ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

21 квітня 2015 р. Справа № 909/240/15
Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Кобецької С. М. , при секретарі судового засідання Савчин Т.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу:

за позовом: Державного територіально-галузевого об"єднання

"Львівська залізниця", вул.Гоголя,1,м.Львів,79000;

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2,

АДРЕСА_1;

про: стягнення заборгованості в сумі 27 739,02грн., з яких: 22 562,70грн. - основний борг, 2 565,23грн. - пеня, 178,57грн. - 3% річних, 2 432,52грн. - інфляційні втрати.

Представники сторін:

від позивача: не з"явилися;

від відповідача: не з"явилися.

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Державне територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" звернувся до господарського суду Івано-Франківської області з позовом, в якому просить суд, стягнути з відповідача - Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 заборгованість в сумі 27 739,02грн., з яких: 22 562,70грн. - основний борг, 2 565,23грн. - пеня, 178,57грн. - 3% річних, 2 432,52грн. - інфляційні втрати.

Представник позивача, в судове засідання не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений ухвалою суду від 31.03.15р. Позовні вимоги, позивач, виклав у позовній заяві, вказуючи при цьому на:

- укладення між сторонами Договору №Л/МЧ Львів/14/1227/М/п від 02.06.14р., на виконання умов якого, Залізниця/позивач надав Замовнику/відповідачу, по актах виконаних робіт №1170/37 від 29.09.14р., №1213/37, №1214/37 від 03.10.14р., № 1254/37 від 08.10.14р., послуги з оформлення та розкредитування електронного перевізного документу із накладенням електронного цифрового підпису, надання інформації про підхід вантажу до станції призначення, оплати тарифу та додаткових станційних зборів, на загальну суму 27 857, 95грн.;

- неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов"язань, в частині здійснення розрахунків за надані послуги, внаслідок чого, виникла заборгованість в сумі 22 562,70грн. (5 295,26грн. - відповідачем сплачено);

- звернення до відповідача з вимогою №НЗ-1-10/4090 від 22.12.14р., про погашення заборгованості, яка залишилась без належного реагування з боку відповідача;

- п. 6.2.Договору, на підставі якого, відповідачу нараховано 2 565,23грн. - пені;

- приписи ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України, згідно якої, позивачу нараховано 2 432,52грн. - інфляційних втрат, 178,57грн. - 3% річних;

- норми ст.ст. 525, 526, 625 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України.

Представник відповідача в судові засідання жодного разу не з"явився, про причини неявки суду не повідомив, хоча про дату, час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень від 19.03.15р., 04.04.15р. Будь-яких заперечень в спростування заявлених позовних вимог відповідач суду не подав.

За таких обставин, згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України, ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, стосовно розгляду спору впродовж розумного строку, враховуючи той факт, що позивач та відповідач, відповідно до вимог чинного законодавства, належним чином повідомлені про дату, час та місце розгляду справи, а у суду є всі необхідні матеріали (докази) для вирішення спору по суті, спір належить вирішити у відсутності представників сторін за матеріалами справи, запобігаючи, одночасно, безпідставному затягуванню розгляду спору та сприяючи своєчасному поновленню порушеного права.

Розглянувши матеріали справи, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності всі докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, враховуючи вимоги чинного законодавства, суд вважає позов таким, що підлягає частковому задоволенню.

Між Державним територіально-галузевим об"єднанням "Львівська залізниця" (Залізниця/позивач) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (Замовник/відповідач) укладено Договір №Л/МЧ Львів/14/1227/М/п від 02.06.14р.

Цей Договір визначає взаємовідносини між Замовником і Залізницею при здійснення транспортно-експедиційного обслуговування.

Згідно п.1.1. Договору Замовник доручає, а Залізниця приймає на себе обов"язок по наданню послуг, а саме, оформлення та проведення розкредитування електронного перевізного документу із накладенням електронного цифрового підпису, надання інформації про підхід вантажу до станції призначення, оплата тарифу та додаткових станційних зборів.

Вартість надання транспортно-експедиційних послуг при відправленні вантажу по оформленню перевезень в електронному вигляді становить 174,37грн. з ПДВ; при розкредитуванні електронного перевізного документу становить 99,78грн. з ПДВ; інформація про підхід вантажу - 32,16грн. з ПДВ за вагон або групу вагонів; оплата тарифу та додаткових станційних зборів по факту (+ комісія 5%) згідно Збірника тарифів на перевезення вантажів залізничним транспортом України (Додаток №1 від 02.06.14р. до Договору).

