РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
П О С Т А Н О В А

31 березня 2015 року Справа № 918/1018/13

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Маціщук А.В.

судді Гулова А.Г. ,

судді Петухов М.Г.

за участю представників сторін:

позивача - пред-ка Манжаюка Д.Л. (пост.дов.№ 98 від 31.12.2014 р.)

відповідача - пред-ка Прокопчука О.М. (дог-р від 04.03.2015р.на а.с.239-241 у т.2, ордер сер.РН-014 № 073 від 12.03.2015 р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Св'ято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району на рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.13 р. у справі № 918/1018/13 (суддя Войтюк В.Р. )

за позовом публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго"

до відповідача Св'ято-Параскевська парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району

про стягнення заборгованості за спожиту електричну енергію в сумі 35155,03грн.

в с т а н о в и в :

Відповідно до рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.2013 р. у справі № 918/1018/13 задоволено позов публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" до Свято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району. Вирішено стягнути з Свято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району на користь публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" заборгованість за спожиту електричну енергію в сумі 35155,03 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1720,50 грн.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення місцевого господарського суду скасувати повністю та прийняти нове рішення про відмову в задоволені позовних вимог ПАТ "Рівнеобленерго" за безпідставністю.

Обгрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, скаржник зазначає, що рішення суду першої інстанції є незаконним та необґрунтованим у зв'язку із невідповідністю висновків суду обставинам справи, неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, та порушенням/неправильним застосуванням норм процесуального права.

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 р. у справі № 918/1018/13 задоволено апеляційну скаргу Свято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району, рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.2013 р. скасовано, прийнято нове рішення про відмову у задоволені позову.

Скасовуючи рішення суду першої інстанції, апеляційний господарський суд поклав в основу свого рішення про відмову в позові висновок судової електротехнічної експертизи про неспроможність приладом обліку (лічильником спожитої електроенергії, зав. № 122704. тип приладу СА 4 - 195) подати (пропустити) до споживачів її кількість обсягом 98584 кВт.год., вартість якої і є предметом спору у даній справі".

Постановою Вищого господарського суду України від 21.01.2015 р. постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 30.09.2014 р. у справі № 918/1018/13 скасовано, а справу передано на новий розгляд до Рівненського апеляційного господарського суду.

Вищий господарський суд України зазначив, що відповідно до ч.5 ст.42 ГПК України висновок судового експерта для господарського суду не має переваг перед іншими засобами доказування і підлягає дослідженню й перевірці за загальними правилами, тоді як в постанові апеляційного суду відсутня оцінка висновку експерта в сукупності з іншими доказами за правилами ст.43 ГПК України. Зокрема, апеляційний суд не обґрунтував, чому період, за який досліджувалася спроможність електромережі (електропроводки) Свято-Параскевської церкви пропустити до споживачів кількість електроенергії обсягом 98584 кВт.год, визначений з 17.10.2012 р. по 15.03.2013 р. та з 15.02.2013 р. по 15.03.2013 р. Крім того, суд безпідставно не брав до уваги те, що експертне дослідження проводилось без урахування електричного котлу, який використовувався для обігріву, та не з'ясував причини відсутності цього котлу та чи існує ймовірність того, що встановлення котла могло призвести до споживання електроенергії обсягом 98584 кВт.год. У постанові зазначено, що суд апеляційної інстанції не перевірив доводи позивача та наведених ним обставин щодо споживання відповідачем електроенергії обсягом 98584 кВт.год за більший період, ніж який визначив суд в ухвалі про призначення експертизи; також не перевірив доводів щодо неправильності визначення відповідачем протягом трьох років показів розрахункового приладу обсягу спожитої електричної енергії, внаслідок подання позивачу у звітах лише 5 значущих цифр на приладі обліку, замість 6-ти, що призвело до нарощування заборгованості, а також не спростував тверджень позивача щодо справності електролічильника та правильності обрахунку ним обсягів електроенергії, про що зазначено у висновку експерта, та відсутності недопустимої похибки показів розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Колегія суддів Вищого господарського суду України зазначила у постанові, що ці обставини мають значення для правильного вирішення справи, а тому ухвалене судове рішення без їх з'ясування та належної оцінки не можна визнати законним і обґрунтованим.

