РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/4465/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Ексікон»

До Приватного підприємства Купава»

Про стягнення 52 436, 87 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача Демченко В.М. - по дов. №б/н від 06.07.2014р.

Від відповідача не з'явився

Обставини справи :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Ексікон» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Приватного підприємства Купава» 52 436,87 грн. - 30% річних.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2015р. порушено провадження у справі №910/4465/15-г та призначено до розгляду в судовому засіданні на 30.03.2015р.

В судовому засіданні 30.03.2015р. представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

В судовому засіданні та письмовому відзиві представник відповідача проти задоволення позову заперечував посилаючись на те, що позивачем невірно визначені строки поставки товару та невірно враховані платежі здійсненні відповідачем по спірному договору.

В судовому засіданні 30.03.2015р. оголошувала перерва до 08.04.2015р., відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Після оголошено перерви представник відповідача в судове засідання не з»явився.

07.04.2015р. від позивача до суду надійшла заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 36 684,05 грн. - 30 % річних.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд:

В С Т А Н О В И В:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України договір - є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків. Цивільні права і обов'язки виникають як з передбачених законом договорів, так і з договорів, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать.

Договір - це категорія цивільного права, яка визначається як домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. До зобов'язань, що виникають з договорів, застосовуються загальні положення про зобов'язання, якщо інше не випливає із закону або самого договору. Як і будь-який правочин, він є вольовим актом, оскільки виражає спільну волю сторін, що втілюється у договорі. Змістом договору є, власне, ті умови, на яких сторони погоджуються виконувати договір, і вони мають дотримуватися взятих на себе зобов'язань.

05 жовтня 2012 року між ТОВ "Ексікон" (продавець) та ПП "Купава" (дистриб'ютор) укладено дистриб'юторський договір № 40, за умовами якого продавець на умовах, передбачених даним договором, поставляє продукцію дистриб'ютору в асортименті, кількості і за цінами, вказаними у накладних, які свідчать про прийом-передачу продукції і є його невід'ємною частиною, а дистриб'ютор здійснює продаж продукції та оплату отриманої продукції на умовах визначених у даному договорі (п.2.2. договору).

Згідно п.5.2. договору ціна продукції встановлюється у національній валюті України з урахуванням податку на додану вартість та зазначається у накладній на кожну поставку. Розрахунки за даним договором здійснюються у безготівковій формі в гривнях, з відстрочкою платежу 30 днів з моменту поставки товару.

Покупець за несвоєчасну оплату товару зобов'язаний сплатити постачальнику суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 30% річних від простроченої суми (п.5.8. договору).

Із наявних в матеріалах справи копій видаткових накладних, платіжних доручень та виписок з банківського рахунку відповідача судом встановлено, що в період з 18.10.2012р. по 24.04.2013 року відповідач порушив строки оплати по договору № 40 від 05.10.2012 року.

Відповідно до частини 2 статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

За таких обставин, враховуючи норми ст. 625 Цивільного кодексу України, суд приходить до висновку про необхідність задоволення вимог позивача щодо стягнення з відповідача 30 % річних в сумі 36 684,05 грн., згідно обґрунтованого розрахунку, що наданий позивачем разом із заявою про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно частини 2 статті 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, стороні, на користь якої відбулося рішення, господарській суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката, витрати на інформаційно - технічне забезпечення судового процесу та інші витрати, пов"язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача: при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд прийшов до висновку про задоволення позовних вимог, з урахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, з покладенням судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 43, 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

В И Р І Ш И В:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "Купава" (04116, м. Київ, вул. Коперника, 16А, Код ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ексікон" (03680, м. Київ, пр.-т. Академіка Паладіна, 44, корпус 8, Код ЄДРПОУ 684 грн. 05 коп. - 30% річних, та 1827 грн. 00 коп. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

Суддя Трофименко Т. Ю.