ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.15р. Справа № 904/1001/15
За позовом Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі", м. Дніпропетровськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕН РЕ", м. Дніпропетровськ

про стягнення 10 969 грн. 05 коп.

Суддя ЗАГИНАЙКО Т.В.

Представники:

від позивача: Запороженко О.І. - представник, дов. від18.03.2014р. №1804;

від відповідача: не з'явився, про час і місце судового засідання був повідомлений належним чином.

СУТЬ СПОРУ:

Позивач просить стягнути з відповідача 10 969 грн. 05 коп., що складає 10 305 грн. 97 коп. - заборгованості за теплову енергію, спожиту відповідно до умов Договору від 12.12.2012р. №010015 про постачання теплової енергії та 663 грн. 08 коп. - пені.

Відповідач відзиву на позов та інших витребуваних господарським судом документів не надав, його представник у судове засідання не з'явився, поштове повідомлення суду про час і місце судового засідання, спрямоване на адресу відповідача, було повернено відділенням поштового зв'язку через невручення у зв'язку з відсутністю реєстрації адресата за зазначеною адресою (а.с. 47-48, 51-52).

За змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (абзац 3 пункту 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Позивач у Довідці (супр. лист вх. №22242/15 від 14.04.2015р.) повідомляє, що 27.01.2015р. відповідачем сплачено 1 000 грн. 00 коп., а 02.04.2015р. - 3 140 грн. 00 коп., у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем за період з 01.10.2013р. по 25.05.2014р. складає 6 165 грн. 97 коп.

Оригінали документів, оглянуті у судових засіданнях, відповідають копіям, залученим до матеріалів справи.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу за допомогою технічних засобів представником позивача заявлено не було.

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.12.2012р. між позивачем - Міським комунальним підприємством "Дніпропетровські міські теплові мережі", як енергопостачальною організацією, та відповідачем - Товариством з обмеженою відповідальністю "Бен Ре", як споживачем, було укладено відповідно Договір №010015 про постачання теплової енергії (надалі - Договір), відповідно до пункту 1.1 якого енергопостачальна організація бере на себе зобов'язання постачати споживачеві теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах, а споживач зобов'язується оплачувати одержану теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором.

Згідно с пунктом 2.1 Договору теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору у вигляді гарячої води на такі потреби: - опалення та вентиляцію - в період опалювального сезону (172 діб); - гаряче водопостачання - протягом 350 діб; - технологічні потреби - відповідно з виробничою програмою; - кондиціювання повітря - по мірі необхідності.

Відповідно до пункту 5.2 Договору облік споживання теплової енергії здійснюється за показниками приладів обліку, встановлених на вводах: вул. Б. Хмельницького, 14а.

Відповідно до пункту 6.1 Договору тарифи на теплову енергію, що споживається згідно з цим договором, встановлюються Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг України.

Тариф для розрахунків за цим договором складає: опалення загальної площі 1м.кв. - 1 008 грн. 34 коп. (пункт 6.2 Договору).

Пунктами 7.1, 7.2 Договору передбачено, що розрахунки за теплову енергію, що споживається, проводяться в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів або, за згодою сторін, будь-яким іншим шляхом, не забороненим чинним законодавством України; розрахунковим періодом є календарний місяць, по результатам якого підписується акт (в 2-х примірниках) на відпуск - отримання теплової енергії по формі додатку 4.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем протягом жовтня 2013р.- березня 2014р. було надано відповідачу послуги з теплопостачання на загальну суму 10 305 грн. 97 коп., про що свідчать акти прийому-передачі виконаних робіт:

- за жовтень 2013 року на суму 514 грн. 71 коп.;

- за листопад 2013 року на суму 1 411 грн. 67 коп.;

- за грудень 2013 року на суму 2 248 грн. 58 коп.;

- за січень 2014 року на суму 2 256 грн. 35 коп.;

- за лютий 2014 року на суму 2 333 грн. 78 коп.;

- за березень 2014 року на суму 1 541 грн. 34 коп.

Відповідно до пункту 7.4 Договору остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію проводиться споживачем впродовж 5 діб після одержання рахунку енергопостачальної організації, яка зобов'язана направити його споживачу не пізніше 10-го числа місяця слідуючого за розрахунковим; у випадку утворення переплати, вона зараховується в рахунок наступних платежів.