Відповідно до ухвали Рівненського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 р. апеляційну скаргу відповідача у справі № 918/1018/13 прийнято до провадження та призначено до розгляду.

В апеляційній скарзі, а також в письмових та усних поясненнях, наданих апеляційному суду, скаржник стверджує, що на виконання умов договору та п.3.33 Правил користування електричною енергією працівники ПАТ "Рівнеобленерго" не рідше одного разу на шість місяців здійснювали огляд лічильника і знімали показники, які фіксували у відповідних нарядах на роботи чи інших документах, що мають зберігатися у ПАТ"Рівнеобленерго".

При цьому споживач постійно сплачував за спожиту кількість електроенергії, а зняті працівниками ПАТ"Рівнеобленерго" дані під час контрольного огляду лічильника підтверджують правильність наданих споживачем показників

Звертає увагу суду, що актом вивірки розрахунків від 17.10.2012 р. встановлено відсутність заборгованості за відповідачем, вважає, що даний акт є належним та допустимим доказом, а дати 17.10.2012 р. та 15.02.2013 р. можуть слугувати початковим періодом, з якого почала нараховуватись заборгованість. Також звертає увагу, що листом від 16.08.2013 р. відповідач звернувся до позивача з заявою про відкликання поданих за березень 2013 року показників лічильника (109884 кВт.год.).

Разом з тим, скаржник зазначає, що позивачем не обґрунтовано строки, за які виникла заборгованість, хоча представник позивача неодноразово перевіряв стан показників, що підтверджується службовою запискою працівника товариства від 30.07.2013 р.

Скаржник доводить, що згідно з актом експертизи № 230 від 16.04.2013 р. лічильник не придатний до подальшого використання через прострочений термін Держповірки і його показники не можуть бути використані для обрахунку належної суми до сплати .Вважає, що ПАТ "Рівнеобленерго" має зобов'язання контролювати вчасність проведення повірки розрахункових засобів обліку і внаслідок невиконання ПАТ "Рівнеобленерго" своїх обов'язків, а саме - контролю за вчасністю повірки відповідачем, використовувався неповірений прилад обліку, що призвело до різкої зміни показників (за один місяць на 100000 кВт.год.).

Стверджує таким чином, що відповідач дотримувався умов договору, вчасно звітував про спожиті обсяги електроенергії та вчасно здійснював оплату за надану електроенергію, таким чином, вважає заявлені позовні вимоги безпідставними.

Позивач заперечує проти доводів скаржника. Доводить, що споживач звітувався про обсяги спожитої електричної енергії, не беручи до уваги розрядність лічильника (кількість значущих цифр в приладі обліку № 122704, встановленого у споживача, становить 6 розрядів (цифр). Оскільки споживач вказував лише 5 значущих цифр на приладі обліку № 122704, це призвело до невірного звітування про фактично спожитий обсяг електроенергії та нарощення заборгованості.

Пояснює, що згідно поданих споживачем звітів про обсяги використаної електроенергії, кінцеві покази приладу обліку № 122704 становили в січні 2013 року - 11100 кВт.год., в лютому 2013 року - 11300 кВт.год., в березні 2013 року - 109884 кВт.год. Різниця кіловат годин в порівнянні з показниками за минулий розрахунковий період становила 98584 тис. Пояснює суду, що договором на постачання та користування електричною енергією не передбачено порядок відкликання поданих звітів про обсяги використаної електроенергії.

Пояснив також, що у квітні 2013 року згідно з заявою споживача була проведена експертиза приладу обліку № 122704 на предмет справності. З акту експертизи № 230 від 16.04.2013 р. вбачається, що самохід в приладі обліку встановленого у споживача відсутній, чутливість в нормі, рахівний механізм справний. Експертизою додатково підтверджується, що прилад обліку, встановлений у споживача, був справний, а електроенергія дійсно була спожита відповідачем. Разом з тим, використання неповіреного лічильника не звільняє споживача від обов'язку оплати за обсяги спожитої електроенергії.

Таким чином, позивач стверджує, що станом на травень 2013 року заборгованість відповідача перед позивачем становить 35155,03 грн., і прийняте судом першої інстанції рішення про стягнення такої заборгованості є законним та обґрунтованим.

