КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" березня 2015 р. Справа№ 910/17275/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Федорчука Р.В.

суддів: Лобаня О.І.

Майданевича А.Г.

при секретарі судового засідання Шлончаку Д.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Мазуренко О.П., (довіреність від 05.03.15р. № 13-11-4486),

розглянувши матеріали апеляційної скарги

публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА»

на рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2014

у справі № 910/17275/14 (суддя Головіна К.І.)

за позовом фізичної - особи підприємця Бєляєвої Віри Іванівни

до публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА»

про стягнення 762736,63 грн,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/17275/14 позов задоволено повністю. Вирішено стягнути з ПАТ «КБ «НАДРА» на користь ФОП Бєляєвої Віри Іванівни 653984,77 грн основної заборгованості; 47100,56 грн пені; 54354,45 грн інфляційних нарахувань та 7296,85 грн три відсотки річних.

Не погодившись із вказаним рішенням, відповідач подав до Київського апеляційного господарського суду скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/17275/14 та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю. Відповідач апеляційну скаргу мотивує відсутністю доказів, які підтверджують факт виставлення (вручення) позивачем відповідачеві рахунків на оплату орендної плати. Також відповідач зазначає, що ПАТ «КБ «НАДРА» позбавлено можливості використовувати орендне майно, зокрема, у період за який заявлені позовні вимоги, оскільки воно знаходиться на території, на якій здійснюється антитерористична операція відповідно до Указу Президента України «Про рішення Ради національної безпеки і оборони України від 13.04.2014 «Про невідкладні заходи щодо подолання терористичної загрози і збереження територіальної цілісності України» від 14.04.2014 № 405/2014, а тому, в силу ч. 6 ст. 762 Цивільного Кодексу України, відсутні підстави для задоволення позову. Крім того, відповідач вказує на те, що позивачем при розрахунку заборгованості за жовтень 2014 року застосовано невірний курс гривні до євро, що призвело до невірного розрахунку позовних вимог.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 у справі № 910/17275/14 прийнято апеляційну скаргу ПАТ «КБ «НАДРА» до провадження та призначено її до розгляду на 25 лютого 2015 року за участю уповноважених представників сторін.

В судовому засіданні 25 лютого 2015 року судом оголошувалася перерва до 16 березня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні 25 лютого 2015 року надав колегії суддів апеляційної інстанції усні пояснення, згідно з якими заперечив проти доводів, викладених в скарзі, та просив апеляційну скаргу залишити без задоволення. Представник відповідача в судових засіданнях надав пояснення, якими підтримав доводи викладені в скарзі і просив апеляційну скаргу задовольнити.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Перевіривши матеріали справи, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів апеляційної інстанції встановила наступне.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, 21 серпня 2008 року між ФОП Бєляєвою В.І., як орендодавцем та ПАТ «КБ «НАДРА», як орендарем, укладено договір оренди (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає орендарю, а останній приймає від орендодавця в платне, тимчасового користування на умовах оренди нежитлове приміщення, що знаходиться за адресою: Донецька область, м. Дзержинськ, вул. 50 років Жовтня; загальною площею 407,0 кв. м, з яких: загальна площа орендованого майна складає 250.7 кв. м (п. 1.1. Договору), строком на 10 років з дня передачі майна орендарю за відповідним актом (п. 3.1. Договору).

Відповідно до п. 4.2. Договору розмір орендної плати за місяць становить 30400,00 грн, що еквівалентно 4259,58 євро. Сума орендних платежів корегується щомісячно з урахуванням зміни курсу НБУ на день здійснення платежу з відображенням еквіваленту одного євро до гривні в рахунку.

Орендна плата сплачується орендарем щомісячно не пізніше 05 числа поточного місяця на підставі даного Договору або виставлених рахунків. Орендна плата сплачується орендарем незалежно від фінансового результату господарської діяльності (п. 4.3. Договору).

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

За приписами частин 1, 3 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення). Аналогічні положення містяться в ст. 759 ЦК України.

Спір між сторонами даної справи виник у зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором. Відповідач, у встановлений п. 4.3. Договору термін, орендну плату за період з лютого по листопад 2014 року не сплатив, що призвело до виникнення у ПАТ «КБ «НАДРА» перед ФОП Бєляєвою В.І. заборгованості в сумі 653984,77 грн та звернення позивача до господарського суду з позовом про стягнення з відповідача вказаної суми боргу, а також пені і нарахувань, передбачених ч. 2 ст. 625 ЦК України.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище обставин, колегія суддів апеляційної інстанції зазначає наступне.

