РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/1178/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Відкритий лист»

до: 1) Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріптекс»

про стягнення 241024,19 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Томчук М.В. (представник за довіреністю);

від відповідачів: 1) Міньков М.Ю. (представник за довіреністю);

2) не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Відкритий лист» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» (далі - Відповідач-1) та Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріптекс» (далі - Відповідач-2) заборгованості та санкцій за договором поставки № 18/07 від 18.07.2007 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем-1 своїх обов'язків оплатити отриманий товар, та невиконанням Відповідачем-2 обов'язків поручителя.

Заявою від 08.04.2015 Позивач уточнив з кого саме з Відповідачів, враховуючи наявність поручительства, та які суми він просить стягнути, при цьому загальна ціна позову залишилась незмінною. Судом дана заява була прийнята.

Відповідач-1 проти позову заперечує, вказуючи на неотримання Позивачем згоди Відповідача-1 на укладення між Позивачем та Відповідачем-2 договору поруки та передачу Позивачем Відповідачу-2 конфіденційної інформації. Також Відповідач-1 вважає надіслану йому Позивачем в порядку ст. 530 ЦК України претензію (вимогу) про погашення заборгованості підписаною неуповноваженою особою, та натомість вважає протиправним не вивезення Позивачем частини нерентабельного товару і вказує на ненадання йому Позивачем всієї обумовленої Договором супроводжувальної документації на товар, як на обґрунтовану підставу відкладення сплати.

Також Відповідачем-1 заявлялося клопотання про призначення експертизи стосовно дійсності підписів директора Позивача та дійсності печатки Позивача на Договорі постави, Договорі поруки та на довіреності представника Позивача на підписання даного позову. Судом дане клопотання розглянуто і відхилено з мотивів, що будуть наведені нижче.

У судові засідання Відповідач-2 своїх представників не направляв, відзиву на позов не подав, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення Відповідача-2 про призначення справи до розгляду в засіданнях суду, про час і місце їх проведення, оскільки ухвали суду були надіслані на поштову адресу Відповідача-2, зазначену в позовній заяві та згідно відомостей з ЄДРЮО та ФОП, а відтак будь-які несприятливі наслідки ненаправлення повноважних представників у судові засідання покладаються на Відповідача-2.

Клопотання Відповідача-1 про направлення справи за підсудністю до Господарського суду Дніпропетровської області судом було розглянуто та відхилено, оскільки за приписами ч. 3 ст. 15 ГПК України справи у спорах за участю кількох відповідачів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням одного з відповідачів за вибором позивача, і в даному випадку Позивач обрав суд по місцезнаходженню Відповідача-2.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутніх представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

18.07.2007 між Позивачем, як Постачальником, та Відповідачем-1, як Покупцем, було укладено договір поставки № 18/07 (далі - Договір поставки), за умовами якого Постачальник зобов'язався передати у власність Покупця товар у відповідному асортименті, кількості та по цінам в порядку та на умовах, визначених у цьому Договорі поставки, а Покупець зобов'язався в порядку та на умовах, визначених у цьому договорі, прийняти та оплатити товар. Сторони погодили, що найменування товару, асортимент та ціна визначаються у специфікації до Договору поставки, а право власності на товар переходить до Покупця з моменту підписання уповноваженими представниками Сторін товарної (товарно-транспортної або видаткової) накладної. Строк дії цього договору був встановлений до 01.01.2008, автоматичною пролонговувався на той же період за відсутності заперечень сторін і є діючим на даний час.

Оплата за товар повинна здійснюватися Покупцем кожні 14 календарних днів, за реалізований товар, а у випадку відкриття нових магазинів оплата за реалізований в них товар здійснюється через 45 календарних днів після відкриття магазина.

