ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

21 квітня 2015 року Справа № 924/1265/13

Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Грейц К.В. - головуючого (доповідача), Бакуліної С.В., Сибіги О.М.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради
на постановувід 01.10.2014
Рівненського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Хмельницької області № 924/1265/13
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивачаПублічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз"
простягнення 408723,68 грн., з яких 30916,83 грн. інфляційних втрат, 166915,45 грн. 3% річних, 210891,40 грн. пені,
за участю представників: позивача - Єршова С.В.
відповідача - 3-ї особи -Доманський В.А., Божук А.А. не з'явились

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Хмельницької області від 02.07.2014 (суддя Виноградова В.В.) у справі №924/1265/13, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Гудак А.В., судді Миханюк М.В, Павлюк І.Ю.) та постановою Вищого господарського суду України від 15.12.2014 (колегія суддів у складі головуючого судді Карабаня В.Я. суддів Жаботиної Г.В. Ковтонюк Л.В.), частково задоволені позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (далі - позивач) до Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (далі - третя особа) про стягнення 408723,68грн, з яких 30916,83грн інфляційних втрат, 166915,45грн 3% річних, 210891,40грн пені. Стягнено з відповідача на користь позивача 166196,54грн 3% річних та 25643,55грн інфляційних втрат. В іншій частині позову відмовлено.

Постановою Верховного Суду України від 25.03.2015 скасовано постанову Вищого господарського суду України від 15.12.2014 у справі № 924/1265/13, справу направлено на новий розгляд до суду касаційної інстанції.

Ухвалою Вищого господарського суду України від 08.04.2014 касаційну скаргу Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Грейц К.В. (доповідач), судді Бакуліна С.В., Глос О.І.

Розпорядженням Секретаря другої судової палати Вищого господарського суду України від 21.04.2015 №03-05/650, у зв'язку з хворобою судді Глос О.І., для розгляду касаційної скарги у справі сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Грейц К.В., судді Бакуліна С.В., Сибіга О.М.

У поданій касаційній скарзі Комунальне підприємство по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради не погоджується з рішенням місцевого та постановою апеляційного господарських судів у справі в частині задоволення позову і просить суд касаційної інстанції скасувати судові акти в цій частині та прийняти нове рішення, яким відмовити в позові, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, а саме: ст. ст. 598, 604, 614 Цивільного кодексу України.

Зокрема, скаржник вважає, що ним повністю виконані умови укладеного договору про організацію взаєморозрахунків від 04.12.2012, отже підстави для задоволення позову відсутні.

Заслухавши пояснення присутніх у відкритому судовому засіданні представників сторін, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 01.10.2011 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (виконавець) та Комунальним підприємством "Тепловик" (замовник) укладено договір №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на постачання та розподіл природного газу для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, за умовами якого предметом якого є постачання та розподіл природного газу виключно для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, замовнику по мережах виконавця і оплата вартості газу та послуг з його розподілу замовником (п. 1.1 договору); виконавець забезпечує безперервне постачання та розподіл природного газу, якісні показники якого відповідають державним стандартам та іншим нормативним документам та здійснює в період з 01.10.2011 по 31.12.2012 постачання та розподіл природною газу замовнику в об'ємі 13384 тис.м3, що підтверджується відповідними документами за умови забезпечення проектного тиску з газорозподільчих станцій газотранспортної організації (п.2.1 договору); вартість природного газу складає 725,686грн за 1000 м3 природного газу, крім того ПДВ - 145,137грн, тариф на розподіл 1000 м3 газу розподільчими газовими мережами становить 289,90грн, крім того ПДВ - 57,98грн, тариф на розподіл 1000 м3 газу магістральними газопроводами становить 12,40грн, крім того ПДВ - 2,48грн, тариф на постачання 1000 м3 природного газу розподільчими газовими мережами становить 48,50грн, крім того ПДВ - 9,70грн, 2% цільова надбавка від вартості природного газу - 14,514грн, крім того ПДВ - 2,903грн, всього до оплати 1091,00грн. за 1000 м3 поставленого та розподіленого природного газу, крім того ПДВ - 218,20грн (п.5.1 договору); загальна сума цього договору складається із сум вартості місячних поставок газу (п.5.2 договору); ціна на газ і послуги по розподілу і постачанню та порядок розрахунків, що вказані в даному договорі, визначені на день його укладання і можуть змінюватися за рішеннями компетентних державних органів України, у разі зміни ціни, тарифу чи порядку розрахунків, нові ціни, тариф, вартість чи порядок розрахунків є обов'язковими для сторін за даним договором у терміни визначені рішенням компетентного державного органу України (п.5.3 договору); оплата вартості газу, послуг з розподілу, постачання та цільової надбавки здійснюється замовником грошовими коштами наступним чином: до 10-го числа місяця поставки - 33%; до 20-го числа місяця поставки - 33%; до 30-го (31-го) числа місяця поставки - 34%. Остаточний розрахунок за фактично спожитий газ та надані послуги з його розподілу і постачання здійснюється замовником до 5 числа місяця, наступного за звітним (п.6.1 договору); за несвоєчасну оплату послуг наданих виконавцем по постачанню та розподілу газу у строки, зазначені у пункті 6.1 даного договору, замовник сплачує на користь виконавця, крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України за кожен день простроченого платежу (п. 7.1 договору); договір набирає чинність з 01.10.2011 і діє в частині постачання та розподілу газу до 31.12.2012, а в частині проведення розрахунків за газ та послуги - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

