ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"08" квітня 2015 р. Справа № 922/3889/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В., суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю :

прокурора - Омельченко О.С., посв. №030961 від 22.12.2014 р.

представників сторін:

позивача - ОСОБА_1, дов. №1043 від 19.05.15 р.

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з"явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду заяву позивача (вх. № 1231 Х/3-11) про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року за апеляційними скаргами ОСОБА_2, м.Харків, Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків, Харківської міської ради, першого заступника прокурора м. Харкова на рішення господарського суду Харківської області від 16.10.2014 року у справі № 922/3889/14

за позовом Фізичної особи -підприємця ОСОБА_3, м. Харків,

до Харківської міської ради, м. Харків,

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача - Інспекція державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області, м. Харків,

за участю першого заступника прокурора м. Харкова

про визнання права власності

ВСТАНОВИЛА:

У вересні 2014 року позивач - Фізична особа - підприємець ОСОБА_3, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом заявою до Харківської міської ради, відповідача, про визнання права власності на громадський будинок "Торгівельний центр" в літ. "П-1" загальною площею 810,3 кв.м., що розташований за адресою: АДРЕСА_1.

Рішенням господарського суду Харківської області від 16.10.2014 року по справі №922/3889/14 (суддя Є.М. Жиляєв) позов задоволено повністю. Визнано за Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_3 право власності на нежитлову будівлю (громадський будинок "Торгівельний центр") літ. "П-1" загальною площею 810,3 кв. м., що розташована по АДРЕСА_1.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2015 року у справі №922/3889/14 рішення господарського суду Харківської області від 16.10.2014 року по справі №922/3889/14 було скасовано та прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позову.

Постанова обгрунтована тим, що рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в оренду позивачу не приймалося; спірний об'єкт не приймався до експлуатації в установленому законодавством порядку; у зв"язку із здійсненням позивачем самочинного будівництва порушуються майнові права ОСОБА_2 та ОСОБА_5

Позивач звернувся із заявою про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14, в якій просить зазначену постанову скасувати, а рішення господарського суду Харківської області від 16.10.2014 року по справі №922/3889/14 - залишити без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.03.2015 року зазначену заяву було прийнято до провадження та призначено її до розгляду на 08.04.2014 року на 17:00 год.

Представник позивача в судовому засіданні 08.04.2014 року підтримав заяву про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14.

Прокурор у судовому засіданні 08.04.2014 року проти вказаної заяви заперечував, просив залишити її без задоволення, а постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14 -без змін.

Представник третьої особи в судове засідання 08.04.2015 року не з"явився, хоча належним чином повідомлявся про дату, час та місце його проведення, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення №604 про вручення третій особі копії ухвали, якою було призначено розгляд апеляційної скарги в даному судовому засіданні.

Представник відповідача в судове засідання 08.04.2015 року також не з"явився, 08.04.2015 року відповідач через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду подав клопотання (вх.№5777 від 08.04.2015 року) про відкладення розгляду справи у зв"язку із участю його представника 08.04.2015 року у розгляді Апеляційним судом Харківської області справи №643/21192/13-ц.

Представник ОСОБА_2 в судове засідання 08.04.2015 року також не з"явився, 08.04.2015 року представник ОСОБА_2 ОСОБА_6 через канцелярію Харківського апеляційного господарського суду подав клопотання (вх.№5757 від 08.04.2015 року) про відкладення розгляду справи у зв"язку із участю його представника 08.04.2015 року у термінових слідчих діях .

Колегія суддів, розглянувши дані клопотання, дійшла висновку про відмову в їх задоволенні, оскільки в цих клопотаннях не зазначено з урахуванням вимог статті 77 ГПК України, яким чином нез"явлення представника відповідача та представника ОСОБА_2 унеможливить розгляд даної справи.

Окрім цього, відповідно до пункту 3.9.2 Постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.).

