УХВАЛА

17.04.2015Справа № 910/24526/14

За позовом фізичної особи-підприємця Гонтаря Сергія Вікторовича (вул. Б.Хмельницького, 79, м. Олександрія, Олександрійський район, Кіровоградська область, 28000)

до товариства з обмеженою відповідальністю "Фара-І" (пр-т Возз'єднання, 21, кім. 8, м. Київ, 02154)

про визнання недійсною третейської угоди

Суддя Селівон А.М.

Без виклику сторін.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва порушено провадження у справі № 910/24526/14 за позовом фізичної особи-підприємця Гонтаря Сергія Вікторовича до товариства з обмеженою відповідальністю "Фара-І" про визнання недійсною третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 10.6 Договору про довгострокові поставки № 114-13 від 07.03.2013 про передачу спору між товариством з обмеженою відповідальністю "Фара-І" та фізичною особою-підприємцем Гонтарем Сергієм Вікторовичем на розгляд Постійно діючого Третейського суду при Асоціації "Продавців послуг та товарів для автомобілів", що знаходиться за адресою: м. Бровари, вул. Богунська, 26-В, з моменту вчинення згідно з приписами ч.ч. 1, 3, 5 ст. 203, ч.ч. 1, 3 ст. 215, ч. 1 ст. 236 Цивільного кодексу України, ч.ч. 2, 4, 5, 7 ст. 12 Закону України "Про третейські суди", а також стягнення відповідно до ст. 49 ГПК України 1 218,00 грн судового збору.

В обґрунтування позовних вимог позивач у позовній заяві посилається на відсутність волевиявлення останнього на укладення Договору про довгострокові поставки № 114-13 від 07.03.2013 та третейської угоди, яка викладена у вигляді третейського застереження у п. 10.6 цього Договору, оскільки позивачем не укладався з відповідачем спірний договір, а підпис від імені позивача у графі "Покупець" розділу 13 "Реквізити сторін" цього договору виконаний невідомою особою і позивачу особисто не належить.

В поданих письмових запереченнях відповідач зазначив, що на виконання умов спірного Договору відповідач передав, а позивач прийняв товар у відповідності до видаткової накладної № КМ2-053110 від 31.05.2013, про що свідчить підпис та печатка позивача. Також свідченням того, що між позивачем та відповідачем здійснювались договірні відносини є те, що на підставі видаткової накладної № КМ2-030706 від 07.03.2013 відповідачем поставлено позивачу автомобільні товари на загальну суму 1 470,00 грн, видаткова накладна підписана позивачем в графі "отримав" та скріплена печаткою, крім того, такий поставлений товар оплачений позивачем 07.03.2013, про що свідчить платіжне доручення № 1 від 07.03.2013 та банківська виписка. По даній поставці товару та по поставці товару, яка здійсненна на підставі до видаткової накладної № КМ2-053110 від 31.05.2013 виписано податкові накладні № 3617 від 07.03.2013 на загальну суму 1 470,00 грн. з ПДВ та № 9131 від 31.05.2013 на загальну суму 6 610,00 грн з ПДВ, а також включено вказані вище суми в податкову декларацію з податку на додану вартість, що відображається в розшифровках податкових зобов'язань та податкового кредиту в розрізі контрагентів. Що стосується твердження позивача щодо того, що він власноруч підпису на спірному Договорі не вчиняв, відповідачем зазначено, що дана обставина не підтверджена будь-якими доказами, тоді як, відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України, правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це її установчими документами, довіреністю, законом або іншими актами цивільного законодавства, та скріплюється печаткою. Таким чином, підпис сторони (сторін) на правочині підтверджує лише форму правочину, в якій його вчинено, а відповідно сам факт вчинення правочину юридичними особами підтверджується наявністю печатки на документі, вчиненому в письмовій формі. Крім того, доказів втрати позивачем печатки та доказів наявності службового розслідування за фактом незаконного використання печатки позивача матеріали позовної заяви не містять, а, отже, наявність печатки позивача на спірному договорі та на видаткових накладних, за якими було здійснено поставку товару позивачу, є свідченням схвалення останнім укладеного з відповідачем правочину. Виходячи з вищевикладеного відповідач вважає, що позовні вимоги у даній справі не можуть бути задоволені судом.

Враховуючи, що в процесі розгляду справи виникла необхідність для вирішення питань, які потребують спеціальних знаннь, а саме: для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування щодо належності підпису на Договорі про довгострокові поставки № 114-13 від 07 березня 2013 р. та видатковій накладній № МК2-053110 від 31 травня 2013 р. позивачу, ухвалою господарського суду міста Києва від 23.12.2014 року у справі призначено судову почеркознавчу експертизу, провадження у справі № 910/24526/14 зупинено до отримання результатів експертизи. Для проведення експертизи справу надіслано до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз.

27.03.2015 року від Київського науково-дослідного інституту судових експертиз надійшов лист №2817/2818/15-32 від 16.03.15р. з додатками, у якому експерт зазначає про необхідність проведення попередньої оплати за проведення судової почеркознавчої експертизи, зобов'язання щодо оплати якої судом покладено на ФОП Гонтаря Сергія Вікторовича.

