Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "07" квітня 2015 р. Справа № 906/275/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Гнисюка С.Д.

за участю:

- від позивача: Бучинська І.В. - дов. від 28.10.2014;

- від відповідача: не з'явився

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом: Житомирської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир)

до: Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (с.Кодня Житомирського району)

про примусове виконання мирової угоди

Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир) (далі - позивач) звернулася з позовом до Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (с. Кодня Житомирський район Житомирська область) (далі - відповідач) про примусове виконання мирової угоди.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 03.03.2015, зокрема, прийнято позовну заяву; порушено провадження у справі; призначено засідання суду на 07.04.2015 зобов'язано сторони надати суду необхідні докази по справі.

18.03.2015 на адресу господарського суду Житомирської області від позивача надійшла довідка від 19.03.2015 про те, що в провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, немає справи між сторонами щодо примусового виконання мирової угоди та немає рішення цих органів з такого спору.

В засіданні суду 07.04.2015 представник позивача подав клопотання про заміну Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби (м. Житомир) на правонаступника Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир). Зазначив, що ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.12.2012 у справі №3/63-Б затверджено мирову угоду стороною якої є Державна податкова інспекція у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби (м. Житомир). Внаслідок правонаступництва усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. В підтвердження правонаступництва надав суду необхідні докази.

Відповідно до ст. 25 ГПК України у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив.

У судовому засіданні суд дослідив надані докази та встановив, що Житомирська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир) є правонаступником Державної податкової інспекції у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби (м. Житомир), що підтверджується наказом Міністерства доходів і зборів України №48 від 17.04.2013; додатком №2 до Постанови Кабінету Міністрів України №229 від 20.03.2013 - перелік територіальних органів ДПС та Держмитслужби, які реорганізуються, у якому зазначено про Житомирську об"єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області, до якого приєднуються територіальні органи ДПС та Держмитслужби, а також копією виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на 10.06.2013, у зв'язку з чим господарський суд приходить до висновку, що клопотання позивача про заміну правонаступником є обґрунтованим та підтвердженим належними доказами, які додані до матеріалів справи, а тому підлягає задоволенню.

В засіданні суду 07.04.2015 представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі, надав суду додаткові докази по справі та клопотання про долучення їх до матеріалів справи. Просив суд позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідач свого представника в засідання суду не направив, про поважність причин неявки суд не повідомив, вимоги ухвали господарського суду Житомирської області від 03.03.2015 не виконав, відзив на позов не надав. Про дату та час проведення судового засідання відповідач повідомлений своєчасно та належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення останньому копії ухвали від 03.03.2015.

У судовому засіданні було досліджено матеріали справ №3/63-Б та №906/862/14.

Судом долучено до матеріалів справи копію рішення господарського суду Житомирської області від 02.09.2014 у справі №906/862/14.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до абз.1 п.3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011 №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на наведене, враховуючи, що явка відповідача в судове засідання не визнавалася обов'язковою, господарський суд Житомирської області визнає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача та за наявними матеріалами справи, відповідно до ст.75 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, господарський суд Житомирської області, -

ВСТАНОВИВ:

В провадженні господарського суду Житомирської області перебувала справа №3/63-Б про визнання банкрутом Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (с.Кодня Житомирський район Житомирська область).

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.12.2012 у справі №3/63-Б було затверджено мирову угоду від 10.12.2012 по справі № 3/63-Б про банкрутство Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (с.Кодня, Житомирський район, Житомирська область, ), укладену між засновником Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" Швецьом В.І., головою комітету кредиторів - Житомирською об'єднаною державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир), директором Приватного підприємства "Миролюбівське" - Петелюком О.А., погодженої начальником Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області Максимчуком С.О. в редакції, яка узгоджена сторонами.

Вказана ухвала суду не оскаржувалась, набрала законної сили та у відповідності до приписів ч. 5 ст. 124 Конституції України, є обов'язковою до виконання на всій території України.

Як вбачається з додатку 1 до мирової угоди (список кредиторів) вимоги Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області внесені в сумі 475 513,83 грн. основного боргу та 132 794,11 грн. пені.

Згідно п. 3.1.1. мирової угоди, боржник зобов'язується сплачувати суми боргу перед кредиторами у строки і в порядку, зазначені у п. 2.4. цієї угоди та у Графіку погашення заборгованості (додаток 2).