Відповідно до п.5.1. Договору підтвердженням надання послуг є акт наданих послуг підписаний сторонами за цим Договором.

Пунктом 4.1. Договору обумовлено, що Замовник здійснює платежі за оформлення електронного перевізного документа на умовах 100% попередньої оплати, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок Залізниці. Суми, що не використовуються в поточному місяці , враховуються при подальших розрахунках.

Дослідженням матеріалів справи, судом встановлено, що на виконання умов договірних відносин, Залізниця/позивач надав Замовнику/відповідачу послуги з транспортно-експедиційного обслуговування, на загальну суму 27 857, 95грн. Даний факт підтверджують належним чином оформлені, підписані та скріплені печатками сторін акти виконаних робіт №1170/37 від 29.09.14р., №1213/37, №1214/37 від 03.10.14р., № 1254/37 від 08.10.14р., (а.с.13-15), в яких зазначено, що роботи по наданню послуг виконані повністю та задовольняють умови Договору №Л/МЧ Львів/14/1227/М/п від 02.06.14р.

Проте, відповідач належним чином не виконав взяті на себе договірні зобов"язання в частині здійснення розрахунків за надані позивачем послуги, внаслідок чого, утворилась заборгованість в сумі 22 562,70грн. (5 295,26грн. - відповідачем сплачено, а.с.35-36).

Позивач звертався до відповідача з вимогою №НЗ-1-10/4090 від 22.12.14р., про погашення заборгованості (а.с.12). Проте, дана вимога залишилась без належного реагування з боку відповідача.

Наявність заборгованості за надані послуги, обумовлені Договором, в сумі 22 562,70грн., визначено самим відповідачем у підписаному акті звірки розрахунків станом на 01.01.15р. (а.с. 16).

Позивачем доведено перед судом факт наявності у відповідача заборгованості за надані послуги з транспортно-експедиційного обслуговування в розмірі 22 562,70грн.

Станом на 21.04.15р. в матеріалах справи відсутні відомості, які підтвердили б сплату вище зазначеної суми боргу.

Із змісту ст. 11 Цивільного кодексу України вбачається, що цивільні права та обов"язки виникають зокрема, з Договору.

Договір №Л/МЧ Львів/14/1227/М/п від 02.06.14р., укладений між сторонами в межах чинного законодавства України - є правомірним, оскільки його недійсність прямо не встановлена законом та він не визнаний судом недійсним (ст.204 Цивільного кодексу України).

В силу ч.ч.1,3 ст.929 Цивільного кодексу України, за договором транспортного експедирування одна сторона (експедитор) зобов'язується за плату і за рахунок другої сторони (клієнта) виконати або організувати виконання визначених договором послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу. Договором транспортного експедирування може бути передбачено надання додаткових послуг, необхідних для доставки вантажу (перевірка кількості та стану вантажу, його завантаження та вивантаження, сплата мита, зборів і витрат, покладених на клієнта, зберігання вантажу до його одержання у пункті призначення, одержання необхідних для експорту та імпорту документів, виконання митних формальностей тощо).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України).

В силу положень ст. 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України, ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України).

Більше того, як вказує ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов"язковим для виконання сторонами.

Оскільки, відповідач неналежно виконав свої зобов"язання, які випливають з Договору та закону, то, вимога позивача про стягнення з відповідача заборгованості за надані послуги з транспортно-експедиційного обслуговування в сумі 22 562,70грн., підлягає задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України зобов"язання припиняється належним чином проведеним виконанням.

Однак, якщо зобов"язання не виконано належним чином, то на сторону, яка допустила неналежне виконання, покладаються додаткові юридичні обов"язки в тому числі передбачені ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України /боржник, який прострочив виконання грошового зобов"язання, на вимогу кредитора зобов"язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом/.

Крім того, приписами п.3 ч.1 ст. 611 Цивільного кодексу України, передбачено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Пунктом 6.2. Договору, встановлено, що Замовник несе відповідальність за несвоєчасно або не в повному обсязі перераховані платежі за Договором та сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Враховуючи вище зазначені правові норми та п.6.2. Договору, позивачем нараховано відповідачу, за період з 04.10.14р. по 23.02.15р., від суми заборгованості з урахуванням часткових проплат, пеню в сумі 2 565,23грн., 3% річних в сумі 178,57грн. та інфляційні втрати за жовтень 2014р., листопад 2014р., грудень 2014р., січень 2015р., в сумі 2 432,52грн. (розрахунок а.с. 31-33).

