КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р. Справа№ 925/1977/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Дідиченко М.А.

Баранця О.М.

за участю представників:

від позивача - Лаврін ОВ., довіреність № 10/00-39 від 18.03.2015;

від відповідача - ОСОБА_3, довіреність № 1155 від 29.07.2013,

розглянувши апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни на рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014 у справі № 925/1977/14 (суддя Скиба Г.М.) за позовом публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення 4 616 896,39 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулося до господарського суду Черкаської області з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 про стягнення заборгованості у розмірі 4 616 896,13 грн., з яких 4 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 568 986,32 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 47910,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

Рішенням господарського суду Черкаської області від 25.12.2014 у справі № 925/1977/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Відмовляючи у задоволенні позову суд виходив з того, що перехід права вимоги грошових коштів на користь позивача за Договором банківського вкладу призвів до припинення зобов'язань за Кредитним договором та до задоволення вимог позивача за ним шляхом фактичної реалізації права звернення на предмет застави.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014 у справі № 925/1977/14 скасувати, та прийняти нове, яким позов задовольнити.

Апелянт в обґрунтування апеляційної скарги посилається на те, що звернення стягнення на заставлене майно, у випадку порушення боржником умов кредитного договору, є правом, а не обов'язком банку.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 14.04.2015 надав пояснення, якими підтримав апеляційну скаргу.

Представник відповідача заперечив проти задоволення вимог апеляційної скарги.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Між публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_5 13.12.2013 укладено генеральний договір банківського вкладного (депозитного) рахунку № 1-4000/067419, предметом якого є відкриття банком вкладнику вкладного (депозитного) рахунку і розміщення на платній основі тимчасово вільних коштів.

На підставі даного договору між сторонами було укладено 13.12.2013 договір банківського вкладу (депозиту) "Строковий" № 1-4000/067419 - 1, за умовами якого вкладник розміщує на депозитному рахунку тимчасово вільні грошові кошти в сумі 8 500 000, 00 грн. строком з 13.12.2013 до 18.12.2014.

Згодом, а саме 16.12.2013 між сторонами укладено кредитний договір №1-0030/13/40-KL, за умовами якого Банк відкрив Позичальнику відновлювальну кредитну лінію в розмірі 8 075 000 грн. до повного повернення кредиту до 03.11.2014р. (п. 1.1. договору).

Відповідно до п. 1.4 договору позичальник зобов'язаний погасити кредит на рахунок в строк до 03 листопада 2014 р.

Положеннями пункту 3.1. договору визначено, що за користування Кредитом Позичальник сплачує Банку проценти у валюті відповідної вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. Кредитного договору. При розрахунку процентів враховується день надання Кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за Кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. Кредитного договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Згідно п. 3.2. договору за користування Кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії Кредитного договору в розмірі 22% річних.

Пунктом 4.1 договору передбачено, що погашення вимог Банку за Кредитним договором вважаються належно виконаними в момент зарахування коштів:

- на відповідний рахунок для погашення кредиту і сплати процентів;

- на відповідний рахунок для сплати комісії;

- на відповідний рахунок для сплати можливої неустойки.

Відповідно до п. 8.2 договору, за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за Договором, Позичальник сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до Договору.

З метою забезпечення виконання зобов'язань позичальника між сторонами 16.12.2013 укладено Договір застави № 1-0531/13/40-ZS.

Предметом застави за цим договором є право вимоги отримання грошових коштів в сумі 8 500 000, 00 грн., розміщених на рахунку НОМЕР_1 в ПАТ "Банк Форум" за договором банківського вкладу "строковий" № 1-4000/067419 - 1 від 13.12.2013.

Відповідно до п. 5.3 договору застави сторони домовились про відступлення Заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь Заставодержателя в разі невиконання Позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, якщо тільки Заставодержатель не направить Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставлене за Договором застави (в розмірі фактичних вимог Заставодержателя) вважається відступленим Заставодержателю без необхідності укладання будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення з 31-ого календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася, оплата за Кредитним договором.

На виконання умов Кредитного договору позивач надав відповідачу кредитні кошти згідно з його заявками, що підтверджується меморіальними ордерами (а.с. 22-51).

Відповідачем зобов'язання з повернення зазначених коштів не виконувалось належним чином, у зв'язку з чим утворилась заборгованість.

Позивач з метою отримання вказаної заборгованості звернувся до відповідача з листом від 30.09.2014 № 8599/3.4, в якому вимагав повернути всю суму заборгованості за кредитом, а також сплати проценти та штрафні санкції.

Відповідачем зазначений лист було отримано 04.10.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення (а.с. 104), проте залишено вимогу позивача без задоволення.

У зв'язку з невиконанням позичальником своїх грошових зобов'язань, позивач звернувся з даним позовом до суду про стягнення з фізичної особи-підприємця ОСОБА_5 заборгованості у розмірі 4 616 896,13 грн., з яких 4 000 000,00 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 568 986,32 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 47910,07 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

Пунктом 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення прав та обов'язків, є, зокрема, договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

За своєю правовою природою договір №1-0030/13/40-KL є кредитним договором.

До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 і не випливає із суті кредитного договору (ст. 1054 Цивільного кодексу України).

Так, за приписами ст. 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором (ч. 1 ст. 1048 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Позика вважається повернутою в момент зарахування грошової суми, що позичалася, на банківський рахунок позикодавця (ч. 3 ст. 1049 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2. ст. 1050 Цивільного кодексу України якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Згідно зі ст. 546 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Статтею 1 Закону України "Про заставу" встановлено, що застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом.