Розглянувши апеляційну скаргу, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представників сторін в судовому засіданні, перевіривши оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню. При цьому апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обгрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі.

Судом встановлено та матеріалами справи підтверджено слідуюче.

08 грудня 2003 року ВАТ "Ей-І-Ес Рівнеенерго", правонаступником якого є ПАТ "Рівнеобленерго" (електропостачальна органцізація), та Свято-Параскевською церквою (споживач) укладено договір на постачання та користування електричною енергією № 214 (надалі договір) /т.1 а.с.16-30/.

Відповідно до умов укладеного договору ПАТ "Рівнеобленерго" зобов'язується постачати електроенергію на об'єкти споживача, а споживач зобов'язаний своєчасно, у визначені в договорі терміни сплачувати за використану електроенергію.

Сторони зобов'язались при виконанні умов договору дотримуватись чинного законодавства України, зокрема Закону України "Про електроенергетику", Цивільного кодексу України, Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), Інструкції про порядок погодження використання електрокотлів та інших електронагрівальних засобів. (розділ 5 договору). Погоджено, що акт порушення Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ), складений за встановленою формою, засвідчує порушення споживачем ПКЕЕ і є достатньою підставою для проведення електропостачальною організацією та споживачем відповідних розрахунків і вживання необхідних заходів (п.1.1.4).

Відповідно до п.5.5.1 договору споживач зобов'язаний в терміни, встановленні договором сплачувати вартість фактичного обсягу, а також вносити інші платежі за розрахунковий період відповідно до договору.

Пунктом 5.5.2 договору встановлено, що споживач зобов'язаний для визначення фактичного обсягу надавати за встановленою електропостачальною організацією формою показники приладів комерційного обліку споживача і його субабонентів « 15» числа поточного розрахункового періоду.

Споживач зобов'язаний нести відповідальність і підтримувати належний технічний стан і безпеку експлуатованих електричних мереж, електроустановок, струмоприймачів, приладів комерційного обліку, іншого електроустаткування і приладів, та виконувати вимоги щодо їх технічного стану і безпеки, які визначаються нормативними документами (п.5.5.3 договору).

Відповідно до п. 6.1 договору оплата за спожиту електроенергію проводиться, виходячи з розміру фактичного обсягу, вимірюваного в кіловат годинах (кВт/год) помножений на затверджений тариф, що діє на момент розрахункового періоду, в який фактично була відпущена електрична енергія.

Відповідно до п.6.2 договору споживач зобов'язується проводити оплату за електроенергію від фактично заявленого обсягу, шляхом перерахування коштів платіжними дорученнями до 15 числа 100% заявленого обсягу на місяць чи фактично спожитого

Відповідно до п.6.3 договору остаточний розрахунок з врахуванням усіх нарахувань визначеними нормативними актами НКРЕ (втрати, реактивна енергія, потужність тощо) проводиться споживачем на підставі документів для платежів не пізніше 20 числа місяця наступного за розрахунковим періодом, у якому була відпущена електрична енергія, що підлягає оплаті. Остаточний розрахунок проводиться за фактично спожитий обсяг. Остаточний розрахунок коригується електропостачальною організацією на суму проміжного розрахунку, зробленого відповідно до п.6.2. договору, з врахуванням виправлення на арифметичні (рахункові) помилки, помилки виявлені в результаті перевірки приладів комерційного обліку і виправлення на зміну тарифу.

Згідно з п.6.5 договору якщо споживач заперечує правильність встановленого рахунку, він повідомляє електропостачальну організацію протягом 5 (п'яти) днів з моменту одержання цього рахунку і надає електропостачальній організації письмову заявку з викладом заперечень. При цьому споживач зобов'язаний у зазначені в пункті 6.3 терміни оплатити не оскаржену частину суми, зазначеної в рахунку.

Зняття показів приладів комерційного обліку проводиться шляхом надання споживачем інформації відповідно до п.5.5.2 договору або за вимогою електропостачальної організації шляхом складання уповноваженими особами сторін акту зняття показників (п.6.6. договору).

