ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 року Справа № 904/7913/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чохи Л.В. (доповідача),

суддів: Крутовських В.І, Чимбар Л.О.

при секретарі судового засідання Мудрак О.М.

Зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецової І.Л. від 14.04.15року.

за участю представників сторін:

від відповідача: Коваленко О.В, представник, довіреність №480 від 17.04.14 року;

представник позивача не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року у справі № 904/7913/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Семпал Ко Лтд", м. Київ

до комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа", м. Жовті Води,

про стягнення 349 075,87 грн, -

ВСТАНОВИВ:

10.10.14 року товариство з обмеженою відповідальністю Фірма "Семпал Ко Лтд" звернулося в господарський суд Дніпропетровської області до комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" з позовом про стягнення боргу у сумі 299 999,28 грн, інфляційних втрат у сумі 40 199,91грн, 3% річних у сумі 8 876,68 грн. та судових витрат. (а.с. 2-5)

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року (суддя Золотарьова Я.С.) позов задоволено частково: стягнуто з комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" на користь товариства з обмеженою відповідальністю Фірма "Семпал Ко Лтд" борг у сумі 172 683,60 грн, інфляційні втрати у сумі 40 199,91 грн, 3% річних у сумі 8 876,68 грн. та витрати на сплату судового збору у сумі 6 981,51 грн. Провадження в частині стягнення 127 315,68 грн. припинено. Суд виходив з того, що в виконання умов договору на виконання робіт № 2254 від 13.09.2012 року позивач виконав роботи на суму 383 256,48 грн, із яких відповідачем були оплачені роботи тільки на суму 83 257,20 грн, борг склав 299 999,28 грн. Крім того, в період розгляду даної справи було оплачено ще 127 315,68 грн, в зв'язку з чим борг зменшився до 172 683,60 грн. Також судом стягнуто 3% річних за період з 07.09.2013 року по 01.10.2014 року у сумі 8 876,68 грн. та інфляційні втрати за період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року у сумі 40 199,91 грн. на підставі частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України.(а.с. 184-185)

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року за апеляційною скаргою комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" порушено провадження з перегляду в апеляційному порядку рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року. (а.с. 203)

Скарга мотивується порушенням судом норм процесуального та матеріального права, зокрема:

- сторони не передбачили умовами договору № 2254 від 13.09.2012 року відповідальності у вигляді нарахування 3% річних та відшкодування інфляційних втрат;

- застосування статті 625 Цивільного кодексу України неможливе, оскільки відсутня вина відповідача;

- суд у рішенні виклав доводи лише однієї сторони, чим порушив статтю 4-2 Господарського процесуального кодексу України. (204-208)

Представник позивача, будучи належним чином повідомленим про час і місце слухання справи, у судове засідання не з'явився.

Заслухавши доповідь судді-доповідача, пояснення представника відповідача, який підтримав доводи апеляційної скарги та ставив питання про скасування рішення суду в частині стягнення інфляційних втрат та 3% річних і прийняття нового рішення в цій частині про відмову в позові, дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню на таких підставах.

13.09.2012 року між товариством з обмеженою відповідальністю Фірма "Семпал Ко Лтд" (виконавець) та комунальним підприємством "Жовтоводськтепломережа" (замовник) було укладено договір на виконання робіт № 2254.

Відповідно до пункту 1.1 договору замовник доручає, а виконавець зобов'язується виконати роботи "Виконання проектно-кошторисної документації та робіт по об'єкту "Вузол обліку і розподілу теплової енергії виробленої ТЕЦ". Замовник зобов'язується прийняти роботи на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору передбачено найменування (номенклатура, асортимент) робіт за договором::

- розробка, погодження та затвердження проекту згідно технічного завдання;

- поставка обладнання вузла комерційного обліку і розподілу теплової енергії;

- роботи з монтажу відповідного обладнання згідно з розробленою проектною документацією;

- пусконалагоджувальні роботи системи споживання тепла з обладнаними вузлами обліку споживання енергоносіїв;

- здача приладів в експлуатацію здійснюється поетапно відповідно до "Правил технічної експлуатації теплових установок і мереж", затверджених Наказом Міністерства палива та енергетики України від 14.02.2007 року № 17, ДСТУ EN1434-1-2006.

Згідно з пунктом 2.1 договору вартість робіт за договором визначається у сумі 383 257,20 грн. у тому числі ПДВ (20%) - 63 876,20 грн.

Пунктом 2.2 договору передбачено, що виконання робіт та оплата за даним договором здійснюється за рахунок власних коштів підприємства на основі актів приймання-передачі виконаних робіт в межах фактичного залишку коштів на рахунках.

Пунктом 3.1 договору встановлено, що розрахунки здійснюються по факту виконання робіт на підставі підписаних актів виконаних робіт, довідок про вартість виконаних підрядних робіт та витрат на протязі 3 банківських днів з моменту отримання відповідних документів та у разі їх погодження.

На виконання умов договору, позивач виконав роботи на загальну суму 383 256,48 грн, що підтверджується актами приймання виконаних будівельних робіт від 03.09.2013 року на суму 17 839,20 грн. та від 03.09.2013 року на суму 14 612,88 грн, актами надання послуг № 587 від 03.09.2013 року на суму 5 041,20 грн. та № 680 від 03.09.2013 року на суму 396,00 грн, видатковими накладними № 593 від 03.09.2013 року на суму 172 683,60 грн. та № 593 від 03.09.2013 року на суму 172 683,60 грн. (а.с.18-23,26-28,30-31,33-34).

Відповідач частково оплатив виконані роботи у розмірі 83 257,20 грн, що підтверджується платіжним дорученням № 116 від 18.08.2013 року. (а.с.71)

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 299 999,28 грн, що підтверджується актом звіряння розрахунків, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств. (а.с.40)

В ході судового розгляду справи відповідач надав докази часткової сплати суми основного боргу у сумі 127 315,68 грн, що підтверджується платіжними дорученнями № 2190 від 18.11.2014 року на суму 115 121,68 грн. та № 2192 від 18.11.2014 року на суму 12 194,00 грн.

Також, судом вірно стягнуто 3 % річних за період з 07.09.2013 року по 01.10.2014 року у сумі 8 876,68 грн. та інфляційні втрати за період з жовтня 2013 року по серпень 2014 року у сумі 40 199,91 грн.

Доводи апелянта про те, що не підлягають стягненню 3% річних та інфляційні втрати є безпідставними, оскільки не відповідають вимогам закону.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 3.1 і 4.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" встановлено, що інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення і їх сплаті. Зазначені нарахування здійснюються окремо за кожен період часу, протягом якого діяв відповідний індекс інфляції, а одержані таким чином результати підсумовуються за весь час прострочення виконання грошового зобов'язання. Сплата 3% річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові.

Таким чином, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року як законне та обґрунтоване слід залишити без змін, а апеляційну скаргу комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" без задоволення.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу комунального підприємства "Жовтоводськтепломережа" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 17.12.2014 року у справі № 904/7913/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 17.04.2015 року.

Головуючий Л.В. Чоха

Судді: В.І. Крутовських

Л.О. Чимбар