ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 925/237/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого - судді Довганя К.І., при секретарі Олексенко Т.В. за участю представників сторін: позивача - Гаврилової С.А. за довіреністю, відповідача - не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Черкаси справу за позовом публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України" до товариства з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро" про стягнення 6577534,25 грн.

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення 6577534,25 грн. заборгованості по договору поставки зерна майбутнього врожаю від 18.04.2014р. №5-К з яких 4000000,00 грн. основної заборгованості, 720000,00 грн. пені, 1200000,00 грн. штрафу та 657534,25 грн. 24% річних.

В обґрунтування заявлених вимог позивач послався на те, що за умовами укладеного між публічним акціонерним товариством "Державна продовольчо-зернова корпорація України" (позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро" (відповідач) договору відповідач не виконав свого обов'язку щодо поставки зерна кукурудзи, за який позивач здійснив попередню оплату.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримала з підстав викладених у позові .

Відповідач свого представника для участі у судовому засіданні повторно не направив, письмового відзиву на позов суду не подав. Крім того відповідач надіслав до суду письмове клопотання у якому просив розгляд справи відкласти для усунення розбіжностей у взаєморозрахунках з позивачем, складання акту звірки взаєморозрахунків та можливого укладення мирової угоди.

Представник позивача проти задоволення клопотання відповідача заперечила, вказавши, що жодних розрахунків з боку відповідача за даним договором не здійснював, переговори щодо укладення мирової угоди сторони не ведуть.

Оцінивши доводи відповідача, викладені у клопотанні та з урахуванням думки представника позивача, суд приходить до висновку що воно задоволенню не підлягає, виходячи із наступного.

Відповідач був належним чином повідомлений про час та місце проведення судових засідань у даній справі, однак свого представника для участі у них жодного разу не направив, своїх заперечень на позов на адресу суду не направив. Строк розгляду по справі, встановлений ст..69 ГПК України спливає 10 квітня 2015 р. Клопотань про продовження строку розгляду справи сторони не подавали.

За таких обставин суд вважає можливим здійснювати розгляд справи за наявними матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Суд, заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши наявні у справі докази, встановив наступне.

Між публічним акціонерним товариством „Державна продовольчо-зернова корпорація України" (покупець) та товариством з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро" (постачальник) було укладено Договір поставки зерна майбутнього врожаю від 18 квітня 2014 року № 5-К (далі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 Договору Постачальник у визначений Сторонами строк (термін) поставляє покупцю зерно кукурудзи 3 класу у кількості 4000,00 тонн (далі -Товар), а Покупець зобов'язується прийняти Товар (поставлений насипом) та оплатити його.

Згідно з п. 1.2 Договору термін поставки: до 01 листопада 2014 року включно.

Поставка відповідної партії Товару вважається здійсненою в момент підписання між Покупцем та Постачальником акту приймання-передачі відповідної партії Товару па умовах поставки передбачених цим Договором.

Згідно з п. 1.3 Договору умови поставки: ЕХW - ДПКЗУ, (філія Черняхівський елеватор) адреса: 12301, вул. Індустріальна, буд 42, смт. Черняхів, Житомирської обл. (згідно ІНКОТЕРМС 2010).

Відповідно до п. 3.1 Договору попередня оплата Товару здійснюється із розрахунку ціни одиниці виміру Товару (станом на момент укладення договору), яка складає 1 000,00 грн. за одиницю виміру товару.

Згідно з п. 3.1.1 Договору узгоджено, що сума попередньої оплати за Товар становить 4000 000,00 грн.

Згідно з п. 4.1.1 Договору Постачальник доручає Покупцю сплатити грошову суму, яку Покупець утримує із коштів, які належні до виплати Постачальнику у відповідності до п. 4.1 цього Договору, у розмірі, зазначеному в Договорі комплексного (мультиризикового) страхування майбутнього врожаю сільськогосподарських культур, що є невід'ємною частиною цього Договору, як страховий платіж. Грошові кошти, визначені п. 4.1.1 Договору, вважаються сплаченими Покупцем на користь Постачальника з моменту оплати Покупцем за Постачальника страхового платежу за Договором комплексного страхування.

