КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 910/27545/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Лобаня О.І.

суддів: Майданевича А.Г.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін відповідно до протоколу судового засідання від 06.04.2015 року

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року

у справі № 910/27545/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл»

до Міжнародного благодійного фонду «Духовна спадщина»

про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року провадження у справі № 910/27545/14 за позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» до Міжнародного благодійного фонду «Духовна спадщина» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, припинено на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду першої інстанції від 05.02.2015 року товариство з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою в якій просить ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року по справі № 910/27545/14 скасувати та направити матеріали справи до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Ухвалою апеляційного господарського суду від 20.03.2015 року апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду.

У судовому засіданні 15.04.2015 року представник ТОВ «Пропріо-Рітейл» надав суду свої пояснення по справі в яких, апеляційну скаргу підтримав в повному обсязі з доводами викладеними в ній та просив скаргу задовольнити, ухвалу місцевого господарського суду скасувати, та справу направити до суду першої інстанції для розгляду по суті.

Представники Міжнародного благодійного фонду «Духовна спадщина» у судове засідання суду апеляційної інстанції 15.04.2015 року не з'явилися, про час та місце розгляду справи відповідач був повідомлений належними чином про що, в матеріалах справи міститься повідомлення про вручення поштового відправлення. Про причини неявки в судове засідання відповідач суд не повідомив.

Враховуючи викладене, заслухавши думку представника позивача, що з'явився у судове засідання, колегія суддів апеляційного господарського суду з урахуванням ст. 75 ГПК України вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників Міжнародного благодійного фонду «Духовна спадщина», оскільки відповідач, про дату та місце розгляду справи повідомлялися судом належним чином, участь представників що не з'явились у судовому засіданні 15.04.2015 року, судом обов'язковою не визнавалась, клопотань про відкладення розгляду справи та витребування письмових доказів не надходило. В матеріалах справи міститься достатньо доказів для прийняття рішення по справі.

Крім того, у відповідності до ч.2 ст. 102 ГПК України суд апеляційної інстанції обмежений п'ятнадцятиденним строком розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а продовження зазначеного строку розгляду справи у відповідності до ч. 3 ст. 69 ГПК України без клопотання сторони по справі, не передбачено ГПК України.

Згідно з нормами статті 99 ГПК України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до статті 106 ГПК України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду. Окремо від рішення місцевого господарського суду можуть бути оскаржені в апеляційному порядку ухвали місцевого господарського суду, зокрема, про припинення провадження у справі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи та перевіривши матеріали апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права встановила наступне.

У грудні 2014 року ТОВ «Пропріо-Рітейл» звернулося до господарського суду міста Києва з позовною заявою про виселення відповідача - Міжнародний благодійний фонд «Духовна спадщина» з нежитлового приміщення загальною площею 288,3 кв.м., яке знаходиться на третьому поверсі будинку № 48 літера «А» по вул. Хрещатик у м. Києві. В обґрунтування своїх заявлених вимог, позивач посилається на те, що відповідач безпідставно займає нежиле приміщення загальною площею 288,3 кв.м., що розташоване на третьому поверсі в будинку 48, літера «А» по вул. Хрещатик у м. Києві. Посилаючись на ст. 391 Цивільного кодексу України, в якій зазначено, що власник має право вимагати усунення перешкод у здійсненні ним права користування та розпорядження своїм майном, позивач просить суд виселити відповідача з спірного приміщення.

При цьому, позивачем у позові зазначено, що рішенням господарського суду міста Києва від 21.02.2012 року у справі № 13/55, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2012 року та постановою Вищого господарського суду України у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року припинено провадження у справі № 910/27545/14 за позовом ТОВ «Пропріо-Рітейл» до Міжнародного благодійного фонду «Духовна спадщина» про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України. Припиняючи провадження у справі, місцевий господарський суд виходив з того, що на час розгляду справи № 910/27545/14 існує рішення між тими ж сторонами про той же предмет і з тих же підстав, яке набрало законної сили.

Однак, з таким висновком суду першої інстанції про припинення провадження у справі № 910/27545/14, колегія суддів апеляційного господарського суду погодитися не може виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема з поданого позову, позивач вказував, що рішенням господарського суду міста Києва від 21.02.2012 року у справі № 13/55, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.06.2012 року у задоволенні первісного та зустрічного позовів відмовлено. Вказані рішення були залишені в силі Постановою Вищого господарського суду України від 27.08.2012 року.

Колегія суддів звертає увагу на те, що в межах вказаної справи № 13/55 розглядався позов ТОВ «Пропріо-Рітейл» до ТОВ «Духовна спадщина» про виселення з приміщення на підставі ст. 387 ЦК України. Тобто, підставою вказаного позову було заволодіння ТОВ «Духовна спадщина» майном ТОВ «Пропріо-Рітейл» незаконно, без відповідної правової підстави.