В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами.

Статтею 23 Закону України "Про заставу" встановлено, що при заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права.

Як вже зазначалось, з метою забезпечення виконання зобов'язань відповідача за Кредитним договором, між сторонами було укладено Договір застави №1-0531/13/40-ZS від 16.12.2013 р., відповідно до якого предметом застави є право вимоги грошових коштів в сумі 8 500 000,00 грн., розміщених Заставодавцем на депозитному рахунку Позивача за Договором банківського вкладу (депозиту) "Строковий" №1-4000/067419-1 від 13.12.2013.

Відповідно до п. 5.3 договору застави сторони домовились про відступлення Заставодавцем права вимоги, що витікає з заставленого права, на користь Заставодержателя в разі невиконання Позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором, якщо тільки Заставодержатель не направить Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, заставлене за Договором застави (в розмірі фактичних вимог Заставодержателя) вважається відступленим Заставодержателю без необхідності укладання будь-яких додаткових договорів між сторонами щодо такого відступлення з 31-ого календарного дня, що слідує за днем, в який мала відбутися, але не відбулася, оплата за Кредитним договором.

ПАТ "Банк Форум" не направляло Заставодавцю письмову відмову від отримання права вимоги, що свідчить про фактичний перехід права вимоги грошових коштів на користь Позивача за Договором банківського вкладу (депозиту) та припинення зобов'язань за вказаним вище Договором шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі (ст. 606 Цивільного кодексу України), а також фактичну реалізацією права застави шляхом задоволення вимог позивача за Кредитним договором в сумі 8 500 000,00 грн.

Відповідно до умов договору застави ПАТ "Банк Форум" мало право здійснити списання коштів з депозитного рахунку, відкритого на підставі Договору банківського вкладу, одночасно виступаючи і отримувачем коштів і банком отримувача.

Таким чином, положення Договору застави спрямовані на автоматичне виконання зобов'язань ФОП ОСОБА_5 за Кредитним договором.

Відповідно до п. 1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Таким чином, враховуючи положення п. 5.3 Договору застави про відступлення прав вимоги за Договором банківського вкладу в разі порушення умов Кредитного договору, відповідні кошти повинні бути спрямовані на виконання зобов'язань ФОП ОСОБА_5 за Кредитним договором.

Врахувавши зазначені обставини, суд першої інстанції дійшов обґрунтованого висновку, що перехід права вимоги грошових коштів на користь позивача за Договором банківського вкладу призвів до припинення зобов'язань за Кредитним договором та до задоволення вимог позивача за ним шляхом фактичної реалізації права звернення на предмет застави.

Зазначеної позиції в частині того, що перехід права вимоги грошових коштів на користь банку за Договором банківського вкладу призводить до припинення зобов'язань за Кредитним договором та до задоволення вимог банку за ним шляхом фактичної реалізації права звернення на предмет застави дотримується і Вищий господарський суд України в постанові від 12.03.2015 у справі № 910/15859/14.

Посилання апелянта на постанову Верховного Суду України від 25.03.2015, не можуть бути підставою для задоволення позову у даній справі, з огляду на наступне.

Предметом спору у зазначеній справі були вимоги ПП "Актівсерв" до ПАТ "Банк Форум" про зобов'язання відповідача переказати кошти у розмірі 24 344,01 грн. на рахунок ПАТ "Банк Форум", зазначивши призначення платежу як погашення кредиту за кредитним договором № 1-0009/13/11-KLMV від 14.03.2013.

Між вказаними сторонами було укладено договір поруки.

У справі ж №925/1977/14 між сторонами було укладено договір застави.

У п. 5.3 договору застави закріплено положення про відступлення Заставодавцем права вимоги на користь Заставодержателя в разі невиконання Позичальником хоча б одного із зобов'язань, передбачених Кредитним договором.

У справі, що розглядалась Верховним судом України, таких обставин не було.

Верховний Суд України, у вказаній справі, не погодився з висновком Вищого господарського суду України про те, що позовні вимоги є немайновими, зазначивши, що правовідносини між сторонами носять майново-грошовий характер, а відтак у даному випадку позивач виступає кредитором за майновою вимогою.

У даній ж справі №925/1977/14 предмет спору зовсім інший, позивачем виступає банк, а не поручитель. Саме банк і виступив кредитором за майновою вимогою.

Відповідно до ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" під час тимчасової адміністрації не здійснюється, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку, зокрема щодо майнових зобов'язань, які здійснюються виключно у межах процедури ліквідації банку.

У даному випадку вкладник виступає відповідачем і не пред'являє вимогу про стягнення з банку коштів.

При цьому, рішенням суду першої інстанції встановлено набуття банком, як кредитором, коштів (шляхом реалізації предмету застави), а не навпаки їх перерахування вкладнику, на запобігання чому і прийнято Закон України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Враховуючи відмінність справ, рішення місцевого господарського суду не суперечить позиції Верховного Суду України.

За наведених обставин, суд першої інстанції дійшов вірного висновку про відмову у задоволенні позову.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду прийнято з повним, всебічним та об'єктивним з'ясуванням обставин, які мають значення для справи, а також з дотриманням норм матеріального і процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства "Банк Форум" в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію публічного акціонерного товариства "Банк Форум" Соловйової Наталії Анатоліївни залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 25.12.2014 у справі № 925/1977/14 - без змін.

2. Матеріали справи № 925/1977/14 повернути до господарського суду Черкаської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Дідиченко

О.М. Баранець