Згідно з п. 4.2 Договору остаточний розрахунок (за мінусом суми попередньої оплати за Товар, що визначена п. 3.1.1. Договору) за поставлений Покупцю Товар, здійснюється Покупцем (на підставі рахунку-фактури Постачальника) протягом 10 (десяти) робочих днів з моменту отримання Покупцем усіх документів (належним чином оформлених), передбачених у п.п. 2.3., 2.4 цього Договору, із розрахунку ціни за одиницю виміру Товару з ПДВ (грн.), що визначена на підставі п. 3.2. Договору.

Відповідно до п. 5.5 Договору між відповідачем (Страхувальник) та приватним акціонерним товариством „Інго Україна" (Страховик) було укладено Договір комплексного страхування посівів майбутнього врожаю сільськогосподарських культур від 25 квітня 2014 р. № 203600337.14.

На виконання умов Договору, ПАТ „ДПЗКУ" здійснив попередню оплату на загальну суму 4000000,00 грн. Вказане підтверджується платіжним дорученням №51 від 26 травня 2014 р. про перерахування відповідачу 3859768,12 грн. та № 52 від 25 травня 2014р. про перерахування 140231,88 грн. страхового платежу.

Таким чином Позивач виконав обов'язки, що були покладені на нього Договором, сплативши відповідачу вартість товару.

Відповідачем станом на час розгляду справи не здійснено поставку передбаченого Договором Товару.

Пунктом 5.4 Договору визначено, що у разу невиконання Постачальником своїх зобов'язань, або за наявності очевидних підстав вважати, що останній не виконає своїх зобов'язань у встановлений термін (строк) або виконає їх неналежним чином, покупець має право зупинити виконання своїх зобов'язань, відмовитися від їх виконання частково або в повному обсязі, при цьому Постачальник зобов'язаний повернути Покупцю (на підставі письмової вимоги) всі кошти перераховані на користь Постачальника на виконання умов цього Договору, у т.ч. суму грошових коштів, що визначена згідно п. 4.1.1 Договору (попередня оплата) та проценти у розмірі 24% річних за період з дня одержання попередньої оплати від Покупця до дня її повернення останньому. Сторони погодили, що достатнім доказом наявності обставин, що визначені попереднім реченням, є лист-вимога Покупця.

Згідно з п. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 ЦК України та п. 5.4 Договору, Позивач направив Відповідачу лист-вимогу від 26.01.2015 р. № 130-2-12/361, що підтверджується фіскальним чеком та описом вкладення у цінний лист, яким вимагав від Відповідача повернути отримані за Договором поставки кошти, та сплатити передбачені штрафні санкції за невиконання зобов'язань (копія додається).

Отже сума основної заборгованості за Договором складає 4000 000,00 грн.

Відповідно до ст. 610, ст. 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до п. 6.3 Договору у разі невиконання/неналежного виконання Постачальником зобов'язань щодо поставки Товару, Постачальник зобов'язаний сплатити Покупцю пеню у розмірі 0,2 % від суми, що визначена п. 3.1.1 цього Договору, за кожен день прострочення зобов'язання, а за прострочення зобов'язання щодо поставки Товару понад 15 днів, Постачальник, окрім пені, сплачує також штраф у розмірі 30% від суми, що визначена п. 3.1.1 цього Договору.

Згідно з ч. 1 ст. 548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом. Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань відповідно ст. 546, ст. 549 Цивільного кодексу України та ст. 199 Господарського кодексу України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Пунктом 4 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Згідно з п. 3 інформаційного листа від 15.03.2011 № 01-06/249 Вищого господарського суду України право учасників господарських правовідносин встановлювати інші, ніж передбачено Цивільним кодексом України, види забезпечення виконання зобов'язань, у тому числі, встановлювати неустойку за порушення не грошового зобов'язання, визначено частиною 2 ст. 546 Цивільного кодексу України, що узгоджується із свободою договору, яка передбачена ст. 627 Цивільного кодексу України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Отже, суб'єкти господарських відносин при укладенні договору наділені правом забезпечення виконання господарських зобов'язань шляхом встановлення окремого виду відповідальності - пені за невиконання чи неналежне виконання договірних зобов'язань.

