ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 р. Справа №917/287/15

за позовом Приватного підприємства "Натан-1506", АДРЕСА_1

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Біпол", вул. Фрунзе, 7, к.44, Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення грошових коштів в сумі 90 588,41 грн.

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача: ОСОБА_1, дов. від 01.03.2015 року, ОСОБА_2, дов. від 01.03.2015 року, ОСОБА_3, ордер № 043511 від 01.01.2015 року

від відповідача: Водяник О.В. дов. б/н від 10.03.2015р.

В судовому засіданні 31.03.2015 року суд оголошував перерву на підставі ст.. 77 ГПК України.

В судовому засіданні 16.04.2015 року суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення у відповідності до приписів ст. 85 ГПК України.

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення грошових коштів в сумі 90 588,41 грн. за договором підряду №242 від 02.06.2014 року, з яких: 67337,91 грн. - заборгованість за договором підряду №242 від 02.06.2014р., 9563,90 грн. - пеня, 7676,50 грн. - індекс інфляції, 1010,10 грн. - 3% річних.

В судових засіданнях представники позивача підтримали позовні вимоги та просили суд задовольнити їх в повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

15.04.2015 року від позивача надійшла заява про те, що ним допущено описку в найменуванні позивача в прохальній частині позовної заяви, а саме - помилково зазначено найменування позивача як Приватне підприємство "Натан-1503" замість вірного - Приватне підприємство"Натан-1506".

Суд приймає дану заяву позивача та його позовні вимоги розглядаються з урахуванням даної заяви.

Відповідач у відзиві на позов та його представник в судовому засіданні проти задоволення позовних вимог заперечував. Зокрема, відповідач вказує, що між сторони було укладено два договори підряду - № 241 та № 242. Відповідно до специфікації №4 до договору підряду №242: «устройство стяжки под плитку» становить 37 000,00 грн., «устройство ступеней из кирпича» становить 8 000,00 грн., «укладка плитки» становить 80 000,00 грн., «облицовка ступеней» становить 12 000,00 грн. Таким чином загальна вартість робіт по договору підряду №242 становить 137 000,00 грн. ТОВ «Біпол» було здійснено оплату на користь ПП «Натан-1506» по договору підряду №242 за платіжними дорученнями №529 від 03.06.2014р. в сумі 50 000,00 грн., №539 від 06.06.2014р. в сумі 37 000,00 грн., №564 від 17.06.2014р. в сумі 50 000,00 грн.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник відповідача заявив усне клопотання про залишення позовної заяви без розгляду, оскільки позивач не виконав вимоги ухвали суду про порушення провадження у справі в частині надання акту звірки взаєморозрахунків сторін.

Суд відмовив у задоволенні даного клопотання, оскільки згідно п.5 ст. 81 ГПК України суд залишає позовну заяву без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору. В даному випадку представник позивача був присутній в судовому засіданні. Що ж стосується виконання позивачем вимог суду про надання акту звірки, то суд враховує, що витребувані документи не є настільки необхідні для вирішення спору, що за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, дослідивши та оцінивши подані сторонами докази, суд встановив:

02.06.2014 року між приватним Підприємством "НАТАН - 1506" (підрядник. позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "БІПОЛ" (замовник, відповідач) укладено Договір підряду № 242 (арк. справи 15-17) на виконання робіт по будівництву, благоустрою території літнього майданчику ресторану "Галерея" та прилеглої території за адресою: м. Полтава, вул. Фрунзе,7.

При укладенні договору сторони, зокрема, узгодили наступне:

- відповідно до п. 1.1. договору підряду №242 підрядник приймає на себе виконання робіт по будівництву, благоустрою території літнього майданчика ресторану "Галерея" та прилеглої території за адресою м. Полтава, вул. Фрунзе, 7;

- об'єм, характер та вартість робіт, що будуть виконуватись підрядником, визначаються згідно переліку виконання робіт, що є невід'ємною частиною даного договору ( п.1.2 договору);

- замовник зобов'язаний після надання підрядником актів виконаних робіт протягом трьох робочих днів прийняти виконані роботи та підписати акти, або в той же термін надати Підряднику письмову мотивовану відмову; проводити оплату робіт, виконаних підрядником протягом 3-ох банківських днів з моменту підписання актів виконаних робіт ( п.2.2.3-2.2.4 договору);

- якщо при виконанні договору виявиться необхідність виконання додаткових робіт, відмінних від початкового завдання, ці роботи проводяться за додатковою угодою, в якій визначається термін виконання та вартість робіт ( п.3.3 договору № 242).

