номер провадження справи 8/45/14
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 Справа № 908/1206/14

За позовом Запорізької міської ради (69105, м. Запоріжжя, пр. Леніна, 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Нафтогазпром Плюс» (69068, м.Запоріжжя, вул. Іванова, 32)

про внесення змін в п. 5. та п. 9 договору оренди земельної ділянки від 24.02.2005 р. за № 04

Суддя І. А. Попова

Представники:

Позивача - Шеремет З.В., дов. від 23.07.2014 р.

Сосновська А.Ю., дов. від 23.07.2014 р.

Відповідача - Курилін В.О., дов. від 08.05.2014 р.

Заявлено позовні вимоги про внесення змін в п. 5. та п. 9 договору оренди земельної ділянки від 24.02.2005 р. за № 04.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 07.11.2014 р. провадження по даній справі зупинялося до вирішення пов'язаної з нею справи № 335/9749-13-а (2-а/335/231/2013), яка розглядалася Орджонікідзевським районним судом м. Запоріжжя. Ухвалою суду від 04.03.2015 р. провадження по справі поновлено в зв'язку з усуненням обставин, що зумовили зупинення провадження по справі. Розгляд справи, призначений на 17.03.2015 р., відкладався до 02.04.2015 р. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 02.04.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові. В обґрунтування зазначає, що на виконання договору оренди землі, укладеного сторонами по справі, зареєстрованого у Державному реєстрі земель 24.02.2005 р. за №04, позивачем передано відповідачу в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 0,0830 га за адресою м. Запоріжжя, вул. Чубанова, 3-а для розташування автомобільної газозаправної станції. Відповідно до п. 8 договору оренди договір укладено на 10 років. Нормативна грошова оцінка земельної ділянки в цінах 2004 р. становила 204951,90 грн. (п. 5 договору). Пунктом 9 договору встановлено, що орендна плата вноситься орендарем в грошовій формі та в розмірі 2049,52 грн., що становить 1% від нормативної грошової оцінки за календарний рік в цінах 2004 року. 26 червня 2012 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 37 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011 р. № 16 "Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м. Запоріжжя", згідно з яким встановлено коефіцієнти, відповідно до яких визначається розмір орендної плати. Для земельних ділянок, наданих для розташування автозаправних станцій, встановлено коефіцієнт « 6». Таким чином, міською радою прийнято рішення про збільшення розміру орендної плати за користування земельними ділянками у м. Запоріжжі, наданими для розташування автозаправних станцій: зазначений розмір дорівнює шестикратному розміру земельного податку. Відповідно до Витягу з технічної документації щодо нормативної грошової оцінки земельної ділянки кадастровий номер :03:038:0039, виданого Головним управлінням Державного земельного агентства у Запорізькій області станом на 28.02.2013 р., нормативна грошова оцінка складає 1026046 грн. Таким чином, позивач вважає, що у відповідності до умов, визначених п. 12 договору, необхідним є внесення змін до договору, оскільки підвищилася нормативна грошова оцінка земельної ділянки, а також орендодавцем прийнято рішення, яким встановлено коефіцієнт, відповідно до якого визначається розмір орендної плати. Відповідачем не надано відповіді на пропозицію Запорізької міської ради щодо внесення відповідних змін до договору оренди. На підставі ст. 121 Конституції України, ст.ст. 288.1, 288.5 Податкового кодексу України позивач просить внести зміни в п. 5 та п. 9 договору оренди землі від 24.02.2005 р. виклавши їх у такій редакції: п.5. «Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить: 1026046 грн. в цінах 2013 року)», п. 9. «Орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі та в розмірі 61526 грн. 76 коп., що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 р.».

Відповідач письмовий відзив на позов суду не надав, в судовому засіданні представник пояснив, що вважає договір оренди земельної ділянки таким, що припинився внаслідок закінчення строку на який його було укладено, що виключає можливість внесення змін до спірного договору. При цьому, відповідач, як власник об'єктів нерухомості на спірній земельній ділянці звернувся до Запорізької міської ради з заявою про укладення договору на інших умовах, зазначив представник.

