ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"09" квітня 2015 р.Справа № 916/835/15-г

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю "САНА ПЛЮС"

Відповідач: Товариство з обмеженою відповідальністю "Сана"

Про визнання права власності

Суддя РОГА Н.В.

Представники:

Від позивача: Гуцаков І.В. - згідно довіреності від 21.01.2015р.

Від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "САНА ПЛЮС", звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю (далі - ТОВ) "Сана" про визнання права власності на нежитлове приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м, що знаходиться за адресою: м.Одеса, пров. Світлий, 14.

Представник позивача позов підтримує, наполягає на його задоволенні.

Відповідач проти позову не заперечує з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача , суд встановив:

Згідно договору №341 купівлі-продажу від 07.10.1997р. ТОВ "Сана" придбало у Одеської міської ради народних депутатів комунальну власність у вигляді нежилого приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров. Світлий, 14. 16 грудня 1997р., на підставі зазначеного договору, Представництвом по управлінню комунальною власністю було видано Свідоцтво про право власності №324, згідно якого ТОВ "Сана" дійсно є власником приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров.Світлий, 14.

Згідно протоколу загальних зборів учасників ТОВ "Сана" від 17.06.1998р., на даних зборах було вирішено виділити з ТОВ "Сана" структурний підрозділ шляхом створення самостійної юридичної особи, виділити долю учасників із статутного фонду ТОВ "Сана" у загальній сумі 50 000 грн. у зв'язку створенням нового підприємства, скласти розподільчий баланс, передачу майно виділеному підприємству здійснити за актом у відповідності до розподільчого балансу. Крім того, учасники ТОВ "Сана" вирішили вважати виділене підприємство "САНА Плюс" правонаступником ТОВ "Сана". Зазначене також встановлене у п.1.1 Статуту ТОВ "САНА Плюс" у редакції 1998р.

Згідно акту передачі майна з балансу ТОВ "Сана" на баланс ТОВ "САНА Плюс", що був складений 18.06.1998р., на баланс ТОВ "САНА Плюс", крім іншого майна, було передано приміщення за адресою: пров. Світлий, 14 (свід. №324 від 16.12.1997р.) балансовою вартістю 6 994 грн.

Позивач у справі зазначає, що згідно п.6 ст.34 Закону України "Про підприємства в Україні", який діяв станом на 17.06.1998р., при виділенні з підприємства одного або кількох нових підприємств до кожного з них переходять за роздільним актом (балансом) у відповідних частинах майнові права і обов'язки реорганізованого підприємства. Виходячи з акту передачі майна з балансу ТОВ "Сана" на баланс ТОВ "САНА Плюс", що був складений 18.06.1998р., позивач вважає що приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров. Світлий, 14 стало власністю ТОВ "САНА ПЛЮС", перебуває на його балансі, використовується у господарській діяльності товариства, що підтверджується договорами з філією "Інфоксводоканал" ТОВ "Інфокс", з ВАТ "Енергопостачальна компанія "Одесаобленерго".

Позивач зазначає, що реєстрації за собою права власності він не здійснив у зв'язку із відсутністю оригіналу розподільчого балансу, але, відповідно до ст..392 Цивільного кодексу України власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. За таких обставин, позивач вважає, що за відсутності певної документації він має звернутися до суду з позовом про визнання права власності та здійснити реєстрацію права власності на підставі рішення суду у відповідності до ст..19 Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно і їх обтяжень".

Крім того, позивач зазначає, що ТОВ "САНА ПЛЮС" починаючи з 1998р. відкрито та безперервно володіє приміщенням першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров. Світлий, 14, у зв'язку з чим, на підставі п.8 Перехідних положень Цивільного кодексу України, який набрав чинності 01.01.2004р., та ст..344 цього Кодексу, за ТОВ "САНА ПЛЮС" може бути визнано право власності за набувальною давністю .

Відповідач проти позову ТОВ "САНА ПЛЮС" не заперечує, та зазначає, що дійсно 18.06.1998р. був складений акт передачі майна з балансу ТОВ "Сана" на баланс ТОВ "САНА Плюс", і серед майна, що передавалося за розподільчим балансом було приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров. Світлий, 14. Але, розподільчий баланс у ТОВ "Сана" не зберігся.

Розглянув матеріали справи, керуючись чинним законодавством України, суд доходить до висновку про відмову у задоволенні позовних вимог за таких підстав:

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства. Згідно ч.1 ст.16 цього Кодексу кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Стаття 1 ГПК України також передбачає, що підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

З урахуванням зазначених норм законодавства, право на звернення до суду за захистом наділена особа у випадку порушення, невизнання або оспорювання саме його прав, свобод або інтересів. Отже, суд має встановити, чи були порушені, не визнані або оспорені права, свободи або інтереси особи, і у залежності від встановленого вирішити питання про задоволення позовних вимог або відмову у їх задоволенні.

Згідно ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивач у справі не надав належних та допустимих доказів того, що відповідач - ТОВ "Сана" будь-яким чином порушує, не визнає або оспорює право власності, яке , як вважає позивач, виникло у нього на приміщення першого та технічного поверхів загальною площею 28,9 кв.м за адресою: м.Одеса, пров.Світлий, 14 на підставі акту передачі майна з балансу ТОВ "Сана" на баланс ТОВ "САНА Плюс", що був складений 18.06.1998р. Адже, як вбачається з відзиву ТОВ "Сана" на позовну заяву, відповідач повністю визнає позов і вважає власником приміщення саме ТОВ "САНА ПЛЮС".

За таких обставин, виходячи з викладеного, визнання у судовому порядку права власності на нерухоме майно за позовом, заявленим до особи, яка не оспорює таке право власності, суперечить вимогам ст..15 Цивільного кодексу України та ст. 1 ГПК України, у зв'язку з чим у суду відсутні підстави для задоволення позову ТОВ "САНА ПЛЮС".

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст.43 ГПК України).

Керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У задоволенні позову Товариства з обмеженою відповідальністю "САНА ПЛЮС" - відмовити повністю.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14 квітня 2015 р.

Суддя Н.В. Рога