За умовами п.6.6 договору у випадку відмови уповноваженої особи споживача від підпису акту зняття показників, такий акт вважається дійсним і обґрунтованим доказом показань фактичного обсягу у випадках, якщо він підписаний не менш як трьома особами, включаючи уповноважених осіб електропостачальної організації і/чи третіх осіб.

Відповідно до п.8.3 договору споживач несе повну відповідальність за достовірність будь - яких документів і відомостей в усній чи письмовій формі, які були переданні ним на адресу електропостачальній організації, включаючи (але не обмежуючи цим) необхідні документи, показання приладів комерційного обліку, перелік уповноважених осіб відповідальних за обслуговування електрообладнання, устаткування і приладів комерційного обліку споживача, актів звіряння.

Згідно з п.8.4 договору у випадку самовільного приєднання споживачем потужності поза приладами комерційного обліку; ушкодження приладів комерційного обліку з вини споживача; зриву чи порушення встановлених пломб; ушкодження скла чи корпуса; зміни схеми включення; розкрадання електричної енергії; та інших порушень ПКЕЕ, що спричинили чи могли спричинити не обліковане справними приладами комерційного обліку споживання електричної енергії споживачем, споживач зобов'язаний на підставі акту порушення ПКЕЕ і рахунку доплати провести оплату за фактичний обсяг і відшкодувати збитки, нанесені організації, якщо такі були. Оплата проводиться по фактичному максимальному навантаженню встановленої потужності струмоприймачів і числу фактичного часу роботи споживача за увесь час з дня останньої технічної перевірки електроустановок, заміни приладів комерційного обігу або перевірки схеми включення, але не більше ніж у межах терміну позовної давності, якщо при попередніх перевірках не представлялося можливим знайти порушення ПКЕЕ по незалежним від електропостачальної організації обставинам. Розрахунок за спожиту електроенергію, при вище вказаних випадках, здійснюється за середньодобовим споживанням попереднього розрахункового періоду до порушення обліку, або наступного після відновлення обліку за погодженням із споживачем.

Сторони погодили, що акт порушення Правил користування електричною енергією (ПКЕЕ) складається за участю уповноважених осіб сторін. У випадку відмови уповноваженої особи споживача від підпису акту про порушення ПКЕЕ, такий акт вважається дійсним і обґрунтованим доказом порушення ПКЕЕ у випадку, коли він підписаний не менш, ніж трьома особами, включаючи уповноважених осіб електропостачальної організації і/чи третіх осіб. Сторони погодились, що акт порушень ПКЕЕ є дійсною підставою для оплати споживачем фактичного обсягу і прийняття ним відповідних заходів доти, доки він не буде цілком чи частково визнаний недійсним судовими органами чи за згодою сторін (п.8.5 договору).

За умовами п.10.1 відносини сторін, що випливають з договору і не врегульовані ним, регламентуються чинним законодавством України. Усі суперечки за цим договором розв'язуються в установленому законом порядку.

За умовами розд.12 договору усі повідомлення подаються у письмовій формі. Повідомлення повинне бути підписане уповноваженим представником сторони, що направляє повідомлення, яке адресоване не уповноваженому представнику сторони, що одержує його, і доставлено стороні за її адресою яка зазначена у договорі (п.12.2 договору).

Згідно з п.п.13.1-13.2 цей договір вступає в силу з моменту його підписання двома сторонами і діє до 31.12.2003 р., але вважається продовженим на той же термін і на тих же умовах у випадку, якщо за тридцять календарних днів до дати закінчення терміну дії договору буде відсутня заява однієї із сторін про припинення чи зміну договору.

Договір підписаний представниками сторін і скріплений їх печатками. Сторонами не надано доказів припинення чи зміни договору, тобто - договір є чинним.

Додатковою угодою № 1 до договору сторони погодили укласти в новій редакції Додаток № 4 до договору /а.с.80 у т.1/. Пунктом 1 Додатку № 4 до договору "Порядок зняття засобів обліку електричної енергії та розрахунків", який сторонами підписаний/укладений 30.12.2007 р., передбачено, що розрахунковий період - період часу, який починається в 00-00 год 16 числа кожного місяця і триває до 00-00 год. 16 числа наступного місяця, і за який проводиться розрахунок вартості відпущеної електроенергії. Розрахунковий період прирівнюється до календарного місяця /т.1 а.с.31/.