Додатком 2 до мирової угоди встановлено графік та термін погашення кредиторської заборгованості Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (с. Кодня Житомирський район Житомирська область), зокрема, Житомирській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (м. Житомир) боржник повинен був сплатити:

- протягом 2013 року (до 20 числа місяця сплати), а саме: вересень 2013 - 37500,00 грн.; жовтень 2013 - 37500,00грн.; листопад 2013 - 37500,00 грн.; грудень 2013 - 37500,00 грн. Всього на суму 150000,00 грн. боргу;

- протягом 2014 (до 20 числа місяця сплати), а саме: серпень 2014 - 65102,77 грн.; вересень 2014 - 65102,77 грн.; жовтень 2014 - 65102,77 грн.; листопад 2014 - 65102,76 грн.; грудень 2014 - 65102,76 грн. Всього на суму 325513,83 грн.

Позивач стверджує, що за весь період дії мирової угоди боржник не провів жодних розрахунків.

Отже, станом на 01.01.2015 заборгованість відповідача складає 475 513,83 грн.

Відповідач доказів сплати боргу суду не надав.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. Аналогічні положення містить ст. 174 Господарського кодексу України.

За змістом ст. 202 Цивільного кодексу України, укладена сторонами в процесі виконання судового рішення по справі №3/63-Б мирова угода є правочином (договір, який укладається сторонами з метою припинення спору на умовах, погоджених сторонами, мирова угода не призводить до вирішення спору по суті, сторони не вирішують спір, але досягнувши згоди між собою, припиняють спір), що підлягає обов'язковому виконанню (ст.629 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку (ст.173 Господарського кодексу України).

Пунктом 1 статті 193 Господарського Кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в ст. 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України, одним із способів захисту цивільних прав та інтересів сторони є примусове виконання обов'язку в натурі.

Окрім того, відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, крім випадків, передбачених законом або договором.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 Цивільного кодексу України).

Судом встановлено, що Сільськогосподарське приватне підприємство "Оріон" не виконало умови мирової угоди.

На день звернення позивача з позовом до суду заборгованість відповідача перед позивачем складає 475 513,83 грн.

Пунктом 7.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 року № 9, передбачено, що ухвала про затвердження мирової угоди є виконавчим документом згідно з пунктом 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" і як виконавчий документ повинна містити у своїй резолютивній частині не лише вказівку про затвердження мирової угоди, а й інші передбачені законодавством (статтею 86 ГПК та статтею 18 названого Закону) ознаки та відомості, зокрема, щодо умов, розміру і строків виконання зобов'язань сторін тощо. За недодержання відповідних вимог ухвала про затвердження мирової угоди не може вважатися виконавчим документом, що підлягає виконанню державною виконавчою службою.

Статтею 18 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що у виконавчому документі зазначаються: 1) назва і дата видачі документа, найменування органу, прізвище та ініціали посадової особи, що його видали; 2) дата прийняття і номер рішення, згідно з яким видано документ; 3) повне найменування (для юридичних осіб) або ім'я (прізвище, власне ім'я та по батькові) (для фізичних осіб) стягувача і боржника, їх місцезнаходження (для юридичних осіб) або місце проживання чи перебування (для фізичних осіб), ідентифікаційний код суб'єкта господарської діяльності стягувача та боржника (для юридичних осіб), індивідуальний ідентифікаційний номер стягувача та боржника (для фізичних осіб - платників податків) або номер і серія паспорта стягувача та боржника для фізичних осіб - громадян України, які через свої релігійні або інші переконання відмовилися від прийняття ідентифікаційного номера, офіційно повідомили про це відповідні органи державної влади та мають відмітку в паспорті громадянина України, а також інші дані, якщо вони відомі суду чи іншому органу, що видав виконавчий документ, які ідентифікують стягувача та боржника чи можуть сприяти примусовому виконанню, зокрема, дата народження боржника та його місце роботи (для фізичних осіб), місцезнаходження майна боржника, рахунки стягувача та боржника тощо; 4) резолютивна частина рішення; 5) дата набрання законної (юридичної) сили рішенням; 6) строк пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При дослідженні ухвали господарського суду Житомирської області від 24.12.2012 по справі №3/63-Б про затвердження мирової угоди від 10.12.2012 , судом встановлено, що дана ухвала не містить, зокрема, дати набрання законної (юридичної) сили ухвали та строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, що не відповідає вимогам ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", тобто не є виконавчим документом.

