ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р.Справа № 922/1102/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Бринцева О.В.

при секретарі судового засідання Гула Д.В.

розглянувши справу

за позовом Приватного підприємства "Аванта-Трейд", м. Харків;
до Фізичної особи-підприємця Гарбузова Віктора Миколайовича, с. Наталине;
про стягнення 3.208,51 грн.
за участю представників:

позивача - Свірідова А.О., довіреність № 062 від 01.01.2014 р.;

відповідача - не з"явився.

ВСТАНОВИВ:

Приватне підприємство "Аванта-Трейд" 23.02.2015 р. звернулося до господарського суду Харківської області з позовом до Фізичної особи-підприємця Гарбузова Віктора Миколайовича про стягнення заборгованості, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов Договору поставки продукції № 986 від 05.08.2013 року: суму боргу - 1899,99 грн.; пеню - 136,22 грн.; штраф - 38 грн.; три проценти річних - 71,08 грн.; інфляційні - 563,22 грн.; штраф за ухилення - 500 грн.

В обгрунтування позову вказує на неналежне виконання відповідачем зобов"язань за договором поставки від 05.08.2013 р. № 986 в частині повної та своєчасної оплати товару, поставленого останньому, згідно умов цього договору, за накладними № 3-АВ-023005 від 16.11.2013 р., № 3-АВ-023615 від 23.11.2013 р., у зв"язку з чим, окрім суми основного боргу, відповідачу нараховані пеня та штраф - на підставі п. 6.2. договору, штраф - на підставі п. 6.5. договору, інфляційні та три проценти річних - на підставі ч.2 ст. 625 ЦК України; в якості правових підстав позову вказує норми ст. 193 ГК України, ст. ст. 549-551, 625 ЦК України.

Представник позивача у судовому засіданні 15.04.2015 р. позовні вимоги підтримує в повному обсязі та наполягає на їх задоволенні, з підстав вказаних у позові, надав уточнення до суду на позовну заяву про стягнення боргу від 14.04.2015 р. вх. № 14681, які судом досліджені та долучені до матеріалів справи.

Відповідач в судове засідання свого представника не направив, відзив на позов та докази на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі не надав.

Враховуючи те, що норми ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані учасниками судового процесу докази, суд установив наступне.

Між приватним підприємством "Аванта-Трейд" (постачальник) та фізичною особою-підприємцем Гарбузовим Віктором Миколайовичем (покупець) укладено договір поставки від 05.08.2013 р. № 986 (а.с. 12), згідно умов якого постачальник зобов'язався постачати покупцю, а покупець приймати та оплачувати постачальнику обумовлений у договорі сторонами строк, товар. Право власності на товар переходить з моменту передачі товару, датою вважається дата, вказана у накладній.

Пунктом 7.1. договору встановлено, що він вступає в силу після його підписання сторонами та діє протягом одного календарного року, а у відношенні розрахунків між сторонами - до повного виконання покупцем зобов'язань за договором. У разі, якщо жодна зі сторін за тридцять календарних днів до дня закінчення строку дії даного договору письмово не заявить про намір розірвати його, дія договору вважається продовженою на наступний рік з аналогічною пролонгацією на кожен наступний рік на тих же умовах. Кількість пролонгацій не обмежена.

Згідно п.5.3. договору покупець проводить оплату товару в строк у сім календарних днів з моменту отримання товару за накладною. Ціни на товар зазначаються у накладних на товар.

На виконання умов договору позивачем було поставлено відповідачу, а останнім прийнято, товар згідно видаткових накладних № 3-АВ-023005 від 16.11.2013 р. на суму 1.987,99 грн. та № 3-АВ-023615 від 23.11.2013 р. на суму 595,82 грн. (копії видаткових накладних а.с. 25, 26, завірені печатками, містять підпис уповноваженої особи - Кулинич Н.В., за довіреністю від 28.03.2011 р. № 516, а.с. 18, а також підтверджується доказами наданими позивачем 14.04.2015 р. вх. № 14681).

Як стверджує позивач, відповідач свої зобов'язання по договору поставки належним чином не виконав, а саме не провів повної оплати товару в строки передбачені п. 5.3. договору, а здійснив лише часткове погашення заборгованості, внаслідок чого залишився не оплаченим товар в сумі 1.899,99 грн.