Відповідно до п.2 цього Додатку покази засобу обліку відповідно до переліку об'єктів і точок комерційного обліку споживача фіксуються споживачем 16 числа кожного місяця о 00-00 год. та вибірково контролюються (змінюються) постачальником.

Після зняття показів засобів обліку споживач оформляє звіт про використану електроенергію, який складається у 2-х примірниках, по одному для кожної сторони та надає постачальнику нарочним, не пізніше наступного робочого дня після зняття показів і одночасно отримує рахунок за фактично спожиту електроенергію.

Відповідно до визначеної згідно з п.5 цього додатку величини коштів за фактично спожиту електричну енергію постачальник виписує споживачу рахунок на оплату електричної енергії, який має бути оплачений протягом 5 операційних днів від дня отримання споживачем рахунку.

Згідно з п.7 Додатку № 4 до договору у разі перевищення обсягу фактично спожитої за розрахунковий період електричної енергії над очікуваним обсягом (обумовленим додатком № 1) або встановленою граничною величиною споживання за цей розрахунковий період, постачальник в присутності уповноваженого представника споживача складає акт про перевищення граничної величини обсягу споживання електричної енергії.

Додаток № 4 до договору підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печаткою /т.1 а.с.31/.

Додатком до договору також є акт розмежування балансової належності електромереж та експлуатаційної відповідальності сторін, підписаний сторонами /а.с.79 у т.1/. Відповідно до цього акту межа балансової належності встановлена на кабельних наконечниках спуску з опори і прилад обліку є на балансі споживача Свято-Параскевська парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки.

Отже, на умовах зазначеного вище договору між сторонами склались правовідносини з постачання електричної енергії.

Відповідно до статті 26 Закону України "Про електроенергетику" споживання енергії можливе лише на підставі договору з енергопостачальником. Споживач енергії зобов'язаний додержуватися вимог нормативно-технічних документів та договору про постачання енергії.

Пунктом 1.3 ПКЕЕ передбачено, що постачання електричної енергії для забезпечення потреб електроустановки здійснюється на підставі договору про постачання електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за регульованим тарифом, або договору про купівлю-продаж електричної енергії, що укладається між власником цієї електроустановки (уповноваженою власником особою) та постачальником електричної енергії за нерегульованим тарифом.

Згідно з п.3.2 ПКЕЕ відповідальність за технічний стан засобів обліку несе та організація, на балансі якої вони перебувають, або організація, яка здійснює їх експлуатацію на підставі відповідного договору.

Пунктом 3.6 ПКЕЕ визначено, що підключення електроустановки споживача, яка не забезпечена розрахунковими засобами (засобом) обліку електричної енергії, забороняється, за винятком випадків, передбачених розділом 6 цих Правил.

Відповідно до статті 27 Закону правопорушення в електроенергетиці тягне за собою встановлену законодавством України цивільну, адміністративну і кримінальну відповідальність.

З поданих споживачем/відповідачем звітів до договору № 0214 від 08.12.2003 р., а також з інформації електронної бази даних позивача вбачаються такі показники лічильника № 122704 на об'єкті Свято-Параскевської церкви с.Лозки:

- 03.02.2010 р. показник становив 6928 кВт.*год.;

- 25.08.2010 р. показник становив 7100 кВт.*год.;

- 24.06.2011 р. показник становив 7722 кВт.*год.;

- 22.03.2012 р. показник становив 9550 кВт.*год.;

- 19.09.2012 р. показник становив 10415 кВт.*год.;

- 26.11.2012 р. показник становив 10700 кВт.*год.;

- 26.01.2013 р. показник становить 11100 кВт.*год;

- 15.02.2013 р. - 11300 кВт.*год;

- в березні 2013 р. - на початок місяця показник становив 109820 кВт.*год і на 15.03.2013 р. - 109884 кВт.*год /а.с.12-14, 196-197 у т.1/.