При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК)

А тому колегія суддів розглядає апеляційну скаргу за відсутності представників відповідача, третьої особи та ОСОБА_2 за наявними у справі матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, а також викладені в заяві про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14 доводи позивача, заслухавши пояснення представника позивача та прокурора, колегія суддів дійшла висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до статті 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У пункті 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" зазначено про те, що до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство.

Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте ).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

В обгрунтування поданої заяви відповідач посилається на те, що в основу постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14 було покладено обставину порушення майнових прав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 При цьому, 31 січня 2015 року висновком експертного будівельно-технічного дослідження М14080 Харківського науково-дослідного інституту судових експертиз ім. засл. проф. М.С.Бокаріуса встановлено, що окремо розташованих нежитлової будівлі літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв.м. та літ. «П/1-1» загальною площею 124,7 кв.м. за адресою: АДРЕСА_1 не існує.

Крім того, цим же висновком встановлено, що зазначені в технічних документах та документах на право власності ОСОБА_2 нежитлова будівля літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 та зазначені в технічних документах та документах на право власності ОСОБА_5 нежитлова будівля літ. П/1-1» загальною площею 124,7 кв.м., що розташована за адресою АДРЕСА_1 це приміщення, які входять до складу громадського будинку «Торгівельний центр» в літ. «П-1» загальною площею 810,3 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1 та зазначені в технічних паспортах від 08.02.2011 року та від 20.06.2012 року, виготовлених на замовлення ОСОБА_3 та у технічному паспорті на будівлю від 14.08.2014 року.

Зазначені обставини позивач вважає нововиявленими.

Однак, за висновком колегії суддів, вищевказана обставина не може вважатися нововиявленою, зважаючи на таке.

З матеріалів справи вбачається, що позивач на протязі 2009-2014 року здійснив реконструкцію нежитлової будівлі (торгівельний павільйон) літ. "О-1" загальною площею 169,2 кв. м, що розташована за адресою: АДРЕСА_1 .

28.09.2010 року посадовою особою Інспекції державного архітектурно-будівельного контролю у Харківській області був складений протокол про адміністративне правопорушення, відповідно до якого за ОСОБА_3 зафіксовано порушення ст. 23 Закону України "Про планування та забудову територій", оскільки останній на протязі у 2010 році самовільно провів реконструкцію нежитлової будівлі (торгівельного павільйону) по АДРЕСА_1.

Відповідно до ч.1 ст. 376 Цивільного кодексу України, житловий будинок, будівля, споруда, інше нерухоме майно вважаються самочинним будівництвом, якщо вони збудовані або будуються на земельній ділянці, що не була відведена для цієї мети, або без відповідного документа, який дає право виконувати будівельні роботи, чи належно затвердженого проекту, або з істотними порушеннями будівельних норм і правил.

Особа, яка здійснила самочинне будівництво нерухомого майна, не набуває права власності на нього.

Право власності на самочинно збудоване нерухоме майно може бути за рішенням суду визнане за особою, яка здійснила самочинне будівництво на земельній ділянці, що не була їй відведена для цієї мети, за умови надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 5 статті 26 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" обов"язковою стадією проектування та будівництва об"єктів є прийняття в експлуатацію закінчених будівництвом об"єктів.

Пунктом 8 статті 39 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності"встановлено, що експлуатація закінчених будівництвом об'єктів, не прийнятих в експлуатацію, забороняється.

До того ж, відповідно до частини 2 статті 13 Цивільного кодексу України при здійсненні своїх прав особа зобов"язана утримуватися від дій, які могли б порушити права інших осіб, завдати шкоди довкіллю або культурній спадщині.

Таким чином, спірний об"єкт є самочинним будівництвом і для визнання права власності на цей об"єкт позивач має довести факт надання земельної ділянки у встановленому порядку під уже збудоване нерухоме майно, факт введення спірного об"єкту в експлуатацію у встановленому законодавством порядку, а також відсутність порушення у зв"язку із здійсненням самочинного будівництва прав інших осіб.

