номер провадження справи 18/43/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 справа № 908/1526/15-г

за позовом державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (65045, м. Одеса, вул. Тираспольська, 12. тел. (048) 34-48-47)

до відповідача: державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25)

про стягнення 696990,63 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Бусарова І.М., довіреність № 26 від 14.04.2015 р., паспорт серії КМ № 245344 від 03.06.2004 р.;

від відповідача: Суручан М.М., довіреність № 23 від 15.04.2015 р., паспорт серії СЮ № 299524 від 30.03.2013 р.; Батий О.С., довіреність № 24 від 15.04.2015 р., паспорт серії СА № 789623 від 15.08.1998 р.;

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 10.03.2015 року звернувся позивач - державне підприємство «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду» з позовною заявою до відповідача - державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» про стягнення 696990,63 грн. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором субпідряду № 143-П-2013 на проведення послуг з експертного обстеження устаткування підвищеної небезпеки від 02.07.2013 р., внаслідок чого виникла заборгованість. В обґрунтування правової позиції посилався на статті 610, 901 ЦК України, ст.ст. 180, 193 ГК України.

Ухвалою від 11.03.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1526/15-г, присвоєно справі номер провадження 18/43/15, судове засідання призначене на 15 квітня 2015 року. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу, за наявними документами та закінчений 15.04.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Представник позивача 15.04.2015 р. через канцелярію суду надав нормативне та документальне обґрунтування від 10.04.2014 р., докладний розрахунок заявленої до стягнення суми від 14.04.2015 р., акт звірки взаємних розрахунків підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств від 15.04.2015 р., заяву від 15.04.2015 р. про уточнення позовних вимог, якою фактично зменшує позовні вимоги та повідомляє про сплату частини суми заборгованості у розмірі 160000,00 грн., просить суд стягнути з відповідача 536990,63 грн. Крім того, представник позивача в судовому засіданні надав письмове пояснення щодо доказів виконань зобов'язань за договором від 10.04.2014 р., письмові пояснення щодо заявок генпідрядника та доказів надсилання рахунків на оплату від 10.04.2014 р.

Зазначені документи прийняті судом до уваги та залучені до матеріалів справи.

Заява позивача про уточнення позовних вимог, заявлена в порядку ст. 22 ГПК України, не прийнята судом до розгляду, оскільки ці дії суперечать законодавству та порушують права і охоронювані законом інтереси позивача, з урахуванням чого судом розглядаються первісно заявлені позовні вимоги.

Представник позивача в судовому підтримав позовні вимоги з підстав, що викладені в позові та заяві від 14.04.2015 р.; просив позов задовольнити.

Представники відповідача проти наявності заборгованості не заперечували, позов визнали, надали суду докази часткової оплати суми боргу за договором від 02.07.2013 р. № 143-П-2013 у розмірі 160000,00 грн.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

Державне підприємство «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду» (субпідрядник, позивач у справі) та державне підприємство «Запорізький експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (генпідрядник, позивач у справі) 02.07.2013 р. уклали договір субпідряду № 143-П-2013 на проведення послуг з експертного обстеження устаткування підвищеної небезпеки.

Пунктом 1.1 договору встановлено, що субпідрядник зобов'язується надати генпідряднику послуги, зазначені в договорі, а генпідрядник прийняти та оплати послуги, а саме: 71.20.1 послуги щодо технічного випробування й аналізування (Послуги з експертного обстеження ліфтів житлового фонду м. Запоріжжя) (надалі - послуги), у вказані договором строки, з належною якістю.

Вартість послуг, зазначених в п. 1.1 договору, визначається на підставі «Галузевих норм часу на проведення експертних робіт у сфері охорони праці та промислової безпеки» частини 4, договірна вартість експертного обстеження на кожний вид ліфта надана у «Протоколі узгодження про договірну ціну» (Додаток № 1) (п. 3.1 договору).

Згідно з п. 4.1-4.2 договору оплата наданих послуг здійснюється згідно рахунків субпідрядника, які направляються генпідряднику після підписання сторонами актів приймання-передачі наданих послуг. Оплата послуг здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок субпідрядника протягом 10 календарних днів після надходження на поточний рахунок генпідрядника від Головного розпорядника коштів для фінансування предмету договору.

Пунктами 6.1.1 та 6.1.2 договору встановлено, що генпідрядник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі оплачувати субпідряднику вартість наданих послуг; приймати надані послуги на підставі акту приймання-передачі послуг.

Протоколом узгодження договірної ціни (додаток № 1 до договору), сторони визначили вартість робіт за кожну одиницю устаткування.

Позивач у період з 02.07.2013 р. по 10.12.2013 р. зобов'язання щодо експертного обстеження ліфтів житлового фонду м. Запоріжжя виконав в повному обсязі, про що сторонами складені та підписані Акти надання послуг № ОУ-01751 від 29.07.2013 р., №ОУ-02184 від 20.09.2013 р., № ОУ-01976 від 02.09.2013 р., № ОУ-02090 від 11.09.2013р., № ОУ-02274 від 15.10.2013 р., № ОУ-02501 від 04.12.2013 р., № ОУ-02535 від 04.12.2013р., № ОУ-02686 від 10.12.2013 р. на загальну суму 734051,02 грн. В Актах вказано, що сторони претензій одна до одної не мають.