Разом із листом від експертної установи надійшло клопотання б/н б/д про надання матеріалів, необхідних для проведення експертизи. Зокрема експерти Кириленко С.С. просить виконати наступні вимоги, необхідні для дачі висновку:

- надати оригінал досліджуваного документа: видаткової накладної №МК2-053110 від 31.05.2013 року;

- посвідчити та надати дозвіл на використання підписів від імені Гонтаря Сергія Вікторовича: на а.с.9,11,13,29,31,92,105,110,155,162 в якості умовно-вільних зразків підпису Гонтаря Сергія Вікторовича; на а.с. 92-104 в якості вільних зразків підпису Гонтаря Сергія Вікторовича;

- надати експериментальні зразки підпису Гонтаря Сергія Вікторовича.

Відповідно до вимог Науково-методичних рекомендацій з питань підготовки та призначення судових експертиз та експертних досліджень (затверджених наказом Мін'юсту України від 08.10.1998 №53/5 та зареєстрованих в Мін'юсті України 03.11.1998 за № 705/3145):

Для проведення досліджень слідчий (суддя) повинен надати експертові вільні, умовно-вільні та експериментальні зразки почерку (цифрових записів, підпису) особи, яка підлягає ідентифікації.

Вільними зразками є рукописні тексти, рукописні записи (буквені та цифрові), підписи, достовірно виконані певною особою до порушення кримінальної (відкриття цивільної чи господарської) справи і не пов'язані з її обставинами; умовно-вільними є зразки почерку, виконані певною особою до виникнення справи, але пов'язані з обставинами цієї справи, або виконані після виникнення справи, але не в зв'язку з її обставинами; експериментальні зразки почерку - це такі, що виконані за завданням слідчого (судді) у зв'язку з призначенням даної експертизи.

Перед приєднанням вільних та умовно-вільних зразків до матеріалів справи слідчий (суддя) повинен пред'явити їх особі, яка підлягає ідентифікації, а потім позначити кожний зразок, тобто указати, що це вільний зразок почерку (підпису) певної особи (указати її прізвище, ім'я, по батькові) та посвідчити це своїм підписом.

У разі неможливості пред'явити зазначені зразки (смерть виконавця, від'їзд тощо) як зразки слід надавати документи або інші папери, на яких рукописні тексти (підписи) достовірно виконані особою, щодо якої ставиться питання з ідентифікації її як виконавця досліджуваного рукопису (наприклад, заяву про отримання паспорта (форма № 1), паспорт, різного роду посвідчення, на яких є власний підпис, та ін.).

Вільні зразки по змозі повинні відповідати об'єкту, який досліджується, за часом виконання, за видом матеріалів письма (папір, олівець, кулькова ручка, тощо), за формою документа (накладні, відомості та ін..) за його змістом та цільовим призначення.

Відповідно до абзацу четвертого п. 11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики призначення судової експертизи" № 4 від 23.03.2012р. (далі - Постанова) у разі коли для вирішення поставлених перед експертом питань йому необхідні додаткові матеріали (документи, зразки тощо) він з огляду на положення частини четвертої статті 31 ГПК вправі просити господарський суд про їх надання. Водночас законом не передбачено повноважень судового експерта щодо витребування та одержання додаткових матеріалів безпосередньо від учасників судового процесу. Тому господарський суд не може покладати на останніх обов'язок надавати додаткові матеріали безпосередньо експертові на його вимогу.

Відповідно до абзацу п'ятого п. 11 Постанови клопотання судового експерта про надання додаткових матеріалів розглядається господарським судом після поновлення провадження у справі за необхідності для розгляду такого клопотання суд може витребувати матеріали справи з експертної установи, а також повідомити учасників судового процесу про час і місце проведення відповідного судового засідання.

У зв'язку з поверненням справи до господарського суду міста Києва та заявленим клопотанням експерта, суд вважає за необхідне поновити провадження у даній справі та призначити її до розгляду у судовому засіданні за участю представників сторін.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 3 ст. 79, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Поновити провадження у справі № 910/24526/14.

2. Розгляд справи призначити на 28.04.2015 о 16:20 год. Засідання відбудеться у приміщенні господарського суду міста Києва за адресою: м. Київ, вул. Богдана Хмельницького, 44-Б, зал № 15.

3. Зобов'язати сторін завчасно до судового засідання (до 17.04.15р.) надати оригінал видаткової накладної №МК2-053110 від 31.05.2013 року.

4. Викликати для участі у судовому засіданні повноважних представників сторін, явку яких визнати обов'язковою.

5. Зобов'язати позивача:

- забезпечити явку Гонтаря Сергія Вікторовича в судове засідання, для вилучення достовірних експериментальних зразків підпису в останнього;

6. Попередити сторони про відповідальність за ухилення від вчинення дій, покладених господарським судом на сторону, передбачену п. 5 ст. 83 ГПК України, про можливість розгляду справи відповідно до положень ст. 75 ГПК України за наявними у ній матеріалами, а також позивача - про зміст норм п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України.

7. Звернути увагу сторін, що відповідно до ст. 78 ГПК України вони можуть укласти мирову угоду на будь - якій стадії розгляду справи.

Суддя А.М. Селівон