А тому встановлення у висновку експертного будівельно-технічного дослідження М14080 факту розташування приміщень ОСОБА_2 та ОСОБА_5 у складі громадського будинку «Торгівельний центр» за відсутності рішення відповіденого органу про надання земельної ділянки у встановленому порядку особі під уже збудоване нерухоме майно та за відсутності доказів введення спірного об"єкту в експлуатацію, не впливають на наявність підстав для задоволення позову.

При цьому, в основу постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року, якою було відмовлено у позові, було покладено окрім обставини порушення майнових прав ОСОБА_2 та ОСОБА_5 також інші обставини.

Так, підставами для відмови в позові у постанові було зазначено також обставини відсутності рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування про надання або відмову в наданні земельної ділянки за адресою: АДРЕСА_1 в оренду позивачу, а також неприйняття спірного об'єкту до експлуатації в установленому порядку.

Крім того дані, які містяться у висновку експертного будівельно-технічного дослідження М14080, не є належним доказом у справі, оскільки висновок експертного дослідження не є висновком судової експертизи та не відноситься до засобів доказування, перелічених у частині 2 статті 32 ГПК України.

Позивач 07.04.2015 року заявив клопотання про призначення судової будівельно-технічної експертизи (вх.№5704 від 07.04.2015 року), проведення якої просив доручити експертам ХНДІ ім. засл. проф. М.Н. Бокаріуса. ';

На виіршення експертам позивач просив наступні запитання:

- Чи існували у вересні 2014 року за адресою АДРЕСА_1.нежиглова будівля літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв.м., зображена в технічному паспорті ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014 року, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.09.2014 року та нежитлова будівля літ. «П/1-1» загальною площею 124,7 кв.м., зображена в технічному паспорті ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014року, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 19.09.2014 року?

-Чи існували у вересні 2014 року в натурі нежитлові приміщення літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв.м., зображена в технічному паспорті ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014 року, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.09.2014 року та нежитлові приміщення літ. «П/1-1» загальною площею 124,7 кв.м., зображена в технічному паспорті ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014 року, що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_2 від 19.09.2014 року у складі громадського будинку «Торгівельний центр» в літ. «П-1» загальною площеф 810,3 кв.м., що розташований по АДРЕСА_1?

- Чи існує за адресою АДРЕСА_1 нежитлова будівля літ. «П-1» загальною площею 360,6 кв.м., зображена в технічному паспорті- ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014 року, що належить ОСОБА_2 на підставі свідоцтва про право власності НОМЕР_1 від 19.09.2014 року та нежитлова будівля літ. «П/1-1» загальною площею 124,7 кв.м., зображена в технічному паспорті ТОВ «Харківське бюро технічної інвентаризації» від 02.09.2014 року,: що належить ОСОБА_5 на підставі свідоцтва про-право власності НОМЕР_2 від 19.09.2014 року?.

Однак, колегія суддів, розглянувши дане клопотання, дійшла висновку про залишення його без задоволення, зважаючи на таке.

У абзаці 4 пункту 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №17 "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" вказано на те, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Отже призначення судової будівельно-технічної експертизи призведе лише до виникнення нового доказу - висновку зазначеної експертизи, який не є нововиявленою обставиною. До того ж, при розгляді апеляційних скарг в суді апеляційної інстанції позивач вже звертався із аналогічним клопотанням про призначення судової будівельно-технічної експертизи, у задоволенні якого було відмовлено.

Таким чином, обставина, яку позивач вважає нововиявленою, не містить такої невід"ємної ознаки нововиявленої обставини, як істотність, так як врахування цієї обставини судом не матиме наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте.

У зв"язку із цим колегія суддів не знаходить підстав для задоволення заяви позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 33, 43, 99, статтею 114 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів,-

УХВАЛИЛА:

Заяву позивача про перегляд за нововиявленими обставинами постанови Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14 залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року у справі №922/3889/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.