Так, залученими до матеріалів справи копіями видаткових накладних (повний перелік наведено в додатках до позову) підтверджується передача Відповідачу-1 на визначених Договором поставки умовах Товару, заборгованість по оплаті якого на даний час становить 239937,60 грн. При цьому, претензій щодо якості та комплектності вищевказаного Товару від Відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

За виконання Відповідачем-1 обов'язку оплатити поставлений товар поручився Відповідач-2 в межах суми 1000 грн. на умовах Договору поруки від 01.11.2014 (далі - Договір поруки), однак, за твердженням Позивача, своїх обов'язків поручителя Відповідач-2 не виконав та забезпечене порукою зобов'язання в сумі 1000 грн. не погасив.

Посилання Відповідача-1 на необґрунтованість позову через неотримання Позивачем згоди Відповідача-1 на укладення між Позивачем та Відповідачем-2 Договору поруки судом відхиляються, оскільки чинне цивільне законодавство, яким урегульовано правовідносини поручительства, згоди боржника на надання поручителем за нього поруки перед кредитором, не вимагає. У судовому порядку Договір поруки також недійсним визнаний не був, і Відповідачем-1 такі вимоги, як зустрічні позовні, у межах даної справи не заявлялися та наявність підстав для недійсності даного правочину за ст. 215 ЦК України перед судом доведено не було.

Посилання Відповідача-1 щодо передачі Позивачем Відповідачу-2 будь-якої конфіденційної інформації при укладенні Договору поруки предмету даного спору про стягнення заборгованості за Договором поставки не стосується, тому судом оцінка цим твердженням Відповідача-1 не надається.

Також Відповідач-1 не довів перед судом, чому він вважає надіслану йому Позивачем в порядку ст. 530 ЦК України претензію (вимогу) про погашення заборгованості підписаною неуповноваженою особою, а отже необґрунтованою. Таких підстав відхилення претензії Відповідач-1 також не висунув Позивачу (лист-відповідь, лист-відхилення тощо).

Окрім того, матеріали справи містять докази звернення Позивача до Відповідача-1 з телеграмами про надання звітів по реалізованому товару, та в іншому випадку - вимогою про погашення заборгованості відповідно до ст. 530 ЦК України.

Натомість посилання Відповідача-1 на вимогу до Позивача листом № 855 від 10.12.2014 про вивезення в порядку п. 4.10 Договору частини товару на суму 143393,43 грн., як нерентабельного, судом відхиляються, оскільки всупереч ст. 33 ГПК України доказів звернення (надання, надсилання тощо) Відповідачем-1 до Позивача з таким листом матеріали справи не містять.

Наступна телеграма від 14.02.2015 про вивезення вказаного нерентабельного товару судом відхиляється, оскільки вона була заявлена Відповідачем-1 до Позивача вже після звернення з вимогами про оплату цього товару, та після подання Позивачем до суду даного позову, тобто Відповідач-1 вимагає Позивача прийняти назад товар, строк оплати якого вже раніше настав та оплата прострочена, а Договором обов'язку Позивача вивезення простроченого по оплаті товару не передбачено.

За приписами ч. 2 ст. 662 ЦК України, продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства. Відповідно до ч. 2 ст. 666 ЦК України, якщо приналежності товару або документи, що стосуються товару, не передані продавцем у встановлений строк, покупець має право відмовитися від договору купівлі-продажу та повернути товар продавцеві.

Посилання Відповідача-1 на ненадання йому Позивачем всієї обумовленої Договором супроводжувальної документації, як на підставу несплати за товар, судом відхиляються, оскільки матеріали справи не місять доказів звернення, до подачі даного позову, Відповідачем-1 до Позивача з претензіями щодо передачі не всієї обумовленої Договором супроводжувальної документації, натомість Відповідач-1 приймав визначений у накладних товар без зауважень та претензій (матеріали справи не містять доказів протилежного), у тому числі без зауважень та претензій щодо відсутності всієї та/або частини обумовленої Договором супроводжувальної документації, і також в установлений Договором строк для передачі цієї документації претензій щодо її не передачі та/або відсутності не заявив, тому посилання Відповідача-1 на зустрічне невиконання обов'язку внесення оплати до отримання всіх документів судом відхиляється як необґрунтоване.