Згідно п. 2 ст. 231 Господарського кодексу України у разі якщо порушено господарське зобов'язання, в якому хоча б одна сторона є суб'єктом господарювання, що належить до державного сектора економіки, або порушення пов'язане з виконанням державного контракту, або виконання зобов'язання фінансується за рахунок Державного бюджету України чи за рахунок державного кредиту, штрафні санкції застосовуються, якщо інше не передбачено законом чи договором, у таких розмірах: за порушення умов зобов'язання щодо якості (комплектності) товарів (робіт, послуг) стягується штраф у розмірі двадцяти відсотків вартості неякісних (некомплектних) товарів (робіт, послуг); за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотка вартості товарів (робіт, послуг), з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково стягується штраф у розмірі семи відсотків вказаної вартості.

Відповідно до ст. 22 Господарського кодексу України, суб'єктами господарювання державного сектора економіки є суб'єкти, що діють на основі лише державної власності, а також суб'єкти, державна частка у статутному капіталі яких перевищує п'ятдесят відсотків чи становить величину, яка забезпечує державі право вирішального впливу на господарську діяльність цих суб'єктів.

Публічне акціонерне товариство „Державна продовольчо-зернова корпорація України" було створене як державне підприємство згідно постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010р. № 764 „Про заходи з утворення державного підприємства „Державна продовольчо-зернова корпорація України", на виконання якої був виданий наказ Міністерства аграрної політики України від 8 вересня 2010 р. № 549 „Про утворення державного підприємства „Державна продовольчо-зернова корпорація України" з віднесенням його до сфери управління Міністерства аграрної політики та продовольства.

Постановою Кабінету Міністрів України від 06.06.2011 № 593 „Про внесення зміни до постанови Кабінету Міністрів України від 11.08.2010 №764" було перетворено державне підприємство „Державна продовольчо-зернова корпорація України" у державне публічне акціонерне товариство „Державна продовольчо-зернова корпорація України":

повноваження з управління корпоративними правами підприємства здійснює Міністерство аграрної політики та продовольства України;

100 відсотків акцій державного публічного акціонерного товариства „Державна продовольчо-зернова корпорація України", які випускаються на величину його статутного капіталу, залишаються у державній власності до прийняття окремого рішення Кабінету Міністрів України;

Отже, ПАТ „ДПЗКУ" є суб'єктом господарювання державного сектора економіки відповідно до ч.2 ст. 22 ГК України.

Пунктом 8.7. Договору сторони підтвердили, що штрафні санкції, що передбачені Договором були прийнятними для обох Сторін.

Таким чином, відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України та ст.ст. 199, 230, 231 Господарського кодексу України та згідно з пункту 6.3 Договору, відповідач зобов'язаний сплатити позивачу пеню у розмірі 0,2 % та штраф у розмірі 30 % від суми, що визначена п. 3.1.1 цього Договору.

Таким чином, відповідно до поданого позивачем розрахунку сума пені згідно з п. 6.3 Договору складає: 720000,00 грн.(4000000 х 90днів х 0,2%), сума штрафу складає 1200 000,00 грн.(4000000х30%).

Згідно ч. 3 ст. 693 Цивільного кодексу України на суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Відповідно до вищезазначених норм матеріального права, Сторонами в Договорі (п. 5.4) було встановлено обов'язок Постачальника сплачувати проценти у розмірі 24 % річних за період з дня одержання попередньої оплати від Покупця до дня її повернення останньому.

Згідно розрахунку, поданого позивачем сума річних становить 657534,25 грн.( 4000000,00 х 250 днів х 24%).

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають стягненню на користь позивача понесені останнім витрати на сплату судового збору.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49,82-85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Н.Стоун-Агро", вул.. Шевченко, буд.. 239, с. Хутір-Хмільна, Канівський район, Черкаська область, 19026, код 36970000 на користь публічного акціонерного товариства "Державна продовольчо-зернова корпорація України", вул. Саксаганського, б. 1, м. Київ, 01033, код 37243279 - 4000000 грн. основного боргу, 720000,00 грн. пені, 1200000,00 грн. штрафу, 657534,25 грн. річних та 73080,00 грн. судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 14.04.2015р.

СУДДЯ К.І.Довгань