ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15 квітня 2015 року Справа № 914/2765/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Гончарука П.А.
суддів Кондратової І.Д. Стратієнко Л.В. (доповідач)
за участі представників: позивача: відповідачів: не з'явився не з'явилися
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України"
на рішення та постановуГосподарського суду Львівської області від 18 листопада 2014 року Львівського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2015 року
у справі№ 914/2765/14
за позовомприватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА"
додочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Служби автомобільних доріг у Львівській області
про стягнення 35 496,11 грн

ВСТАНОВИВ:

У липні 2014 р. позивач звернувся до господарського суду з позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" 35 496, 11 грн.

Ухвалою Господарського суду Львівської області від 09.09.2014 Службу автомобільних доріг у Львівській області у справі було залучено, як відповідача - 2.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2014 (суддя - Запотічняк О.Д.), залишеним без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 (головуючий - Орищин Г.В., судді - Галушко Н.А., Данко Л.С.), позовні вимоги до відповідача - 1 задоволено.

Стягнуто з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" на користь приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "УНІКА" 35 496,11 грн шкоди та судові витрати.

В задоволенні позовних вимог до Служби автомобільних доріг у Львівській області відмовлено.

У касаційній скарзі відповідач - дочірнє підприємство "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", посилаючись на порушення норм матеріального і процесуального права, просить скасувати рішенням Господарського суду Львівської області від 18.11.2014 і постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19.02.2015 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

У відзиві на касаційну скаргу відповідач 2 - Служба автомобільних доріг у Львівській області просить залишити її без задоволення, а судові рішення - без змін.

Обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Відповідно до ч. 1 ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Як вбачається з матеріалів справи і встановлено господарськими судами, 09.03.2011 між ПрАТ "СК "Уніка (страховик) та ПАТ "Банк Кіпру" (страхувальник) було укладено договір добровільного комплексного страхування на транспорті № 014042/4002/0000691, за умовами якого ПрАТ "СК "Уніка" застраховано майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу марки "Шевроле Авео", державний номерний знак ВС 9646ВХ.

Строк дії договору встановлено до 18.03.2012.

21.10.2011 на 410 км + 950 м автодороги Мукачево - Івано-Франківськ - Рогатин - Львів сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу марки "Шевроле Авто", ДНЗ ВС 9646 ВХ, який належить ПАТ "Банк Кіпру", під керуванням водія Серватяка Віталія Богдановича, транспортного засобу марки "Фольксваген", ДНЗ 000-85ІС, під керуванням водія Ващишин Ольги Ігорівни, та транспортного засобу марки "Деу Нексія", ДНЗ ВС9686ВЕ, під керуванням водія Кузьмічова Володимира Івановича.

Відповідно до довідки слідчого відділу УМВС України, автомобіль "Фольксваген" внаслідок наїзду на перешкоду (яму) втратив керування та виїхав на зустрічну смугу де зіткнувся з автомобілем "Деу Анексія", який внаслідок удару виїхав на зустрічну смугу, де зіткнувся з автомобілем "Шевроле Авео".

Також у довідці зазначено, що усі водії діяли відповідно до Правил дорожнього руху України та що ДТП сталося внаслідок порушення ст. ст. 9, 24 Закону України "Про дорожній рух", а саме через неналежний стан покриття.

Згідно з висновку експертного автотоварознавчого дослідження № 317/09-13 від 29.09.2013, здійсненого судовим експертом ФОП Величко А.Д., розмір матеріального збитку завданого власнику транспортного засобу марки "Шевроле" склав 52 512,04 грн.

Позивачем було виплачено власнику "Шевроле Авео" страхове відшкодування в сумі 35 496,11 грн, що підтверджується наявною в матеріалах справи копією платіжного доручення № 039865 від 13.11.2013.

Постановою Франківського районного суду м. Львова від 22.10.2012 у справі № 1326/7152/2012 встановлено, що Патрило Сергій Миколайович, який працював заступником директора ДП "Львівський облавтодор", порушив правила, норми і стандарти, що стосуються забезпечення безпеки дорожнього руху, а саме допустив напливи та ямковість на дорожньому покритті, що призвело до дорожньо-транспортної пригоди. Патрила С. М. (заступник директор ДП "Львівський облавтодор") визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ч. 4 ст. 140 КУпАП, однак через закінченням строку для накладення адміністративного стягнення, його до відповідальності не було притягнено.

ПрАТ "СК "Уніка" на підставі ст. 1172 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про страхування" звернулося до ДП "Львівський облавтодор" з претензією № 06698 від 27.05.2014 про відшкодування шкоди.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України", Служби автомобільних доріг у Львівській області 35 496, 11 грн.

Згідно з ст. 10 Закону України "Про автомобільні дороги" державне управління автомобільними дорогами загального користування здійснює Державна служба автомобільних доріг України, що є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через керівника центрального органу виконавчої влади у галузі транспорту і який має свої органи управління на місцях.

Метою діяльності служби є організація утримання в належному технічному стані та розвиток мережі автомобільних доріг загального користування, мостів, штучних споруд. Предмет діяльності служби серед іншого полягає у організації будівництва, ремонту та утримання автомобільних доріг загального користування (Положення про Службу автомобільних доріг у Львівській області, затвердженого наказом Державного агентства автомобільних доріг України № 12 від 02.11.2011).