Як вбачається з матеріалів справи позивачем були виставлено відповідачу відповідні рахунки, у тому числі:

- від 31.10.2013р. №010015 на суму 514 грн. 25 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 06.11.2013р.;

- від 30.11.2013р. №010015 на суму 1 411 грн. 67 коп., який згідно реєстру вручення рахунків було отримано відповідачем 11.12.2013р.;

- від 31.12.2013р. №010015 на суму 2 248 грн. 58 коп., який було спрямовано відповідачу 01.10.2014р., про що свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 01.10.2014р. №7898;

- від 31.01.2014р. №010015 на суму 2 256 грн. 35 коп., який було спрямовано відповідачу 01.10.2014р., про що свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 01.10.2014р. №7898;

- від 28.02.2014р. №010015 на суму 2 333 грн. 78 коп., який було спрямовано відповідачу 14.03.2014р., про що свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 14.03.2014р.;

- від 31.03.2014р. №010015 на суму 1 541 грн. 34 коп., який було спрямовано відповідачу 07.04.2014р., про що свідчить фіскальний чек „Укрпошта" від 07.04.2014р.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін); зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Таким чином, відповідач, враховуючи пункт 7.4 Договору, повинен був оплатити за спожиту відповідно до умов Договору теплову енергію згідно рахунку від 31.10.2013р. до 12.11.2013р., від 30.11.2013р. до 17.12.2013р., від 31.12.2013р. до 10.10.2014р. (з урахуванням поштового пробігу), від 31.01.2014р. до 10.10.2014р. (з урахуванням поштового пробігу), від 28.02.2014р. до 24.03.2014р. (включно) (з урахуванням поштового пробігу) та від 31.03.2014р. до 17.04.2014р. (включно) (з урахуванням поштового пробігу).

Отже, строк оплати за спожиту відповідачем теплову енергію вважається таким, що настав.

Як вбачається відповідач за спожиту теплову енергію розрахувався частково, у тому числі у сумі 1 000 грн. 00 коп. - до звернення позивача з позовом до суду та у сумі 3 140 грн. 00 коп. - після звернення позивача з позовом до суду, у зв'язку з чим заборгованість відповідача перед позивачем на момент звернення з позовом до суду становила 9 305 грн. 97 коп., а на момент розгляду справи становить 6 165 грн. 97 коп.

Згідно із пунктом 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі якщо відсутній предмет спору.

У зв'язку з припиненням зобов'язання відповідача перед позивачем у сумі 3 140 грн. 00 коп. після звернення позивача з позовом до суду провадження у справі у сумі 3 140 грн. 00 коп. підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмета спору.

На момент розгляду справи доказів погашення заборгованості перед позивачем відповідачем не надано.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частинами 1 та 2 статті 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору; не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань; кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу; порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно із частиною 1 статті 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

У пункті 8.2.3 Договору сторони погодили, що в разі несвоєчасної оплати за спожиту теплову енергію нараховується пеня в розмірі 1%, але не більше подвійної облікової ставки від суми простроченого платежу, за кожний день прострочки.

Отже, після перерахунку пеня становить 391 грн. 10 коп. (з 25.08.2014р. по 25.09.2014р.).

З урахуванням викладеного з відповідача підлягає стягненню 6 165 грн. 97 коп. - заборгованості та 391 грн. 10 коп. - пені (з 25.08.2014р. по 25.09.2014р.).

Згідно із статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати у справі слід покласти на відповідача у повній сумі, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Керуючись статтею 49, пунктом 1-1 частини 1 статті 80, статтями 82-85, 116 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження у справі у сумі 3 140 грн. 00 коп. - заборгованості.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "БЕН РЕ" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Богдана Хмельницького, 14-А, кім. 15; ідентифікаційний код 38375502) на користь Міського комунального підприємства "Дніпропетровські міські теплові мережі" (49044, м. Дніпропетровськ, пр. Карла Маркса, 37; ідентифікаційний код 32082770) 6 165 грн. 97 коп. - заборгованості, 391 грн. 10 коп. - пені та 1 827 грн. 00 коп. - витрат по сплаті судового збору.

В решті позову відмовити.

Видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

СУДДЯ Т.В. ЗАГИНАЙКО

Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК України,

„20„ квітня 2015р.