03.01.2012 Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (виконавець) та Комунальним підприємством "Тепловик" (замовник) підписано додаткову угоду до договору від 01.10.2011 №2011-ТКЕ/Н-(14)-280, згідно якої умови договору з новою назвою - договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями, викладено в наступній редакції, зокрема, постачальник постачає природний газ для вироблення теплової енергії, яка споживається населенням та релігійними організаціями в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором (п.1.1 договору); з 1 січня 2012 року вартість природного газу складає 731,765грн за 1000 м3 природного газу, крім того ПДВ - 146,353грн, тариф на розподіл 1000 м3 газу розподільчими газовими мережами становить 289,90грн, крім того ПДВ - 57,98грн, тариф на розподіл 1000 м3 газу магістральними газопропадами становить 15,70грн, крім того ПДВ - 3,14грн, тариф на постачання 1000 м3 природного газу розподільчими газовими мережами становить 39,00грн, крім того ПДВ - 7,80грн, 2% цільова надбавка від вартості природного газу - 14,635грн, крім того ПДВ - 2,927грн, всього до оплати 1091,00грн за 1000 м3 поставленого та розподіленого природного газу, крім того ПДВ - 218,20грн (п.4.3 договору); оплата вартості послуг з постачання газу здійснюється споживачем грошовими коштами щодекадно, а саме: до 10 числа місяця поставки - 33%, до 20 числа місяця поставки - 33%, до 30-го (31-го) числа - 34%; остаточний розрахунок за фактично спожитий газ та надані послуги з його розподілу і постачання здійснюється споживачем до 5 числа місяця наступного за звітним (п.4.7 договору); оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника, в платіжних дорученнях споживач повинен обов'язково зазначати номер договору, дату його підписання та призначення платежу, із зазначенням періоду, за який здійснюється оплата (п.4.8 договору); у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу (п.6.2.2 договору); договір набирає чинності з 01.10.2011 та укладається на строк до 31.12.2012, договір вважається продовженим на аналогічний період, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов (п.10.1 договору).

08.08.2012 між тими ж сторонами підписано додаткову угоду №2 до договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011, згідно якої сторони домовились внести в договір зміни, зокрема, вважати договір №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 таким, що припинив дію в частині передачі природного газу з 01.09.2012; зобов'язання сторін стосовно взаємних розрахунків за договором діють до повного виконання сторонами цих зобов'язань.

На виконання умов вищевказаного договору відповідачеві поставлено природний газ на загальну суму 11382282,99грн, за який останнім сплачено 4410184,18грн, що підтверджується реєстром платежів, які надійшли на рахунок Публічного акціонерного товариства "Хмельницькгаз" від Старокостянтинівського Комунального підприємства "Тепловик" за період з 01.10.2011 по 01.10.2012, наданих Головним управлінням Державної казначейської служби України в Хмельницькій області, оборотною відомістю по Комунальному підприємству по експлуатації теплового господарства "Тепловик" за період з 01.10.2011 по 15.10.2012 та наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі.

Згідно акту звірки, підписаного сторонами і скріпленого їх печатками, станом на 15.10.2012 заборгованість Комунального підприємства "Тепловик" перед Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" по договору №2011-ТКЕ/Н-14-280 від 01.10.2011 складає 6972098,81 грн.

31.10.2012 між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Хмельницькгаз" (первісний кредитор) та Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (новий кредитор) укладено договір №2858 про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор передає, а новий кредитор приймає на себе право вимоги до боржника первісного кредитора - Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради за договором на постачання природного газу №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 у сумі 6972098,81грн (п.1.1 договору); крім передачі права вимоги оплати спожитого природного газу за зобов'язанням, зазначеним в п. 1.1 договору, до нового кредитора переходять права вимоги стягнення всіх штрафних санкцій, інфляційних витрат та відсотків, пов'язаних з невиконанням або неналежним виконанням боржником своїх зобов'язань за зазначеним вище договором (п.1.2 договору).

