних та 3575,07 грн. - 3% річних є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Щодо позовних вимог до 2-го Відповідача - ПАТ "Трест Дніпродорбуд" суд зазначає, що позовні вимоги в цій частині не підтверджуються матеріалами справи, у зв'язку з чим відносно ПАТ "Трест Дніпродорбуд" в задоволенні позову необхідно відмовити.

Щодо заперечень 1-го Відповідача, викладених у відзиві на позов, суд не приймає їх до уваги як необґрунтовані виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Як свідчать наявні в матеріалах справи Акти приймання виконаних будівельних робіт, роботи за ними були виконані на підставі Договору підряду № б/н від 24.05.2012 р., про що зазначено в цих Актах, а також відповідних Довідках про вартість виконаних будівельних робіт. Крім того, відповідно до п.20.1. Договору підряду (в редакції Додаткової угоди № 2 від 31.12.2012 року), цей Договір набирає чинності з дати підписання його Сторонами і діє до 31.12.2013 року., а в частині розрахунків до повного виконання Сторонами обов'язків по цьому Договору. Таким чином, посилання 1-го Відповідача на те, що спірні роботи не виконувалися згідно з Договором підряду спростовуються матеріалами справи.

Щодо заперечень 1-го Відповідача стосовного настання строку оплати, суд зазначає, що здійснення 1-м Відповідачем часткових оплат з призначенням платежу "оплата згідно договору про переведення боргу від 05.11.2013 р." (копії платіжних документів містяться в матеріалах справи), свідчить про визнання наявності боргу перед Позивачем за Договором про переведення боргу, та здійснення ним дій щодо погашення цього боргу. Крім того, заперечення 1-го Відповідача в цій частині не спростовують обставини, викладені у позовній заяві, які підтверджені належними та допустимими доказами та не можуть бути підставою для відмови у позові.

Щодо заяви 1-го Відповідача про застосування позовної давності за вимогами про стягнення пені суд зазначає, що оскільки в судовому засідання 16.03.2015 року суд прийняв заяву Позивача про зменшення розміру позовних вимог (вх. № 10026 від 16.03.2015 р.), яка не містить вимоги про стягнення з 1-го Відповідача пені, то в даному випадку немає підстав для застосування строку позовної давності за заявою 1-го Відповідача.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 Господарського процесуального кодексу України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору. Стороні, на користь якої відбулося рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, витрати Позивача по сплаті судового збору в розмірі 50873,29 грн. покладаються на 1-го Відповідача.

Згідно із п.1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

У випадках, установлених пунктом 1 частини першої цієї статті, судовий збір повертається в розмірі переплаченої суми; в інших випадках, установлених частиною першою цієї статті, - повністю (п.2 ст. 7 Закону України "Про судовий збір").

Відповідно до п.5.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається:

- в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір, або

- в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом), або

- в ухвалі про повернення сум судового збору, винесеній як окремий процесуальний документ (зокрема, у випадку, передбаченому пунктом 2 частини першої статті 88 ГПК).

За таких підстав, враховуючи зменшення Позивачем розміру позовних вимог згідно із заявою від 16.03.2015 р. (вх. № 10026), суд визнає за необхідне повернути Позивачу з державного бюджету України 22206,71 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 2 від 13.01.2015 р.

Враховуючи викладене та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 520, 521, 525, 526, 530, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 12, 22, 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Дочірнього підприємства "Харківський облавтодор" Відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (61202, м.Харків, вул.Ахсарова,2; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Регіондорстрой" (68601, Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Гагаріна, 58; код ЄДРПОУ 37484,21грн. боргу за договором переведення боргу № б/н від 05.11.2013р., 3575,07грн. три відсотка річних, 159240,42грн. індексу інфляції та 50873,29 грн. витрат по сплаті судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Регіондорстрой" (68601, Одеська обл., м.Ізмаїл, вул.Гагаріна, 58; ) з державного бюджету України 22206,71 грн. судового збору, сплаченого за платіжним дорученням № 2 від 13.01.2015 р. відповідно до п.1 ч.1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір".

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги.

Повне рішення складено 23.03.2015 р.

Суддя І.П. Жигалкін