- У випадку відмовлення замовником підписати акти виконаних робіт , що надає йому Підрядник, він зобов'язаний протягом 3-ох днів надати Підряднику письмове пояснення причин відмови. У противному випадку моментом утворення юридичних зобов'язань за п.2.2.4 даного договору вважається момент складання та підписання актів виконаних робіт Підрядником (п.4.3).

- договір підряду №242 діє до 31.07.2014 року (п. 6.1. договору №242).

Сторони також погодили специфікацію № 4 до договору № 242 (арк. справи 88), з якої вбачається, що підрядник в рамках договору № 242 повинен був виконати для замовника наступні роботи:

- облаштування сходинок із цегли - вартість робіт 8 000 грн.

- облаштування стяжки під плитку - вартість робіт 37 000 грн.

- укладання плитки - вартість робіт 80 000 грн.

- облицювання сходинок - вартість робіт 12 000 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що замовником зобов'язання по договору виконані не у повному обсязі, на даний час замовник не підписав акт приймання виконаних підрядних робіт за липень 2014 року без поважних на те причин. Жодних зауважень або претензій щодо якості виконаних підрядником робіт не надходило. Не була здійснена оплата за установку гідроізоляцію мембрани вартістю 67 337 гривень 91 копійка, хоча відповідно до п. .4.3. договору, у випадку відмови замовником підписати акти виконаних робіт, що надає йому підрядник, він зобов'язаний протягом 3-х днів надати підряднику письмове пояснення причин відмови. У противному випадку моментом утворення юридичних зобов'язань за п.2.2.4 даного договору вважається момент складення та підписання актів виконаних робіт підрядником. Крім суми основного боргу позивач просить суд стягнути з відповідача 9563,90 грн. - пеня, 7676,50 грн. - індекс інфляції, 1010,10 грн. - 3% річних.

Отже, позивач просить суд стягнути з відповідача 67337,91 грн. - заборгованість за договором підряду №242 від 02.06.2014р., 9563,90 грн. - пеня, 7676,50 грн. - індекс інфляції, 1010,10 грн. - 3% річних.

При вирішенні спору суд виходить з наступного.

Згідно ст.11 ЦК України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст.626 ЦК України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України). Відповідно до ст.631 ЦК України, строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права та виконати обов'язки відповідно до договору.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій. а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною першою ст. 530 ЦК України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Матеріали справи свідчать про те, що між позивачем та відповідачем у справі виникли зобов'язання з договору підряду, згідно якого, в силу ст.837 Цивільного Кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Для виконання окремих видів робіт, встановлених законом, підрядник (субпідрядник) зобов'язаний одержати спеціальний дозвіл. До окремих видів договорів підряду, встановлених параграфами 2-4 цієї глави, положення цього параграфа застосовуються, якщо інше не встановлено положеннями цього Кодексу про ці види договорів.

Згідно з пунктом 1 статті 843 Цивільного кодексу України в договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення. Ціна в договорі підряду може бути визначена також у кошторисі (пункт 1 статті 844 цього ж Кодексу). Строки виконання роботи або окремих її етапів встановлюються у договорі підряду (ч.1 ст.846 Цивільного Кодексу України).

Згідно ч. 1-2 ст. 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі. Замовник, який прийняв роботу без перевірки, позбавляється права посилатися на недоліки роботи, які могли бути встановлені при звичайному способі її прийняття (явні недоліки).

З матеріалів справи вбачається, що згідно актів здачі-приймання робіт (арк. справи 89-91,93), підписаних сторонами, підрядником за договором № 242 було виконано роботи на загальну суму 137 000 грн., а саме:

- № 5 за червень 2014 року на загальну суму 37 000,00 грн.