Судом здійснено перевірку правильності нарахування позивачем пені, 3% річних, інфляційних втрат та встановлено, що позивачем невірно визначено початок періоду (з 04.10.14р.) для їх нарахування.

Пунктами 3.2.7, 4.1. Договору встановлений обов"язок Замовника (відповідача) здійснювати 100% попередню оплату за оформлення електронного перевізного документа, що порушено в даному випадку.

Разом з тим, положеннями ч.ч.1, 4 ст.538 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. Якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, незважаючи на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

В силу ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Матеріали справи містять письмову вимогу №НЗ-1-10/4090 від 22.12.14р., про погашення заборгованості в сумі 22 562,70грн., адресовану позивачем відповідачу - 23.12.14р. (фіскальний чек а.с.12).

Враховуючи приписи ч.2 ст.530 Цивільного кодексу України, які вказують на те, що боржник повинен виконати свій обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги та норми ст.253 Цивільного кодексу України, згідно яких, перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати, з якою пов"язаний його початок, то суд прийшов до висновку, що правомірним є нарахування пені з 31.12.14р. (дата закінчення семиденного строку, який обчислено з наступного дня після пред"явлення вимоги) по 23.02.15р. (строк зазначений позивачем у позові та розрахунку до нього). Таким чином, стягненню в зазначений період від суми неоплаченого боргу - 22 562,70грн. підлягає пеня в розмірі 1 057,05грн., 3% річних в розмірі 100,14грн. (розрахунок а.с.41-42).

Що стосується інфляційних втрат, то останні нараховані позивачем за період жовтень 2014р., листопад 2014р., грудень 2014р., січень 2015р. Оскільки судом встановлено, що відповідач повинен був виконати свій обов"язок зі сплати коштів 31.12.14р., то інфляційні втрати підлягають стягненню тільки за період січень 2015р. в сумі 699,44грн. (період лютий 2015р. позивачем не включено до розрахунку).

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов"язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Розподіл обов"язку доказування визначається предметом спору. За загальним правилом обов"язок доказування певних обставин справи покладається на особу, яка посилається на ці обставини.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В силу п. 2 ст. 614 Цивільного кодексу України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов"язання. Відповідач в судові засідання жодного разу не з"явився, своїми правами, наданим йому ст.ст. 22, 59 Господарського процесуального кодексу України, не скористався, будь - яких заперечень проти позову чи доказів належного виконання своїх зобов"язань не надав, доводи позивача не спростував.

Таким чином, на основі вищесказаного, стягненню в судовому порядку підлягає заборгованість в сумі 24 419,33грн., з яких: основний борг в сумі 22 562,70грн., пеня в сумі 1 057,05грн., 3% річних в сумі 100,14грн., інфляційні втрати в сумі 699,44грн. В частині стягнення 1 508,18грн. - пені, 78,43грн. - 3% річних, 1 733,08грн. - інфляційних втрат - відмовити.

Враховуючи приписи ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покласти на сторін пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 11, 204, 253, 509, 525, 526, 530, 599, 611, 625, 629, 929 Цивільного кодексу України, cт.ст.173, 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця" до відповідача Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про стягнення заборгованості в сумі 27 739,02грн. - задовольнити частково.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Державного територіально-галузевого об"єднання "Львівська залізниця", вул.Гоголя,1, м.Львів, 79007 (ідентифікаційний код 01059900) 22 562,70грн. (двадцять дві тисячі п"ятсот шістдесят дві грн. 70коп.) - заборгованості, 1 057,05грн. (одну тисячу п"ятдесят сім грн. 05коп.) - пені, 100,14грн. (сто грн. 14коп.) - 3% річних, 699,44грн. (шістсот дев"яносто дев"ять грн.44коп.) - інфляційних втрати, 1 608,30грн. (одну тисячу шістсот вісім грн. 30коп.) - судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) 1 508,18грн. - пені, 78,43грн. - 3% річних, 1 733,08грн. - інфляційних втрат - відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення складено 22.04.15р.

Суддя С.Кобецька