В судовому засіданні 02.04.2015 р. позивач надав письмові пояснення щодо строку дії договору оренди землі та вважає, що спірний договір є поновленим в силу приписів ст.. 33 Закону України «Про оренду землі». В обґрунтування доводів вказує, що станом на дату судового засідання відповідач земельну ділянку комунальної форми власності не повернув з користування. На спірній земельній ділянці розташовані об'єкти нерухомості, що належать відповідачу на праві власності. Відповідачу як власнику об'єктів нерухомого майна належить право користування земельною ділянкою, яке має бути оформлене в порядку, встановленому чинним земельним законодавством України. Правовими підставами реалізації права користування земельною ділянкою комунальної форми власності є спірний договір оренди землі. Запорізькою міською радою протягом місяця не надано орендарю листа-повідомлення про заперечення у поновленні договору оренди землі від 24.02.2005 р. за № 04. Відповідач сплачує орендну плату , визначену договором оренди після 24.02.2015 р., що свідчить про виконання ним обов'язків орендаря по договору оренди землі. Таким чином, позивач вважає поновленим договір оренди землі від 24.02.2005 р. за № 04 щодо земельної ділянки загальною площею 0,0830 га по вул. Чубанова, 3а в м. Запоріжжя на той самий строк і на тих самих умовах.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що Запорізькою міською радою (позивач по справі, орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «НафтоГазпром Плюс» (відповідач по даній справі, орендар) укладено договір оренди землі, за умовами якого орендодавець відповідно до рішення Запорізької міської ради № 15 від 24.11.2004 р. надав, а орендар прийняв в строкове платне користування земельну ділянку площею 0,0830 га для розташування автомобільної газозаправної станції в м. Запоріжжя, по вул. Чубанова, 3-а, строком на 10 років. Вказаний договір зареєстровано у Запорізькій регіональній філії ДП «Центр державного земельного кадастру при Державному комітеті України по земельних ресурсах», про що в державному реєстрі земель вчинено запис від 24.02.2005 р. № 04. Пунктом 5 договору встановлено, що нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 204951 грн. 90 коп. в цінах 2004 року.

03 березня 2008 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», виконану Українським ДНДІПМ «Дніпромісто», затверджено базову вартість 1 кв.м. землі у розмірі 190,18 грн. із врахуванням індексації нормативної грошової оцінки станом на 01.01.2008 р., впроваджено оподаткування земель міста на підставі нової нормативної грошової оцінки з 01.03.2008 р.

До договору оренди землі від 24.02.2005 р. неодноразово вносилися зміни, зокрема в п. 9 договору щодо розміру орендної плати, про що сторонами укладалися додаткові угоди від 15.12.2008 р., від 02.12.2009 р., від 04.03.2010 р., що складає трикратний розмір земельного податку.

Відповідно до п. 9 договору (в редакції додаткової угоди від 04.03.2010 р.) орендна плата вноситься орендарем у грошовій формі в розмірі 27788 грн. 15 коп. за календарний рік в цінах 2010 року.

26 червня 2012 р. Запорізькою міською радою прийнято рішення № 37 «Про внесення змін до рішення міської ради від 27.07.2011 р. № 16 «Про затвердження розмірів орендної плати за земельні ділянки певного функціонального призначення у м.Запоріжжя», яким внесено зміни до вказаного рішення шляхом викладення в новій редакції додатка до рішення. Відповідно до додатку, затвердженого рішенням № 37 від 26.06.2012 р. для визначення розміру орендної плати за земельні ділянки, надані для розташування автозаправних станцій, газових автозаправних станцій розповсюджується коефіцієнт « 6», згідно якого визначається розмір орендної плати.

Пунктом 2 вказаного рішення міської ради № 37 від 26.06.2012 р. зобов'язано орендарів земельних ділянок, у яких розмір орендної плати, встановлений в договорі оренди землі, не відповідає даному рішенню або розрахований без урахування рішення міської ради від 03.03.2008 р. № 79 «Про затвердження нормативної грошової оцінки земель міста Запоріжжя», укласти додаткові угоди про збільшення орендної плати.

Запорізькою міською радою 28.08.2013 р. направлено на адресу ТОВ «Нафтогазпром Плюс» лист № 01/02-32/02612 з пропозицією про внесення змін до договору оренди земельної ділянки (зареєстрований 24.02.2005 року), а саме до пункту 9 договору щодо встановлення орендної плати в розмірі 61562 грн. 76 коп., що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах 2013 року. Відповіді на пропозицію внесення змін до договору оренди земельної ділянки відповідачем надано не було.

Таким чином, предметом спору у даній справі є внесення змін до договору оренди землі з підстав, визначених законодавством.

Статтями 13 і 41 Конституції України визначено, що від імені Українського народу права власності здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених Конституцією, і усі суб'єкти права власності рівні перед законом. Кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Частиною 2 статті 19 Конституції України передбачено, що органи державної влади та місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

За статтею 2 Закону України "Про оренду землі" відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Частиною першою статті 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Зі змісту частини першої статті 124 Земельного кодексу України Передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування згідно з їх повноваженнями, визначеними статтею 122 цього Кодексу, чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки.

Згідно із статтею 1, 2 Закону України "Про оренду землі" оренда землі - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності; відносини, пов'язані з орендою землі, регулюються Земельним кодексом України, Цивільним кодексом України, цим Законом, законами України, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до них, а також договором оренди землі.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди (крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України).

Зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку (ст. 30 Закону України "Про оренду землі").

Податковим кодексом України визначено, що плата за землю зараховується до відповідних місцевих бюджетів у порядку, визначеному Бюджетним кодексом України для плати за землю (ст. 290 ПК України); розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою: для земель сільськогосподарського призначення - розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; для інших категорій земель - трикратного розміру земельного податку, що встановлюється цим розділом; (ст. 288 ПК України). Ставка податку за земельні ділянки, нормативну грошову оцінку яких проведено, встановлюється у розмірі 1 відсотка від їх нормативної грошової оцінки (ст. 274 ПК України).

Відповідно до ст. 201 Земельного кодексу України грошова оцінка земельних ділянок проводиться за методикою, яка затверджується Кабінетом Міністрів України.

Правові засади проведення оцінки земель, в тому числі грошової, визначає Закон України «Про оцінку земель». Законом встановлено, що нормативна грошова оцінка використовується для визначення розміру земельного податку, державного мита при міні, спадкуванні та даруванні земельних ділянок згідно із законом, орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, втрат сільськогосподарського і лісогосподарського виробництва, а також при розробці показників та механізмів економічного стимулювання раціонального використання та охорони земель. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться відповідно до державних стандартів, норм, правил, а також інших нормативно-правових актів на землях усіх категорій та форм власності. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться: розташованих у межах населених пунктів незалежно від їх цільового призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років; розташованих за межами населених пунктів земельних ділянок сільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 5-7 років, а несільськогосподарського призначення - не рідше ніж один раз на 7-10 років. Нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться юридичними особами, які отримали ліцензії на проведення робіт із землеустрою. Статтею 15 Закону визначено, що підставою для проведення оцінки земель (бонітування ґрунтів, економічної оцінки земель та нормативної грошової оцінки земельних ділянок) є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Статтею 25 Закону України «Про місцеве самоврядування в Україні» встановлено, що сільські, селищні, міські ради правомочні розглядати і вирішувати питання, віднесені Конституцією України, цим та іншими законами до їх відання.

Відповідно до ст. 59 вказаного Закону рада в межах повноважень приймає нормативні та інші акти у формі рішень, які згідно до ст. 144 Конституції України є обов'язковими до виконання на відповідній території та оприлюднюються у встановленому законом порядку.

Як вбачається, в договорі оренди від 24.02.2005 року передбачено випадки, за наявності яких розмір орендної плати підлягає перегляду. Пунктом 12 договору передбачено, що розмір орендної плати переглядається один раз на рік у разі: зміни умов господарювання, передбачених договором оренди землі; зміни розмірів земельного податку, підвищення цін, тарифів, в тому числі, внаслідок інфляції; погіршення стану орендованої земельної ділянки не з вини орендаря, що підтверджено документами; прийняття орендодавцем рішення про збільшення або зменшення орендної плати; в інших випадках, передбачених законом.

Оскільки нормами чинного законодавства передбачено можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, суд вважає, що законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

Позивач вважає, що з метою приведення договірних відносин з відповідачем у відповідність до вимог діючого законодавства необхідно внести зміни до п. 5 договору щодо розміру нормативної грошової оцінки земельної ділянки та п. 9 договору в частині розрахунку розміру орендної плати, яким встановити, що орендна плата вноситься в розмірі 61526 грн. 76 коп., що складає шестикратний розмір земельного податку за календарний рік в цінах на 2013 рік.

Законодавчо унормовано, що у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку. Відповідно до ч. 2 ст.188 Господарського кодексу України сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду (ч. 3 ст. 188 Господарського кодексу України). Частиною 4 ст. 188 Господарського кодексу України передбачено, що у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

В обґрунтування заперечень за вимогами про внесення змін до договору від 24.02.2005 р. відповідач вказує, що строк дії договору закінчився, орендні правовідносини на умовах, визначених цим договором, припинилися.

Як вбачається, положеннями п. 33 договору від 24.02.2005 р. визначено, що дія договору припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено Фактичне користування майном після закінчення строку дії даного договору оренди землі не є підставою для поновлення договору. Згідно п. 8 договору оренди землі його укладено на 10 років. Таким чином, строк оренди земельної ділянки за договором закінчився 24.02.2015 р.

Позивач з посиланням на ч. 6 ст. 33 Закону України «Про оренду землі» вважає, що договір оренди землі, зареєстрований 24.02.2005 р. за № 04, пролонгований (тобто продовжений на той же строк і на тих же умовах), оскільки, по-перше, орендодавець - Запорізька міська рада - не направив лист-повідомлення про заперечення у продовженні договору; по-друге; орендар не повернув земельну ділянку; по-третє, орендар вносить орендну плату на умовах, визначених договором.