- № 6 за червень 2014 року на загальну суму 38 000,00 грн.

- № 7 за червень 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн.

- б/н за червень 2014 року на загальну суму 12 000,00 грн.

На виконання взятих на себе зобов'язань з оплати робіт відповідач перерахував позивачу 50 000 грн. за платіжним дорученням № 564 від 17.06.2014р. ( арк. справи 96).

Судом також встановлено, що між сторонами було укладено два договори підряду - № 241 від 08.04.2014 року ( арк. справи 72-74) та № 242 від 02.06.2014 року.

До договору № 241 сторони підписали специфікації № 1 та № 2 ( арк. справи 75-76.). Матеріали справи містять акти виконаних робіт по договору № 241 ( арк. справи 77-78).

Судом досліджено складені та підписані сторонами акти звірки взаєморозрахунків сторін за договором № 242:

- від 02.06.2014 року ( арк. справи 97), згідно якого позивач виконав роботи на суму 37 000 грн., а відповідач сплатив за це 02.06.2014 року аванс в сумі 37 000 грн.;

- від 06.06.2014 року ( арк. справи 98), за яким позивач виконав роботи на суму 50 000 грн., а відповідач сплатив за роботи 02.06.2014 року аванс в сумі 50 000 грн.;

- від 24.06.2014 року ( арк. справи 99), згідно якого позивач виконав роботи на суму 12 000 грн., за які відповідач сплатив аванс 02.06.2014 року в сумі 12 000 грн.

Дані акти звірки відповідно до вимог статті 34 Господарського процесуального кодексу України приймається до уваги судом в якості доказу проведення та відображення сторонами певних господарських операцій. При цьому, суд вважає необхідним зауважити, що акт звірки бухгалтерів за своєю правовою природою є тільки документом, по якому бухгалтерії підприємств звіряють бухгалтерський облік операцій. Між тим, акт звірки має складатись виключно на підставі даних бухгалтерського обліку і первинних документів.

Роботи, вказані у актах № 5 за червень 2014 року на загальну суму 37 000,00 грн., № 6 за червень 2014 року на загальну суму 38 000,00 грн., № 7 за червень 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн., б/н за червень 2014 року на загальну суму 12 000,00 грн., а також у актах звірки від 02.06.2014 року , від 06.06.2014 року, від 24.06.2014 року містять відомості про виконані роботи, які входять до переліку робіт, наведений у специфікації № 4 до договору № 242.

Як вказує позивач, неоплаченим відповідачем лишився акт приймання виконаних підрядних робіт за липень 2014 року, стягнення заборгованості за яким і є предметом спору у даній справі.

Стаття 857 Цивільного кодексу України передбачає, що робота, виконана підрядником, має відповідати умовам договору підряду.

У п.1.2 договору № 242 сторони узгодили, що об'єм, характер та вартість робіт, що будуть виконуватись підрядником, визначаються згідно переліку виконання робіт, що є невід'ємною частиною даного договору.

Як встановлено судом, сторони погодили специфікацію № 4 до договору № 242 (арк. справи 88), з якої вбачається, що підрядник в рамках договору № 242 повинен був виконати для замовника наступні роботи:

- облаштування сходинок із цегли - вартість робіт 8 000 грн.

- облаштування стяжки під плитку - вартість робіт 37 000 грн.

- укладання плитки - вартість робіт 80 000 грн.

- облицювання сходинок - вартість робіт 12 000 грн.

Отже, сторони узгодили перелік робі по договору та суму договору - вартість таких робіт в сумі 137 000 грн., які і були виконані позивачем, що підтверджується актами № 5 за червень 2014 року на загальну суму 37 000,00 грн., № 6 за червень 2014 року на загальну суму 38 000,00 грн. ,№ 7 за червень 2014 року на загальну суму 50 000,00 грн., б/н за червень 2014 року на загальну суму 12 000,00 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Господарське процесуальне право розрізняє поняття позов у процесуальному і матеріальному сенсі. Позов у процесуальному сенсі - звернена до суду першої інстанції вимога про захист своїх прав та інтересів. Позов у матеріальному сенсі - право на задоволення своїх позовних вимог.