Згідно з ст. 24 Закону України "Про дорожній рух" власники доріг, вулиць та залізничних переїздів або уповноважені ними органи несуть відповідальність за створення безпечних умов руху на дорогах, вулицях та залізничних переїздах, що знаходяться у їх віданні.

Статтею 13 Закону "Про автомобільні дороги" орган державного управління автомобільними дорогами загального користування відповідає за: стан автомобільних доріг загального користування відповідно до діючих норм та фінансування; відшкодування збитків користувачам автомобільних доріг загального користування у порядку, визначеному законом.

Відповідно до ст. 9 Закону України "Про дорожній рух" до компетенції власників автомобільних доріг належить, зокрема передача права на експлуатаційне утримання доріг іншим юридичним особам.

Як вбачається із матеріалів справи і встановлено судами, 24.12.2010 між Службою автомобільних доріг у Львівській області (замовник) та ДП "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" (підрядник) було укладено договір № 4-ПЕ на надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг державного та місцевого значення загального користування Львівської області, за умовами якого підрядник взяв на себе у 2011 році юридичну відповідальність та зобов'язувався забезпечувати надання послуг (виконання робіт) з поточного (планово-попереджувального) ремонту та експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування державного та місцевого значення у Львівській області у відповідності до додатку № 3 та згідно з вимогами діючих нормативно-правових актів, зокрема "Класифікації робіт з експлуатаційного утримання автомобільних доріг загального користування" (ВБН Г.1-218-530:2006).

Згідно з ч. 4 п. 13 договору підрядник несе відповідальність за незабезпечення безпеки дорожнього руху згідно з діючими нормативами при виконанні підрядних послуг (робіт), якщо ці порушення виникли з вини підрядника та призвели до дорожньо-транспортної пригоди.

За актом передачі автомобільних доріг, відповідач-2 передав, а відповідач-1 прийняв мережу автомобільних доріг державного та місцевого значення Львівської області для виконання робіт з поточного ремонту і експлуатаційного утримання, в тому числі і дорогу Н-09 Мукачево - Івано-Франківськ - Рогатин - Львів на ділянці км. 388+396 - км. 432+169.

Дослідивши наявні у матеріали справи документи та врахувавши умови договору, а також довідку слідчого відділу УМВС України, господарські суди прийшли до правильного висновку, що заподіяння шкоди застрахованому автомобілю лежить у прямому причинно-наслідковому зв'язку із неналежним утриманням автодороги.

Відповідно до ч. 1 ст. 1172 ЦК України юридична або фізична особа відшкодовує шкоду, завдану їхнім працівником під час виконання ним своїх трудових (службових) обов'язків.

Отже відповідальність юридичної або фізичної особи настає лише у випадках, коли особа, з вини якої заподіяна шкода, знаходиться з даною організацією в трудових відносинах, і шкода, заподіяна нею у зв'язку з виконанням трудових (службових) обов'язків.

При цьому під виконанням працівником своїх трудових (службових) обов'язків розуміється виконання ним роботи, зумовленої трудовим договором (контрактом), посадовими інструкціями, а також роботи, яка хоча і виходить за межі трудового договору чи посадової інструкції, але доручається юридичною або фізичною особою, або спричинена необхідністю, як на території роботодавця, так і за її межами. Це можуть бути дії виробничого, господарського, технічного та іншого характеру, вчинення яких безпосередньо входить до службових обов'язків працівника.

Таким чином, установивши, що під час виконання своїх службових обов'язків заступник директора ДП "Львівський облавтодор" Патрилом С.М. своїми діями (неналежним утриманням автодороги) завдав шкоду, суди дійшли до правомірного висновку, що відшкодування такої шкоди покладається на дочірнє підприємство "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" відповідно до положень ст. 1172 ЦК України.

За умовами ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Отже, місцевий господарський суд, з яким погодився і суд апеляційної інстанції прийшов до правильного висновку про доведеність позивачем факту неналежного виконання відповідачем-1 своїх обов'язків щодо утримання дороги, настання дорожньо-транспортної пригоди, причинно-наслідкового зв'язку між дорожньо-транспортною пригодою та неналежним виконанням відповідачем-1 своїх обов'язків з утримання дороги, факту заподіяння шкоди, у зв'язку з чим, правомірно задовольнив позовні вимоги до відповідача-1.

Разом з тим, судами було обґрунтовано відмовлено у позові до відповідача 2 - Служби автомобільних доріг у Львівській області, оскільки в силу вимог ч. 4 п. 13 договору, укладеного між відповідачами, відповідальність за якість доріг на відповідній ділянці несе саме відповідач 1 і доводи касаційної скарги цих висновків судів не спростовують.

Решта доводів касаційної скарги також не можуть бути підставою для скасування судових рішень, оскільки не спростовують встановленого судами та ґрунтуються на переоцінці доказів, яка за приписами ст. 1117 ГПК України, знаходиться поза межами компетенції касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, підстав для скасування судових рішень, постановлених відповідно до вимог закону та встановлених у справі обставин, не вбачається.

На підставі викладеного, керуючись статтями 1115, 1117, 1119- 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

касаційну скаргу дочірнього підприємства "Львівський облавтодор" відкритого акціонерного товариства "Державна акціонерна компанія "Автомобільні дороги України" залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Львівської області від 18 листопада 2014 року та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 19 лютого 2015 року у справі за № 914/2765/14 - без змін.

Головуючий, суддя П. Гончарук
Суддя І. Кондратова
Суддя Л.Стратієнко