Так, щодо доводів відповідача, викладених в апеляційній скарзі, колегія суддів зазначає, що вони до уваги не приймаються з огляду на наступне.

Як встановлено в п. 4.3. Договору, орендна плата сплачується орендарем на підставі Договору або виставлених рахунків. Тобто, відповідач мав право в будь який час, в термін до 05 числа місяця, за який сплачується орендна плата, виконати свій грошовий обов'язок самостійно на підставі Договору і сплатити орендну плату, при цьому не чекаючи виставлення рахунка. Враховуючи наведене, твердження відповідача щодо відсутності доказів виставлення і вручення позивачем рахунків колегією суддів відхиляються.

Також доводи апелянта щодо його звільнення від сплати орендної плати у зв'язку із неможливістю використання орендованого приміщення в силу проведення в Донецькій області антитерористичної операції, колегією суддів відхиляються, оскільки, як вірно вказав суд першої інстанції, такі твердження жодним доказом, як того вимагають приписи статей 33, 34 ГПК України, не підтверджені. В той же час, в судових засіданнях представник відповідача підтвердив той факт, що в орендованому у позивача приміщені продовжує знаходитися відділення ПАТ «КБ «НАДРА».

Відносно розрахунку позовних вимог та за наслідками їх перевірки колегія суддів зазначає, що, дійсно, має місце застосування позивачем при розрахунку орендної плати за серпень, жовтень і листопад 2014 року невірного курсу гривні до євро. Однак, згідно зі здійсненим апеляційним судом перерахунком заборгованості по орендній платі, з урахування курсу гривні до євро, встановленого НБУ станом на 05 серпня (16,505827 грн), 06 жовтня (16,336520 грн) та 05 листопада 2014 року (16,890161), загальна сума даної позовної вимоги складає 6557753,59 грн, тобто більше, ніж заявлено позивачем. При цьому, колегія вказує на те, що позивачем не заявлялося клопотання щодо виходу суду за межі позовних вимог. Решта позовних вимог є похідними від вказаної.

Отже, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Розмір орендної плати може бути змінений за погодженням сторін, а також в інших випадках, передбачених законодавством. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ч.ч. 1, 4 ст. 286 ГК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищенаведене, факт наявності заборгованості у відповідача належним чином позивачем доведено, документально підтверджено і, в той же час, ПАТ «КБ «НАДРА» жодними доказами не спростовано, а відтак колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо задоволення позовної вимоги ФОП Бєляєвої В.І. про стягнення з заборгованості в сумі 653984,77 грн.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 ЦК України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 ЦК України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

Відповідно ч. 1 ст. 230 ГК України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частинами 1 і 3 ст. 549 ЦК України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасного виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п. 4.5. Договору, у випадку прострочення орендарем сплати орендної плати орендодавцю, більше ніж за місяць, орендар сплачує пеню у розмірі 0,2 % від належної до сплати суми за кожен день прострочення, але не більше подвійної облікової ставки НБУ, діючої за весь час прострочення платежу.

Також, частиною 2 ст. 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції щодо наявності підстав для притягнення відповідача до відповідальності шляхом стягнення з останнього на користь позивача неустойки у вигляді пені в сумі 47100,56 грн, а також 3 % річних в сумі 7296,85 грн та інфляційних нарахувань в сумі 54354,45 грн. При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції, перевіривши здійснений місцевим судом розрахунок позовних вимог, визнає його вірним і обґрунтованим.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Таким чином, колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/17275/14 відповідає обставинам справи, є законним та обґрунтованим, а тому не підлягає скасуванню. У зв'язку з цим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення.

Судовою колегією встановлено відсутність належних доказів щодо обставин, передбачених ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, які підтверджували б наявність підстав для задоволення апеляційної скарги.

В той же час, доводи скаржника зводяться до намагань надати їм перевагу над встановленими судом першої інстанції обставинами, та переоцінити ці обставини, що не впливає на результат розгляду справи.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «КОМЕРЦІЙНИЙ БАНК «НАДРА» на рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/17275/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 25.12.2014 у справі № 910/17275/14 залишити без змін.

3. Справу № 910/17275/14 повернути до господарського суду міста Києва.

4. Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття.

5. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Р.В. Федорчук

Судді О.І. Лобань

А.Г. Майданевич

Повний текст постанови складено 30 березня 2015 року.