Проте судом в межах справи № 13/55 було встановлено, що ТОВ «Духовна спадщина» займає приміщення на підставі договору оренди нежитлового приміщення загальною площею 288, 3 кв.м, розташованого на третьому поверсі в буд. 48 літ. «А» по вул. Хрещатик у м. Києві від 10 липня 2007 року, укладеного між ВАТ «Світанок» та Міжнародним благодійним Фондом «Духовна спадщина».

В п. 5.1.2 вказаного договору оренди від 10 липня 2007 року сторони встановили, що його дія припиняється у випадку відчуження приміщення, що є предметом цього договору.

Відповідно до договору купівлі-продажу нежилих приміщень, укладеного між ВАТ «Світанок» та ТОВ «Пропріо-Рітейл» 30.09.2008 року позивачем набуто право власності на нежилі приміщення (літера А) з №1 (один) по №21 (двадцять один) (групи приміщень №14) площею 286,90 кв.м. та МКЗ площею 56,00 кв.м., загальною площею 342,90 кв.м., які розташовані за адресою: м. Київ, вул. Хрещатик, 48, що підтверджується реєстраційним посвідченням №025355 від 27.10.2008 року.

Таким чином, дія договору оренди від 10.07.2007 року припинилася у зв'язку з відчуженням нежилого приміщення загальною площею 288,3 кв.м. розташованого на третьому поверсі в буд.48 літ. «А» по вул.Хрещатик у м. Києві.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку, що позивачем було обрано неналежний спосіб захисту, а саме позов потрібно було подавати не у зв'язку з незаконним заволодінням майном, а у зв'язку з необхідністю усунення перешкод в користуванні майном на підставі ст. 391 ЦК України.

Колегія суддів зазначає, що під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Під підставою позову, крім правової, зазвичай розуміють ті юридичні факти, якими обґрунтовується вимога про захист права чи законного інтересу, та з якими норми матеріального права пов'язують виникнення, зміну чи припинення прав та зобов'язань суб'єктів спірного матеріального правововідношення.

За таких обставин судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що перш ніж надати захист порушеному праву (інтересу) позивача, суд повинен у процесі судового розгляду переконатися не лише у реальній належності як самого права, так і у його наявності в особи, яка заявила або в інтересах якої заявлена вимога.

Поряд з цим, господарське процесуальне законодавство вимагає формулювати позовні вимоги таким чином, що вони були конкретними та реально могли бути виконані при задоволенні їх судом.

Колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що при прийнятті оскаржуваної ухвали суду про припинення провадження у даній справі № 910/27545/14 на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 ГПК України, місцевий господарський суд передчасно та помилково припинив провадження у справі, оскільки даний позов про усунення перешкод у користуванні майном шляхом виселення, заявлено позивачем з інших підстав, ніж ті, які були предметом розгляду по справі № 13/55.

Колегія зазначає, що у даній справі № 910/27545/14 ТОВ «Пропріо-Рітейл» звернулося до суду з позовом, на підставі ст. 391 ЦК України про виселення у зв'язку з припиненням дії договору оренди, укладеним між ВАТ «Світанок» та Міжнародним благодійним Фондом «Духовна спадщина».

Отже, враховуючи вищевикладене, судова колегія апеляційного господарського суду вважає, що місцевий господарський суд дійшов до передчасного та помилкового висновку про припинення провадження у справі на підставі п. 2 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, а тому ухвала господарського суду першої інстанції підлягає скасуванню, оскільки прийнята з порушенням зазначеної статті.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи а також порушення або неправильне застосування норм матеріального права чи процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року, прийнята у зв'язку з не правильним застосуванням норм процесуального права, є такою що не відповідає нормам закону.

Таким чином, апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» слід задовольнити, оскаржувану ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року скасувати. Справу передати до господарського суду міста Києва для розгляду.

Пунктом 10 ч. 2 ст. 105 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що у постанові в разі скасування чи зміни рішення повинно бути зазначено, зокрема, про новий розподіл судових витрат.

Відповідно до п. 4.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013 № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 ГПК або судом касаційної інстанції скасовано ухвалу з числа зазначених у частині четвертій статті 111-13 ГПК з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідних апеляційної та/або касаційної скарг, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи, згідно із загальними правилами статті 49 ГПК.

Враховуючи наведене вище та керуючись статтями 99, 101-106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю «Пропріо-Рітейл» на ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року по справі № 910/27545/14 задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 05.02.2015 року по справі № 910/27545/14 скасувати.

3. Матеріали справи № 910/27545/14 повернути до господарського суду міста Києва для розгляду.

Головуючий суддя О.І. Лобань

Судді А.Г. Майданевич

Р.В. Федорчук