Такі обставини, на думку позивача, свідчать про порушення його прав та охоронюваних законом інтересів і стали підставою для звернення із даним позовом про стягнення основного боргу в сумі 1.899,99 грн., пені - 136,22 грн.; штрафу - 38 грн.; трьох процентів річних - 71,08 грн.; інфляційних - 563,22 грн. та штрафу за ухилення - 500 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог і заперечень проти них суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені главою 22 ГК України. Статтею 193 ГК України передбачено, що до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

Зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому ст.ст. 32, 33 ГПК України порядку обставини, які повідомлені позивачем не спростував, доказів оплати отриманого товару в повному обсязі до суду не надав, суд дійшов висновку, що позов в частині заявлених до стягнення 1.899,99 грн. основного боргу підтверджується наявними у матеріалах справи доказами та підлягає задоволенню у повному обсязі.

В силу ч.2 ст.20 ГК України захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання здійснюється, зокрема, шляхом застосування до особи, яка порушила право, штрафних санкцій, а також іншими способами, передбаченими законом.

До інших способів відносяться передбачені ст.625 ЦК України інфляційні втрати та річні, як плата по грошовому зобов'язанню, правова природа яких, є самостійним способом захисту прав і забезпечення виконання зобов'язань.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідач не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача або підтверджували сплату вартості отриманого товару відповідачем у строк, встановлений п. 5.3. Договору.

Перевіривши правильність нарахування 3% річних у розмірі 71.08. грн. за період з 24.11.2013 р. по 22.02.2015 р. (розраховано окремо за кожною накладною, а.с. 6) та інфляційних втрат у розмірі 563,22 грн. (розрахунок а.с. 7), суд дійшов висновку, що дане нарахування не суперечить вимогам чинного законодавства України, відповідає наданому розрахунку, тому позовні вимоги в цій частині є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 611 ЦК одним з наслідків порушення зобов'язань є сплата неустойки, розмір якої встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Правові основи господарської діяльності суб'єктів господарювання регулюються Господарським кодексом України, ст. 230 якого встановлено, що учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання штрафні санкції у вигляді грошової суми (неустойки, штрафу, пені).

Згідно п. 5.9. договору, покупець зобов"язаний протягом 5 календарних днів з моменту отримання акту звірки передати підписаний акт постачальнику. У разі неможливості вручити акт звірки за місцезнаходженням покупця, або за поштовою адресою, вказаній у цьому договорі, акт вважається підписаним, а сума заборгованості визнаною у редакції постачальника.

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензією по оплаті отриманого товару та із пропозицією підписати акт звірки (а.с. 19-24), проте доказів підписання акту звірки, контррозрахунку чи відповіді на такі претензії сторонами до суду надано не було, не міститься таких доказів і в матеріалах справи.

Враховуючи, що п.6.5. договору сторони погодили, що у разі порушення п.5.9. договору або ухилення від підписання акта звірки, покупець сплачує постачальнику штраф у розмірі 20% від суми заборгованості, вказаній у акті звірки, але не менше 500,00 грн., та відсутність в матеріалах справи доказів виконання відповідачем п. 5.9. договору суд задовольняє позов про стягнення з відповідача 500,00 грн. штрафу за ухилення від підписання акту звірки.

Відповідно до п. 6.2 Договору, у якому сторони дійшли згоди, що у разі затримки платежу, передбаченого п.5.3. договору, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент прострочення платежу, від суми заборгованості за поставлений товар за кожен прострочений день, а також штраф за прострочення платежу у розмірі 2% від суми неоплаченого в строк товару, нараховано пеню в сумі 136,22 грн. (розраховано окремо за кожною накладною, з урахуванням часткових оплат, за подвійною обліковою ставкою НБУ та на кількість днів, що не перевищує півроку, а.с. 5) та штраф в сумі 38 грн. (2% від простроченої суми окремо за кожною накладною, а.с. 6).

Враховуючи вищевикладене, перевіривши правильність нарахування пені та штрафу за розрахунком позивача, суд визнав позовні вимоги в цій частині обґрунтованими, доведеними і такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати у даній справі, що складаються з 1.827,00 грн. судового збору, покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 11, 509, 611, 625, 627, 628, 629, 692 ЦК України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця Гарбузова Віктора Миколайовича (63343, Харківська область, Красноградський район, с. Наталине, вул. Красноармійська, гурт. ВБР, код ) на користь Приватного підприємства "Аванта-Трейд" (61166, м. Харків, проспект Леніна, б. 40, оф. 323, код 32563558) заборгованість, яка виникла у зв'язку з невиконанням умов Договору поставки продукції № 986 від 05.08.2013 року: суму боргу - 1899,99 грн.; пеню - 136,22 грн.; штраф - 38 грн.; три проценти річних - 71,08 грн.; інфляційні - 563,22 грн.; штраф за ухилення підписання акта звірок - 500 грн. та 1.827,00 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 16.04.2015 р.

Суддя О.В. Бринцев

/Справа № 922/1102/15/