До відповідного висновку прийшов господарський суд Житомирської області в рішенні від 02.09.2014 у справі №906/862/14, яке набрало законної сили.

Відповідно до абз. 9 п. 3.19 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", наказ господарського суду про примусове виконання мирової угоди не може бути видано, оскільки провадження зі справи припинено. У разі ж ухилення однієї зі сторін від виконання мирової угоди:

- якщо ухвала господарського суду про затвердження мирової угоди відповідає вимогам статті 18 Закону України "Про виконавче провадження", то вона є виконавчим документом у розумінні пункту 2 частини другої статті 17 названого Закону і підлягає виконанню державною виконавчою службою; тому за наявності зазначеної умови позовна заява про спонукання до виконання мирової угоди не підлягає розгляду в господарських судах;

- якщо ж ухвала суду про затвердження мирової угоди не містить усіх даних, зазначених у статті 18 названого Закону, то така ухвала не має статусу виконавчого документа, і інша сторона у справі не позбавлена права звернутися з позовом про зобов'язання виконати мирову угоду, у випадку задоволення якого господарський суд видає наказ.

За таких обставин, звернення позивача до господарського суду із позовом про примусове виконання мирової угоди є правомірним.

Відповідач позов за підставою та предметом не оспорив, доказів на спростування позовних вимог не надав. При цьому позивач довів суду обґрунтованість заявлених позовних вимог належними та допустимими доказами.

Обов'язковість ухвали про затвердження мирової угоди, як судового рішення на підставі ст.129 Конституції України та, відповідно, обов'язковість затвердженого такою ухвалою змісту мирової угоди, поряд з невиконанням мирової угоди, і є підставою для задоволення позову.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства та організації мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених прав та охоронюваних законом інтересів.

Відповідно до ст.4-3 ГПК України сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно з ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог та заперечень, покладається на сторону.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, суд дійшов висновку, що заявлена позивачем вимога про примусове виконання мирової угоди, затвердженої ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.12.2012 по справі №3/63-Б, шляхом стягнення з Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" на користь Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області 475 513,83 грн. боргу є обґрунтованою, підтвердженою матеріалами справи, а тому підлягає задоволенню.

Крім того, відповідно до п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір", за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Статтею 55 Господарського процесуального кодексу України передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок за їх подання до господарського суду визначається за приписами підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону України "Про судовий збір" (Інформаційний лист Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Закону України "Про судовий збір" від 05.07.2012 № 01-06/869/2012).

Позивач, відповідно до ст. 5 Закону України "Про судовий збір", від сплати судового збору звільнений.

У відповідності до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в дохід бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Враховуючи викладене, судовий збір (за розгляд майнової вимоги) у розмірі 9510,28 грн. (2% ціни позову) підлягає сплаті відповідачем в дохід Державного бюджету України.

Керуючись статтями 1, 4-2, 4-3, 4-4, 25, 32, 33, 35, 49, 82, 83-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд Житомирської області, -

ВИРІШИВ:

1. Замінити Державну податкову інспекцію у Житомирському районі Житомирської області Державної податкової служби (м. Житомир) на правонаступника - Житомирську об'єднану державну податкову інспекцію Головного управління Міндоходів у Житомирській області (10014, м. Житомир, Майдан Перемоги, б.2, ідентифікаційний код 38741486).

2. Позов задовольнити.

3. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (12452, Житомирська область, Житомирський район, с. Кодня, вул. Калініна, ідентифікаційний код 31106287) на користь Житомирської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Житомирській області (10014, м. Житомир, Майдан Перемоги, б.2, ідентифікаційний код 38741486) 475 513,83 грн. (чотириста сімдесят п'ять тисяч п'ятсот тринадцять грн 83 коп.) заборгованості.

4. Стягнути з Сільськогосподарського приватного підприємства "Оріон" (12452, Житомирська область, Житомирський район, с. Кодня, вул. Калініна, ідентифікаційний код 31106287) в дохід Державного бюджету України 9 510,28 грн. (дев'ять тисяч п'ятсот десять грн 28 коп.) судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення.

Суддя Гнисюк С.Д.

Віддрук.

1- у справу

2-3-сторонам

рек. з повід.