Відсутність у деяких з накладних підпису уповноваженої особи Позивача, але за умови скріплення їх печаткою Позивача, не доводить, що товар за цими накладними Позивачем Відповідачу-1 не передавався, та натомість накладні (копії додано до позову, перелік наведено у додатку до позову) містять підпис уповноваженої Відповідачем-1 особи на прийняття товару та скріплені печаткою Відповідача-1 без зауважень і претензій до товару, та самим Відповідачем-1 факт прийняття спірного товару також не заперечується.

Щодо клопотання Відповідача-1 про призначення експертизи стосовно дійсності підписів директора Позивача та дійсності печатки Позивача на Договорі постави, Договорі поруки та довіреності на уповноваження представника Позивача на підписання даного позову, то судом дане клопотання відхиляються, оскільки вказані договори та довіреність отримали подальше схвалення конклюдентними діями сторін по їх виконанню, тому за ст. 241 ЦК України навіть за умови підписання їх особами без достатнього обсягу повноважень не можуть бути визнані недійсними. Зокрема, дії по схваленню Договору поставки полягали у передачі Позивачем та прийнятті Відповідачем-1 обумовленого цим договором товару, а дії по схваленню Договору поруки полягали у наданні Відповідачем-2 та прийнятті Позивачем без заперечень поручительських зобов'язань. Щодо довіреності на підписання позову, то так само волевиявлення Позивача на звернення до суду з даним позовом було підтверджено підтриманням його представником позову в суді та поданням заяв і документів в межах даного спору, спрямованих та підтримання позовних вимог.

Отже, факт наявності у Відповідача-1 заборгованості в сумі 239937,60 грн., яка не була погашена на час подання позову та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведений, документально підтверджений і Відповідачем-1 не спростований, тому заявлені позовні вимоги про стягнення з Відповідача-1 239937,60 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню. І також є доведеною обставина порушення Відповідачем-2 умов Договору поруки та ст. 554, 555 ЦК України щодо не виконання ним обов'язку поручителя погасили за Відповідача-1 частину вказаної заборгованості в розмірі 1000 грн., при цьому за ч. 1 ст. 554 ЦК України Відповідач-1 та Відповідач-2 у мажах 1000 грн. відповідають перед Позивачем як солідарні боржники.

Таким чином, на користь Позивача з Відповідача-1 підлягає стягненню 238937,60 грн. заборгованості, та з Відповідач-1 та Відповідач-2 солідарно ще 1000 грн. заборгованості.

Окрім того, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач-1 є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених Договором або законом, та зокрема, у вигляді нарахування та стягнення 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та пені на підставі Договору, статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням до ч. 6 ст. 232 ГК України та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Перевіривши наведений Позивачем у позові розрахунок 3% річних та пені, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки ці санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, тому позовні вимоги про стягнення 157,41 грн. 3% річних та 1469,18 грн. пені визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача-1, оскільки він є винним у виникненні даного спору.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» (49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 7 К; ідентифікаційний код 32014082) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Відкритий лист» (м. Київ, проспект Московський, 6; ідентифікаційний код 30530934) 238937 (двісті тридцять вісім тисяч дев'ятсот тридцять сім) грн. 60 коп. заборгованості, 157 (сто п'ятдесят сім) грн. 41 коп. 3% річних, 1469 (одну тисячу чотириста шістдесят дев'ять) грн. 18 коп. пені, а також 4820 (чотири тисячі вісімсот двадцять) грн. 48 коп. судового збору.

Видати наказ.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю «Стиль Д» (49100, м. Дніпропетровськ, бульвар Слави, 7 К; ідентифікаційний код 32014082) та з Товариства з обмеженою відповідальністю «Кріптекс» (м. Київ, вул. Артема, 18; ідентифікаційний код 37174352) 1000 (одну тисячу) грн. заборгованості.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 16.04.2015

Суддя Сташків Р.Б.