РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/3482/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група"

до Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО"

про відшкодування шкоди в порядку регресу 50 000,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Шаталова Т. В. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заявлено позов про стягнення з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на підставі генерального договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № 28-0199-2700/14-AVIS від 29.10.2013 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплатив страхове відшкодування власнику автомобіля марки Форд д/н АА9378МІ, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля Шевроле д/н АА9237ВС, яким скоєно ДТП, застрахована відповідачем на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів (поліс № АС8637589), а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 порушено провадження по справі № 910/3482/15-г, розгляд справи призначено на 16.03.2015.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання 16.03.2015 представника відповідача розгляд справи відкладено на 14.04.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.04.2015 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача відзив на позов не надав, явку уповноваженого представника в судові засідання не забезпечив, про час та місце судового розгляду був повідомлений належним чином. Ухвали суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України.

У відповідності з положеннями п. 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011 № 18 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

З огляду на те, що ухвала суду були надіслані судом за адресою відповідача, зазначеною в позовній заяві, а також на адресу відповідача, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи (ст.64 ГПК України).

Також, в матеріалах справи міститься рекомендовані повідомлення про вручення поштового відправлення, які свідчить про те, що відповідачем 25.02.2015 була отримана ухвала суду від 17.02.2015 та відповідачем 30.03.2015 була отримана ухвала суду від 16.03.2015

Оскільки відповідач не з'явився у судові засідання, не зважаючи на належне повідомлення про розгляд справи, суд на підставі ст. 75 ГПК України, розглядає справу за наявними в ній матеріалами та доказами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.04.2015 року відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, на яких ґрунтується позов, заслухавши пояснення представника позивача, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

29.10.2013 між ПАТ "Страхова компанія "Українська страхова група" та ПІІ «Віп-рент» укладено Договір добровільного страхування наземних транспортних засобів, цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, водіїв і пасажирів від нещасного випадку № 28-0199-2700/14-AVIS (надалі - Договір), за яким був застрахований автомобіль Форд д/н АА9378МІ.

Відповідно до відомості № 9351926 про дорожньо-транспортну пригоду станом на 19.02.2014 на вул. Чорновола в м. Вишневому, Києво-Святошинського району, Київської області сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля Форд д/н АА9378МІ, під керуванням Голубєва В. С. та автомобіля Шевроле д/н АА9237ВС, під керуванням Корнелюк Н. В.

Згідно з постановою Києво-Святошинського суду Київської області № 369/1839/14-п (3/369/641/14) від 03.03.2014 Корнелюк Н. В. визнано винною у вчиненні адміністративного правопорушення.

Відповідно до ремонтної калькуляції № 2720Т від 12.03.2014 вартість ремонту автомобіля Форд д/н АА9378МІ складає 102902,27 грн.

Як вбачається з ремонтної калькуляції № 2754Т від 12.03.2014, додаткова вартість ремонту автомобіля Форд д/н АА9378МІ складає 4882,96 грн.

Відповідно до норм чинного законодавства та враховуючи умови договору страхування позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком про що склав страховий акт № ДККА-34862 від 24.03.2014 на суму в розмірі 107785,23 грн.

Позивач здійснив виплату страхового відшкодування за договором страхування в розмірі 107785,23 грн., що підтверджується копією платіжного доручення № 7630 від 25.03.2014.

Відповідно до акту виконаних робіт № ККН0000600 було здійснено відновлювальний ремонт автомобіля Форд д/н АА9378МІ на суму в розмірі 102902,27 грн.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Шевроле д/н АА9237ВС, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль Шевроле д/н АА9237ВС, була застрахована у відповідача на підставі договору (полісу) № АС/8637589 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом № АС/8637589) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50 000,00 грн., франшиза 0.

Отже, відповідач є особою на яку полісом № АС/8637589 покладено обов'язок з відшкодування шкоди завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» 36.2. Страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача із заявою на виплату (стразового) відшкодування в порядку регресу № 21356 від 16.06.2014.

У відповідь на заяву відповідач зазначив, що суму страхового відшкодування в розмірі 50000,00 грн. буде перераховано на користь позивача (лист № 5064/8 від 24.07.2014).

Проте, відповідач суму страхового відшкодування не виплатив.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог до відповідача в сумі 50000,00 грн.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Українська страхова компанія "ГАРАНТ-АВТО" (01042, м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3, ідентифікаційний код 16467237) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Українська страхова група" (03038, м. Київ, вулиця Федорова Івана, 32 літ. А; ідентифікаційний код 30859524) суму страхового відшкодування у розмірі 50000,00 грн. (п'ятдесят тисяч гривень 00 коп.) та судовий збір у розмірі 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривні 00 коп.).

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 15.04.2015 року

Суддя О.А. Грєхова