ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 р. Справа №917/649/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз", вул.Л.Толстого, 87, м.Лубни, Полтавська область, 37500

до Засульської сільської ради, вул. Комсомольська, 78, с. Засулля, Лубенський район, Полтавська область, 37552

про визнання права власності

Суддя Киричук О. А.

Представники:

від позивача: Лук'янова Ю. В., дов. № 14 від 05.01.2015 р.,

від відповідача: не з'явився.

Розглядається позовна заява про визнання права власності за набувальною давністю за ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на наступні газопроводи:

- газопровід низького тиску (довжиною 9 978 м.), с. Солониця, вул. Урожайна, Пушкіна, Пісчана, Радянська, з провулками Лубенського району, введений в експлуатацію 1992 року;

- газопровід низького тиску (довжиною 277 м.), с. Солониця, вул. Пушкіна, введений в експлуатацію 1992 року;

- газопровід низького тиску (довжиною 278 м.), с. Солониця, вул. 1 пров. Миколенка, введений в експлуатацію 1990 року.

Позивачем через канцелярію суду надано звіт про оцінку майна (вх. № 5649).

Відповідач, будучи належним чином повідомленим про час, день та місце судового засідання, відзив на позовну заяву не надав, явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив.

Згідно з витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців відповідач значиться в реєстрі за адресою, що вказана позивачем у позові.

Керуючись ст. 75 ГПК України, суд вважає за можливе розглянути справу і вирішити спір за наявними у справі матеріалами.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

у Лубенському районі Полтавської області на території Засульської сільської ради знаходяться наступні газопроводи: газопровід низького тиску (довжиною 9 978 м.), с. Солониця, вул. Урожайна, Пушкіна, Пісчана, Радянська, з провулками Лубенського району, введений в експлуатацію 1992 року; газопровід низького тиску (довжиною 277 м.), с. Солониця, вул. Пушкіна, введений в експлуатацію 1992 року; газопровід низького тиску (довжиною 278 м.), с. Солониця, вул. 1 пров. Миколенка, введений в експлуатацію 1990 року.

Як зазначає позивач, відомості про забудовників вищезазначених газопроводів не збереглись.

Відповідно до Статуту ПАТ "Лубнигаз" метою створення Товариства є безперебійне та безаварійне постачання природного газу споживачам чотирьох районів області - Лубенського, Гребінківського, Оржицького та Пирятинського. Для виконання зазначеної мети Товариством використовуються газопроводи високого, середнього та низького тиску, серед яких знаходяться і вищезазначені газопроводи.

Пунктом 1.4.3. "Правил безпеки систем газопостачання України", затверджених наказом Держнаглядохоронпраці № 254 від 01.10.1997 р., передбачено, що відповідальність за технічний стан і безпечну експлуатацію газопроводів і споруд на них, а також побутових газових приладів і апаратів, димових і вентиляційних каналів, ущільнень вводів підземних інженерних комунікацій в будинки і будівлі покладається на їх власників.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" з 1990 року (з моменту введення газопроводів в експлуатацію) здійснювало обслуговування спірних газопроводів, оскільки останні є об'єктом підвищеної небезпеки, проводило безперебійне та безаварійне постачання природного газу до с. Солониця.

На підтвердження обслуговування спірних газопроводів позивач надав суду Дозвіл на початок виконання робіт та експлуатації об'єктів підвищеної небезпеки № 312.06.53-40.22.0, Дозвіл № 057.15.53 на виконання робіт підвищеної небезпеки та Дозвіл на продовження виконання роботи та експлуатації устаткування підвищеної небезпеки № 465.09.53-40.22.0 Територіального управління Держгірпромнагляду по Полтавській області. Також суду надано журнал реєстації результатів технічного огляду транс розподільних газопроводів і відводів за адресою: с. Солониця, с. Войниха, с. Піски, Акт перевірки технічного стану газопроводу від 01.10.2002 р., паспорт технічного стану газопроводу, акт перевірки технічного стану газопроводу від 19.07.2013 р.

Крім того, як зазначає позивач, товариство несе тягар утримання майна, а саме: здійснює амортизаційні відрахування на утримання, поточний ремонт.

Таким чином, з огляду на вищевикладене, позивач просить суд визнати за ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" право власності на вищезазначені газопроводи за набувальною давністю.

Частиною 1 ст. 344 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка добросовісно заволоділа чужим майном і продовжує відкрито, безперервно володіти нерухомим майном протягом десяти років або рухомим майном - протягом п'яти років, набуває право власності на це майно (набувальна давність), якщо інше не установлено цим Кодексом.

Міністерством юстиції України у листі (вих. № 19-50-5730) від 21.12.2004 р. надано ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" роз'яснення щодо непоширення режиму нерухомої речі на такий об'єкт права власності як газопроводи, та зазначено, що Законом України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обмежень" не передбачено державної реєстрації прав власності на газопроводи.

Як досліджено судом, ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" добросовісно заволоділо газопроводами та з 1990 року відкрито, безперервно володіє зазначеним рухомим майном.

Відповідно до ст. ст. 316, 317 Цивільного кодексу України правом власності є право особи на річ, яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею. Власникові належать права володіння, користування та розпорядження своїм майном.

Згідно зі ст. 328 Цивільного кодексу України право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень.

Таким чином, у зв'язку з відсутністю власника газопроводів, що знаходяться в селі Солониця з метою забезпечення виконання вимог чинного законодавства щодо здійснення технічного обслуговування газопроводів, враховуючи те, що, позивач з 1990 року та на даний час добросовісно, відкрито та безперервно володіє, користується, утримує газопроводи, суд дійшов висновку визнати право власності за ПАТ по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" на газопроводи на підставі cт. 344 ЦК України.

Керуючись ст. ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 82 - 85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати за Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Лубнигаз" (вул. Л.Толстого, 87, м. Лубни, Полтавська область, 37500) право власності за набувальною давністю на наступні газопроводи:

- газопровід низького тиску (довжиною 9 978 м.), с. Солониця, вул. Урожайна, Пушкіна, Пісчана, Радянська, з провулками Лубенського району, введений в експлуатацію 1992 року;

- газопровід низького тиску (довжиною 277 м.), с. Солониця, вул. Пушкіна, введений в експлуатацію 1992 року;

- газопровід низького тиску (довжиною 278 м.), с. Солониця, вул. 1 пров. Миколенка, введений в експлуатацію 1990 року.

Повний текст рішення складено _____________

Суддя О. А. Киричук