Доводи позивача суд знаходить хибними, а договір оренди землі від 24.02.2005 р. таким, що припинився, внаслідок наступного:

Відповідно до частини 1 статті 31 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі припиняється, зокрема, у разі закінчення строку, на який його було укладено; аналогічне положення викладено у пункті 33 спірного договору.

Відповідно до ст.33 Закону України "Про оренду землі" по закінченню строку, на який було укладено договір оренди землі, орендар, який належно виконував обов'язки за умовами договору, має переважне право перед іншими особами на укладення договору оренди на новий строк (поновлення договору оренди землі). Орендар, який має намір скористатися переважним правом на укладення договору оренди землі на новий строк, зобов'язаний повідомити про це орендодавця до спливу строку договору оренди землі у строк, встановлений цим договором, але не пізніше ніж за місяць до спливу строку договору оренди землі. До листа-повідомлення про поновлення договору оренди землі орендар додає проект додаткової угоди. При поновленні договору оренди землі його умови можуть бути змінені за згодою сторін. У разі недосягнення домовленості щодо орендної плати та інших істотних умов договору переважне право орендаря на укладення договору оренди землі припиняється.

Абзацом 6 статті 33 Закону України "Про оренду землі" визначено, що у разі якщо орендар продовжує користуватися земельною ділянкою після закінчення строку договору оренди і за відсутності протягом одного місяця після закінчення строку договору листа-повідомлення орендодавця про заперечення у поновленні договору оренди землі такий договір вважається поновленим на той самий строк і на тих самих умовах, які передбачені договором. У цьому випадку укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі здійснюється із: власником земельної ділянки (щодо земель приватної власності); уповноваженим керівником органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування без прийняття рішення органом виконавчої влади або органом місцевого самоврядування про поновлення договору оренди землі (щодо земель державної або комунальної власності).

Додані сторонами матеріали свідчать, що 14 листопада 2014 р. відповідач звернувся до Запорізької міської ради із повідомленням (лист № 34 від 14.11.2014 р.) про небажання після припинення орендних правовідносин використовувати земельну ділянку площею 0,0830 га, а має намір отримати в користування земельну ділянку площею 0,0443 га (для виробничих потреб). Також аналогічним листом № 36 від 18.02.2015 р. орендар повторно звертався до орендодавця.

Таким чином, по-перше, поновлення договору оренди землі на новий строк в будь-якому разі (внаслідок переважного права оренди або внаслідок продовження користування за відсутності заперечень орендодавця) потребує укладення додаткової угоди про поновлення договору оренди землі. Різниця полягає лише у процедурі підписання такої додаткової угоди. На час розгляду справи угода про продовження договору оренди на той самий строк і на тих самих умовах сторонами спору не укладалась.

По-друге, приписи ст. 33 Закону України «Про оренду землі» направлені на захист прав орендаря, який виявив бажання продовжити користування земельною ділянкою, від зволікань орендодавця у відповідному оформленні договірних відносин. У даному випадку орендар відмовився по закінченню терміну дії договору від користування земельною ділянкою на тих же умовах.

Відтак, з 24.02.2015 р. договір є припиненим на підставі ст.31 Закону України «Про оренду землі» у зв'язку з закінченням строку, на який його було укладено, внаслідок чого відсутні підстави для внесення змін в договір, строк дії якого припинився, оскільки діючим законодавством не передбачено автоматичного поновлення договорів оренди землі.

Відповідно до абз. 10 ст. 33 Закону України «Про оренди землі» у разі зміни межі або цільового призначення земельної ділянки поновлення договору здійснюється в порядку одержання земельної ділянки на праві оренди.

Додані відповідачем матеріали свідчать про ініціювання процедури укладення договору оренди землі на інших умовах, оскільки додаткова угода запропонована позивачу, укладена не була (додаток до листа № 14 від 14.11.2014 р.) той факт, що спірна земельна ділянка не повернута за актом приймання-передачі орендодавцю свідчить лише про невиконання орендарем цього обов'язку, що може бути підставою відповідної вимоги орендодавця. Зазначений факт, як і факт внесення плати за користування землею не є підставою вважати поновленим договір оренди від 24.02.20104 р. на той самий строк і на тих самих умовах.

Внаслідок встановленого, в задоволенні позовних вимог про внесення змін в договір оренди землі (зареєстрований 24.02.2005 р. за № 04) відмовляється з зазначених підстав.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, Закону України "Про оренду землі", керуючись ст.ст. 49, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

В позові відмовити.

Повне рішення складено 09 квітня 2015 року.

Суддя І.А. Попова