Елементи позову - це його структурні складові, які сукупно визначають його зміст. Вирізняють два елементи позову: предмет позову та підстави позову.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підстави позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Такі обставини складають юридичні факти, які тягнуть за собою певні правові наслідки. Підставу позову становлять фактична й правова підстави.

Фактична підстава позову - це юридичні факти, на яких ґрунтуються позовні вимоги позивача до відповідача. Як правило, підстава має складний фактичний склад.

Правова підстава позову - це посилання в позовній заяві на закони та інші нормативно-правові акти, на яких ґрунтується вимога позивача.

Частинами 1 та 2 ст. 14 ЦК України (Виконання цивільних обов'язків) цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства. Особа не може бути примушена до дій, вчинення яких не є обов'язковим для неї.

Як підставу позовних вимог ПП " Натан - 1506" у позові вказує договір підряду № 242.

Однак, позивачем не подано суду доказів, що роботи, стягнення заборгованості за виконання яких є предметом спору у даній справі, виконувались ним саме в рамках договору № 242. Надана суду специфікація не містить в переліку таких робіт як встановлення гідроізоляції мембрани. Доказів, що роботи по акту за липень 2014 року, складеного позивачем, узгоджені сторонами по договору № 242, позивач суду не надав.

Пунктом 3.3 договору № 242 сторони погодили, що якщо при виконанні договору виявиться необхідність виконання додаткових робіт, відмінних від початкового завдання, ці роботи проводяться за додатковою угодою, в якій визначається термін виконання та вартість робіт . Доказів укладення додаткової угоди до договору № 242 суду не подано.

Крім того, акт приймання виконаних підрядних робіт за липень 2014 року ( арк. справи 35), довідка про вартість робіт за серпень (арк. справи 18-19) договірна ціна на будівництво ( арк. справи 27-28), акт за серпень 2014 року ( арк. справи 20-23), підсумкова відомість за серпень 2014 року ( арк. справи 24-26), локальний кошторис станом на 12.08.2014 року ( арк. справи 29-31), підсумкова відомість ресурсів станом на 12.08.2014 року ( арк. справи 32-34), надані суду складені позивачем в односторонньому порядку, містять лише його підпис та печатку, що також не є належним та допустимим доказом виконання робіт по договору № 242. Вказані документи також не є доказом узгодження виконання додаткових робіт по договору № 242.

Зі змісту довідки форми №КБ-3 ( арк. справи 18), довідки про вартість робіт за серпень (арк. справи 18-19) договірної ціни на будівництво ( арк. справи 27-28), акта за серпень 2014 року ( арк. справи 20-23), підсумкової відомості за серпень 2014 року (арк. справи 24-26), локального кошторису станом на 12.08.2014 року ( арк. справи 29-31), підсумкової відомості ресурсів станом на 12.08.2014 року ( арк. справи 32-34) вбачається, що вони складені позивачем у серпні 2014 року, тоді як згідно п. 6.1 договору № 242 строк дії цього договору встановлено до 31.07.2014 року.

Згідно з частиною першою статті 631 ЦК України строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати свої обов'язки відповідно до договору. Згідно з частиною сьомою статті 180 ГК України строком дії господарського договору є час, впродовж якого існують господарські зобов'язання сторін, що виникли на основі цього договору.

З огляду на вищенаведене, суд приходить до висновку про відмову в задоволені позовних вимог про стягнення суми основного боргу в розмірі 67337,91 грн. за договором № 242, а також відмовляє у стягненні 9563,90 грн. - пеня, 7676,50 грн. - індекс інфляції, 1010,10 грн. - 3% річних, як похідних вимог від основної суми.

Таким чином, суд відмовляє у задоволенні позовних вимог (з підстав, зазначених позивачем в позовній заяві) за наведеним вище мотивуванням.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст. ст. 43, 49, 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В :

В задоволенні позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 20.04.2015 року.

Суддя Тимощенко О.М.

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією