ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 923/1104/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Головея В. М.,

Суддів: Шевченко В.В., Ярош А.І.,

при секретарі судового засідання: Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Петрова Л.С. (за довіреністю),

від відповідача - Пайзінка С.І. (за довіреністю),

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укр-Юг»

на рішення господарського суду Херсонської області від 04.12.2014

по справі № 923/1104/14

за позовом Державного підприємства «Херсонський морський торговельний порт»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укр-Юг»

про спонукання до виконання договорів поставки

Сторони належним чином повідомлені про час і місце засідання суду.

В судовому засіданні 14.04.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

ВСТАНОВИЛА:

В липні 2014 року Державне підприємство «Херсонський морський торговельний порт» (далі - Порт, позивач) звернулось до господарського суду Херсонської області із позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Торговий дім «Укр-Юг» (далі - Товариство, відповідач) про спонукання відповідача до виконання договорів поставки №2Т, №3Т, №4Т, №5Т, №6Т від 14.01.2014, шляхом виконання письмової заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів №10-05/106 від 20.06.2014 року, а також стягнення з Товариства на користь Порту судові витрати у сумі 6 090,00 грн.

Позов мотивований тим, що відповідач безпідставно не виконує зобов'язання по поставці бензину та дизельного палива, чим порушує умови укладених між сторонами договорів та положення чинного законодавства.

Рішенням господарського суду Херсонської області від 04.12.2014 позовні вимоги Порту задоволенні. Зобов'язано Товариство виконати договори поставки №№ 2Т; № 3Т; № 4Т; № 5Т; № 6Т від 14.01.2014 шляхом поставки Порту наступних паливно-мастильних матеріалів: - паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки С виду ІІ) в кількості 100 тон згідно договору № 2Т від 14.01.2014 за ціною 13 050,00 грн. з ПДВ за 1 тону; - бензин А-95 (Євро) в кількості 8000 літрів згідно договору № 3Т від 14.01.2014 за ціною 12,48 грн. з ПДВ за 1 літр; - бензин А-92 (Євро) в кількості 8000 літрів згідно договору № 4Т від 14.01.2014 за ціною 10,00 грн. з ПДВ за 1 літр; - паливо дизельне підвищеної якості (Євро) в талонах марки Е виду ІІ в кількості 1500 літрів згідно договору № 5Т від 14.01.2014 за ціною 12,48 грн. з ПДВ за 1 літр; - бензин в талонах А-95 (Євро) в кількості 1500 літрів згідно договору № 6Т від 14.01.2014 за ціною 11,20 грн. з ПДВ за 1 літр. Стягнуто з відповідача на користь позивача 6 090,00 грн. судового збору.

Задовольняючи позов суд зазначив, що до справи надано достатньо належних доказів, які підтверджують невиконання відповідачем умов вищевказаних укладених між сторонами договорів від 14.01.2014.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Товариство звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати, прийняти нове, яким у позові відмовити в повному обсязі. Скаржник вважає, що рішення не обґрунтоване, оскільки винесено з порушенням норм матеріального права.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 апеляційна скарга Товариства прийнята до провадження та призначена до розгляду на 24.03.2015.

З поважних причин розгляд апеляційної скарги 24.03.2015 не відбувся.

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 30.03.2015 апеляційну скаргу призначено до розгляду на 14.04.2015, про що сторони, згідно приписів ст. 98 ГПК України, були належним чином повідомлені.

Відзив на апеляційну скаргу до Одеського апеляційного господарського суду не надходив.

Представник Товариства в судовому засіданні 14.04.2015 надала пояснення, в яких підтримала доводи апеляційної скарги та просила задовольнити останню.

В судовому засіданні 14.04.2015 представник Порту надала пояснення, в яких заперечувала проти апеляційної скарги та просила рішення господарського суду залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Обговоривши матеріали справи та доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність юридичної оцінки встановлених фактичних обставин справи, застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті рішення, колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга необґрунтована та не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено господарським судом, 14 січня 2014 року між сторонами укладено декілька договорів поставки паливно-мастильних матеріалів, а саме: - договір № 2Т, за умовами якого відповідач зобов'язався поставити позивачу паливо рідинне та газ; оливи мастильні (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки С виду ІІ) в кількості 740 тон за ціною 13 050,00 грн. за тону; - договір № 3Т, на підставі якого відповідач зобов'язався поставити позивачу паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин А-95-Євро) в кількості 20000 літрів за ціною 12,48 грн. за 1 літр; - договір № 4Т, за умовами якого відповідач зобов'язався поставити позивачу паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин А-92-Євро) в кількості 12000 літрів за ціною 10,00 грн. за 1 літр; - договір № 5Т, на підставі якого відповідач зобов'язався поставити позивачу паливо рідинне та газ; оливи мастильні (паливо дизельне підвищеної якості (Євро) в талонах марки Е виду ІІ) в кількості 11000 літрів за ціною 11,20 грн. за 1 літр; - договір № 6Т, на підставі якого відповідач зобов'язався поставити позивачу паливо рідинне та газ; оливи мастильні (бензин в талонах А-95-Євро) в кількості 5000 літрів за ціною 12,48 грн. за 1 літр.

Сторони досягли домовленості, що поставка товарів здійснюється партіями на підставі письмових заявок покупця; строк поставки кожної партії товарів становить три календарних дні з моменту подання письмової заявки покупця; оплата товару проводиться протягом трьох банківських днів з дня поставки товару на підставі рахунку-фактури постачальника; постачальник зобов'язаний забезпечити поставку товарів у строки, встановлені договором (п.п. 1.2.; 4.1.; 5.1. та 6.3.1. договорів №№ 2Т-6Т від 14.01.2014).

23 червня 2013 року рекомендованим відправленням з повідомленням про вручення поштового відправлення позивач направив відповідачу лист-заявку від 20.06.2014 № 10-05/106, у якій на виконання договорів від 14.01.2014 №№ 2Т-6Т просив відвантажити: паливо дизельне підвищеної якості (Євро) марки С виду ІІ в кількості 100 т.; бензин А-95 Євро в кількості 8000 л.; бензин А-92 Євро в кількості 8000 л.; паливо дизельне підвищеної якості (Євро) у талонах марки Е виду ІІ в кількості 1500 л.; бензин у талонах А-95 Євро в кількості 1500 л.

Відповідно до досягнутої у п. 5.1 договору поставки домовленості, відповідач зобов'язаний відвантажити паливно-мастильні матеріали у строк до 23.07.2014.

Договірні зобов'язання в частині поставки зазначеної в поданій заявці кількості товару, відповідач не виконав.

10.07.2014 позивач вдруге звернувся до відповідача з листом за вих. № 10-5/112 (згідно повідомлення Укрпошти форми № 119, цей лист одержаний відповідачем 14.07.2014) з вимогою здійснити поставку паливно-мастильних матеріалів згідно поданої заявки за вих. № 10-5/106 від 20.06.2014 на виконання укладених між сторонами договорів №№ 2Т-6Т.

Однак, зазначену заявку відповідач залишив без виконання, посилаючись на її неодержання.

03.03.2014 та 15.05.2014 Товариство зверталось до Порту з пропозиціями за вих. № 03/03-3 та вих. № 15/05-1 про розірвання укладених 14.01.2014 договорів поставок № 1Т - № 6Т у зв'язку із девальвацією національної валюти, встановленням нових правил купівлі валюти на міжбанку та суттєві складнощі із розмитненням товару на митниці.

Позивач не дав згоду на розірвання цих договорів, що стало підставою для звернення Товариства із зустрічним позовом про розірвання договорів поставки від 14.01.2014 в межах провадження по справі № 923/1020/14, порушеної господарським судом Херсонської області за позовом Порту до Товариства про стягнення 11 661,00 грн. пені та 8 162,56 грн. штрафу за невиконання Товариством договірних зобов'язань щодо поставки товару по договорах поставки № 1Т - № 6Т від 14.01.2014.

Рішенням від 29.08.2014 у справі № 923/1020/14, залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 02.12.2014, в задоволені зустрічного позову про розірвання договорів поставок № 1Т - № 6Т відмовлено.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. (ст.ст. 525, 526 ЦК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до вимог статей 555, 662, 663 ЦК України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар у строк, встановлений договором. Обов'язок продавця передати товар покупцеві відповідно до ч. 1 ст. 664 ЦК України вважається виконаним у момент вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар, надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару.

У разі невиконання продавцем обов'язку передати річ, визначену індивідуальними ознаками, покупець має право витребувати цю річ та вимагати її передання відповідно до умов зобов'язання (ч. 1 ст. 620, ч. 1 ст. 665 ЦК України).

Враховуючи викладене колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що господарський суд підставно задовольнив позовні вимоги Порту, адже докази виконання зобов'язань в частині поставки та передачі Порту кількості товару, зазначеного в поданій заявці № 10-5/106 від 20.06.2014 Товариство до господарського суду не надало та такі докази відсутні в матеріалах справи.

Доводи Товариства в апеляційній скарзі, що воно не отримало заявку Порту від 20.06.2014, судова колегія не приймає до уваги, адже дані доводи спростовуються матеріалами справи. Так, направлення відповідачу рекомендованого відправлення із заявкою на поставку паливно-мастильних матеріалів підтверджується наданими в матеріали справи копіями фіскального чеку та реєстру відправлення рекомендованої кореспонденції за 23.06.2014, де за № 2 зазначено направлення Товариством відправлення за вих. № 10-05/106. (а.с. 20). Факт одержання відповідачем заявки на поставку паливно-мастильних матеріалів підтверджений повідомленням про вручення Товариству 21.07.2014 відправлення від 23.06.2014.

З огляду на викладене судова колегія, дійшла до висновку, що місцевий суд повністю встановив та дослідив фактичні обставини справи, дав повну та всебічну оцінку наявним у ній доказам і вмотивовано задовольнив позов Порту.

Наведені скаржником у апеляційній скарзі доводи, як зазначалось вище, не спростовують висновків місцевого суду та не доводять їх помилковість, а тому не можуть бути підставою для скасування судового рішення.

Керуючись cm.cm. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів, -

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Херсонської області від 04.12.2014 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 15.04.2015 року.

Головуючий суддя Головей В.М.

Судді Шевченко В.В.

Ярош А.І.