04.12.2012 між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Головним фінансовим управлінням Хмельницької облдержадміністрації, Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" укладено договір №437/517з про організацію взаєморозрахунків з погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, предметом якого є організація проведення сторонами взаєморозрахунків відповідно до статті 23 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" і постанови Кабінету Міністрів України від 11 червня 2012 року № 517 "Про затвердження Порядку та умов надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування" (п.1 договору); сторони погоджують перелік підприємств, установ та організацій, що беруть участь у проведенні взаєморозрахунків, та послідовність виконання сторонами договору (п.2 договору); казначейство перераховує кошти загального фонду державного бюджету стороні першій у сумі 6972098,81грн на підставі рішення Мінфіну (п. 3 договору); з метою виконання договору сторони зобов'язуються, зокрема, не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору (пп.2 п.10 договору); перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після зарахування коштів на їх рахунок, а сторона остання - на сплату податкових зобов'язань перед бюджетом та на їх поточний рахунок, відкритий у ПАТ "Ощадбанк" для подальшого спрямування цих коштів на проведення розрахунків з постачальником імпортованого природного газу (пп.3 п.10 договору); сторони засвідчують, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодних претензій стосовно предмета договору (п.15 договору).

Попередніми судовими інстанціями також встановлено, що на виконання зазначеного вище договору про організацію взаєморозрахунків, відповідач платіжним дорученням №11 від 07.12.2012 перерахував позивачеві 6972098,81грн у погашення заборгованості за газ.

Втім, зазначаючи про неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 на постачання природного газу щодо своєчасного проведення розрахунків, позивач, як особа, до якої перейшло право вимоги за договором №2858 від 31.10.2012 про відступлення права вимоги, звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача 408723,68грн, з яких 30916,83грн інфляційних втрат, 166915,45грн 3% річних, 210891,40грн пені.

Вирішуючи спір у справі, місцевий господарський суд, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, на підставі здійсненого перерахунку заявлених до стягнення 3% річних та інфляційних втрат, визнав позовні вимоги про підставними та обґрунтованими частково в сумі 166196,54грн 3% річних та 25643,55грн інфляційних втрат. У задоволенні позову в частині стягнення пені попередніми судовими інстанціями відмовлено з підстав пропуску позивачем позовної давності, про застосування якої відповідачем подано відповідну заяву.

Судові рішення у справі в частині позовних вимог, в задоволенні яких відмовлено, не є предметом касаційного оскарження.

Висновки судів попередніх інстанцій в частині задоволення позовних вимог колегія суддів вважає безпідставними, враховуючи таке.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Стаття 526 ЦК України передбачає, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 712 Цивільного кодексу України, яка кореспондується з ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України "Про теплопостачання" державна підтримка у сфері теплопостачання надається відповідно до обсягів коштів, передбачених законом про Державний бюджет України та місцевими бюджетами на відповідний рік, а також коштів на проведення науково-дослідних робіт з удосконалення систем теплопостачання та енергозбереження.

Статтею 23 Закону України "Про Державний бюджет України на 2012 рік" передбачено, що перерахування субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування, здійснюється у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Постановою Кабінету Міністрів України від 11.06.2012 № 517 затверджено Порядок та умови надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування.

Зазначений Порядок визначають механізм перерахування і надання у 2012 році субвенції з державного бюджету місцевим бюджетам на погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, послуги з централізованого водопостачання та водовідведення, що вироблялися, транспортувалися та постачалися населенню, яка виникла у зв'язку з невідповідністю фактичної вартості теплової енергії та послуг з централізованого водопостачання та водовідведення тарифам, що затверджувалися та/або погоджувалися органами державної влади чи місцевого самоврядування (далі - заборгованість) (п. 1.1 Порядку).

Згідно з п. 4 цього Порядку підставою для проведення розрахунків з погашення заборгованості є договір про організацію взаєморозрахунків, який укладається підприємствами, що виробляють, транспортують та постачають теплову енергію населенню або надають населенню послуги з централізованого водопостачання та водовідведення (далі - надавачі послуг), та іншими учасниками розрахунків з погашення заборгованості (далі - учасники розрахунків), у тому числі у разі заміни сторони у зобов'язанні під час здійснення розрахунків за придбану/реалізовану на оптовому ринку електричну енергію, на підставі довідки, що підтверджує наявність в учасників розрахунків кредиторської та/або дебіторської заборгованості на дату підписання такого договору.