На оплату наданих послуг за вказаний період відповідачу виставлені рахунки № 01751 від 23.07.2013 р. на суму 205050,39 грн., № 02090 від 06.09.2013 р. на суму 113091,31 грн., № 01976 від 42845,22 грн., № 02184 від 18.09.2013 р. на суму 85391,99грн., № 02274 від 30.09.2013 р. на суму 76922,11 грн., № 02686 від 08.11.2013 р. на суму 90274,73 грн., № 02535 від 22.10.2013 р. на суму 29094,82 грн., № 02501 від 22.10.2013 р. на суму 91370,45 грн.

Відповідачем частково оплачені послуги з експертного обстеження ліфтів житлового фонду м. Запоріжжя, а саме на суму 35060,39 грн.

Внаслідок неналежного невиконання відповідачем зобов'язань щодо оплати наявної заборгованості за наданні послуги позивач 12.11.2014 р. направив на адресу відповідача претензію вих. № 498 від 12.11.2014 р. з проханням перерахувати суму заборгованості у розмірі 698990,63 грн. за виконані послуги з експертного дослідження ліфтів житлового фонду м. Запоріжжя; також запропоновано відповідачу у разі неплатоспроможності надати графік погашення заборгованості.

У відповіді на претензію № 2386/11 від 26.11.2014 р. відповідач визнав наявну суму заборгованості за договором № 143-П-2013 від 02.07.2013 р. у розмірі 696990,63 грн., повідомив про часткове погашення заборгованості у розмірі 2000,00 грн. та поскаржився на скрутне фінансове становище на підприємстві.

Листом № 548 від 10.12.2014 р. позивач, приймаючи до уваги фінансовий стан відповідача, повторно запропонував останньому погодити графік погашення заборгованості та попередив, що уразі не вчинення відповідачем жодних дій вимушений буде звернутися до суду.

Вказаний лист залишений відповідачем поза увагою, графік погашення заборгованості не узгоджувався, заборгованість не сплачена.

Відповідач зобов'язання щодо повної та своєчасної оплати наданих послуг не виконав, в результаті чого виникла заборгованість у розмірі 696990,63 грн.

Невиконання відповідачем зобов'язань за договором стало підставою для звернення позивача за захистом порушених прав та законних інтересів з позовом до суду.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини (ст. 11 ЦК України).

Згідно ч. 1 ст. 193 ГК України, ст. 526 ЦК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ч.ч. 1, 2 ст. 837, ч. 1 ст. 838 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові. Підрядник має право, якщо інше не встановлено договором, залучити до виконання роботи інших осіб (субпідрядників), залишаючись відповідальним перед замовником за результат їхньої роботи. У цьому разі підрядник виступає перед замовником як генеральний підрядник, а перед субпідрядником - як замовник.

Згідно ч. 1 статті 843 ЦК України, у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Частиною 1 ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) (ст. 610 ЦК України).

Приписами ст. 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо оплати наданих послуг, у встановлений строк, не виконав.

На день вирішення спору суду надані докази часткової сплати відповідачем бургу в сумі 160000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями №№ 1053 від 11.03.2015 р. на суму 40000,00 грн., 1098 від 26.03.2015 р. на суму 40000,00 грн., 1128 від 03.04.2015 р. на суму 40000,00 грн., 1154 від 14.04.2015 р. на суму 40000,00 грн.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем складає 536990,63 грн., що підтверджується матеріалами справи та актом звірки взаємних розрахунків, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств від 15.04.2015 р..

Згідно з п. 1-1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Оскільки відповідач оплату боргу в сумі 160000,00 грн. здійснив після звернення позивача із позовом до суду, провадження у справі, в цій частині, підлягає припиненню на підставі пункту 1-1 ст. 80 ГПК України, у зв'язку з відсутністю предмету спору, з віднесенням на відповідача судових витрат.

Про відсутність надходження на поточний рахунок генпідрядника від Головного розпорядника коштів для фінансування предмету договору сторонами не заявлялося.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 536990,63 грн. основного боргу задовольняється судом.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. При цьому, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Визнання позову відповідачем відповідає нормам матеріального, процесуального права та обставинам справи.

Суд дійшов висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 78, п. 1-1 ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з державного підприємства «Запорізький експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (69032, м. Запоріжжя, вул. Північне шосе, 25, , р/р 323 в філії АТ «Укрексімбанк» м. Запоріжжя, МФО 380719) на користь державного підприємства «Чорноморський експертно-технічний центр Держгірпромнагляду України» (65045, м. Одеса, вулиця Тираспольська, 12, , р/р 921 в філії Одеське обласне управління АТ «Ощадбанк», МФО 328845) 536990,63 грн. (п'ятсот тридцять шість тисяч дев'ятсот дев'яносто грн. 63 коп.) основного боргу, 13939,81 грн. (тринадцять тисяч дев'ятсот тридцять дев'ять грн. 81 коп.) судового збору. Видати наказ.

3. Провадження у справі, в частині стягнення 160000,00 грн. основного боргу, припинити.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 20 квітня 2015 р.