Учасниками розрахунків є територіальні органи Казначейства; Міністерство фінансів Автономної Республіки Крим, обласні, міські у м. Києві та Севастополі фінансові управління, фінансові управління районних, районних у м. Києві та м. Севастополі держадміністрацій чи структурні підрозділи з питань фінансів виконавчих органів міських (міст обласного значення) рад (далі - місцеві фінансові органи); надавачі послуг; Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", її філії, дочірні підприємства і компанії; суб'єкти господарювання, що здійснюють постачання природного газу за регульованим тарифом; підприємства, що здійснюють передачу та постачання електричної енергії (далі - енергопостачальники); державне підприємство "Енергоринок"; енергогенеруючі компанії та їх кредитори - постачальники вугільної продукції; державне підприємство "Вугілля України"; вугледобувні підприємства; Держрезерв. Кількість сторін договору про організацію взаєморозрахунків є необмеженою та визначається такою кількістю учасників розрахунків, виконання договору якими забезпечить погашення заборгованості та надходження до бюджету коштів у сумі, необхідній для її погашення. Учасниками розрахунків можуть бути підприємства, установи, організації та інші суб'єкти господарювання незалежно від форми власності. Із суб'єктами господарювання, що здійснюють постачання природного газу, та енергопостачальниками проводяться розрахунки з погашення кредиторської заборгованості за спожиті енергоносії (без урахування пені, штрафних та фінансових санкцій).

Вирішуючи спір у справі, попередні судові інстанції дійшли вірного висновку, що договір від 04.12.2012 № 437/517з, укладений між Головним управлінням Державної казначейської служби України у Хмельницькій області, Головним фінансовим управлінням Хмельницької облдержадміністрації, Комунальним підприємством по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради та Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України", не є новацію щодо договору №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 від 01.10.2011 у розумінні ч. 2 ст. 604 ЦК України, оскільки при його укладанні сторони не припинили первісні зобов'язання за договором №2011-ТКЕ/Н-(14)-280 на постачання природного газу для вироблення теплової енергії, замінивши їх новими зобов'язаннями між тими ж сторонами, а лише організували взаєморозрахунки із погашення заборгованості за природний газ за цим договором.

Втім, поза увагою як суду першої, так і апеляційної інстанцій залишились ті обставини, що за умовами договору від 04.12.2012 про організацію взаєморозрахунків передбачалося не тільки надання державою коштів на погашення заборгованості, але також змінювалися строки виконання боржником грошових зобов'язань перед кредитором, які виникли на підставі договору від 01.10.2011.

Так, за змістом підпунктів 2, 3 п. 10 договору про організацію взаєморозрахунків сторони зобов'язалися не вчиняти до проведення взаєморозрахунків дій з погашення заборгованості відповідно до договору; перерахувати кошти наступній стороні не пізніше наступного дня після нарахування коштів на їх рахунок.

Договір набув чинності і державою профінансовано погашення заборгованості у сумі 6972098,81грн. Договір не передбачав можливості існування між сторонами інших грошових зобов'язань та підстав для інших грошових вимог.

Як встановлено судами, розрахунок за поставлений природний газ відбувся у порядку та строки, передбачені у договорі про організацію взаєморозрахунків.

Відтак, враховуючи, що строки виконання зобов'язання відповідачем дотримано, підстави для застосування положень ч. 2 ст. 625 ЦК України та, відповідно, задоволення позовних вимог відсутні.

Отже, колегія суддів вважає, що фактичні обставини, які входять до предмета доказування у цій справі, з'ясовані судом першої та апеляційної інстанцій з достатньою повнотою, однак судами допущені помилки у застосуванні норм матеріального права, у зв'язку з чим висновок судів про часткову обґрунтованість позову не відповідає цим обставинам, відтак, рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів підлягають скасуванню в частині задоволених позовних вимог з прийняттям в цій частині нового рішення у справі про відмову в позові.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради задовольнити.

Постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 у справі Господарського суду Хмельницької області № 924/1265/13 та рішення Господарського суду Хмельницької області від 02.07.2014 у цій справі скасувати в частині стягнення з Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 166196,54грн 3% річних та 25643,55грн інфляційних втрат і в цій частині в позові відмовити.

В іншій частині постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 01.10.2014 у цій справі залишити без змін.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" на користь Комунального підприємства по експлуатації теплового господарства "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради судовий збір у сумі 1918 (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять)грн. 40 коп. за апеляційний розгляд справи, судовий збір у сумі 1918 (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять)грн. 40 коп. за касаційний розгляд справи та судовий збір у сумі 1918 (одна тисяча дев'ятсот вісімнадцять)грн. 40 коп. за перегляд судових рішень Верховним Судом України. Доручити Господарському суду Хмельницької області видати відповідний наказ.

Головуючий суддя К.В. Грейц

Судді С.В. Бакуліна

О.М.Сибіга