02.03.2013 р. працівниками Володимирецької дільниці ПАТ "Рівнеобленерго" оглянутий прилад обліку Свято-Параскевської церкви - лічильник типу СА4 -195 № 122704. За результатом огляду працівниками позивача встановлений факт підключення електроопалення та відсутність пломб енергопостачальної організації. Встановлено також показник лічильника - 109700 /а.с.78 у т.1/. Акт за результатом огляду засобів обліку електричної енергії складений і підписаний трьома працівниками/представниками ПАТ "Рівнеобленерго" в присутності представника споживача Бернарського Віктора Михайловича, підпис якого в акті відсутній. Повноваження Бернарського В.М. підтверджені указом Епіскопу Сарненського і Поліського № 112 від 29.09.1999 р./а.с.67 у т.1/.

У зазначеному акті, крім фіксації показів приладу, зазначені інші вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії.

Відповідно до п.6.41 ПКЕЕ у разі виявлення під час контрольного огляду або технічної перевірки уповноваженим представником постачальника електричної енергії, від якого споживач одержує електричну енергію, або електропередавальної організації порушень цих Правил або умов договору на місці виявлення порушення у присутності представника споживача оформляється двосторонній акт порушень. В акті мають бути зазначені зміст виявленого порушення із посиланням на відповідні пункти цих Правил та вихідні дані, необхідні та достатні для визначення обсягу недоврахованої електричної енергії та/або суми завданих споживачем збитків. За необхідності в акті зазначаються заходи, яких необхідно вжити для усунення допущених порушень. Акт підписують тільки особи, які брали участь в контрольному огляді або технічній перевірці. У разі відмови споживача підписати акт в ньому робиться запис про відмову. У цьому разі акт вважається дійсним, якщо він підписаний не менше ніж трьома уповноваженими представниками постачальника електричної енергії (електропередавальної організації). Споживач має право подати пояснення і зауваження щодо змісту акта, які зазначаються в акті.

З урахуванням наведеної норми та умов п.6.6. і п.8.5 договору акт за результатом огляду засобів обліку електричної енергії, складений 02.03.2013 р. і підписаний трьома працівниками/представниками ПАТ "Рівнеобленерго", є дійсним і обґрунтованим доказом показань фактичного обсягу та підставою для оплати споживачем такого обсягу електроенергії.

Згідно зі стандартним паспортом /а.с.131 у т.1/ лічильник СА4 -195 має шість значущих розрядів (цифр). Тобто - при подачі звіту споживач повинен фіксувати шість цифр числа, яке відображається на цифровому табло.

З поданих споживачем/відповідачем звітів до договору № 0214 від 08.12.2003 р., а також з інформації електронної бази даних позивача вбачається, що споживач/відповідач з лютого 2010 року звітувався про обсяги спожитої електричної енергії не беручи до уваги розрядність лічильника, фактично вказував замість 6 лише 4 або 5 значущих цифр, що призвело до невірного звітування про фактично спожитий обсяг електроенергії та накопичення заборгованості.

Про те, що лічильник є справним і встановлений працівниками Володимирецької дільниці ПАТ "Рівнеобленерго" показник лічильника ' 109700' є вірним, підтверджено актом експертизи лічильника електроенергії № 230 від 16.04.2013 р., яка проводилась за заявою споживача /т.1 а.с.11/. за результатом експертизи встановлено, що зафіксовано, що трьохфазний прилад обліку № СА4-195, який експлуатувався та належить Св'ято-Параскевській парафії Української православної церкви с.Лозки Володимирецького району, знаходиться в справному стані - самохід відсутній, чутливість в нормі, рахівний механізм справний. Акт експертизи підписаний представником споживача/відповідача.

Аналогічного висновку дійшов судовий експерт, зазначивши у висновку судової електротехнічної експертизи №12907/13-07 від 14.07.2014 р., що електромережа Свято- Параскевської парафії Сарненеької єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району на момент огляду експертом перебувала у працездатному стані та лічильник спожитої електроенергії, зав.№ 122704. тип приладу СА 4-195 демонтований працівниками ПАТ "Рівнеобленерго", - перебуває у працездатному стані.

Разом з тим, у акті експертизи лічильника електроенергії № 230 від 16.04.2013 р. /а.с.11 у т.1/ зазначено про такі метрологічні характеристики: при струмі навантаження: Імакс- похибка (+1,10%); Іном-похибка (1,88 %); 0,2 Іном-похибка (+0, 34%); 0,1 Іном-похибка (+0,26%); 0,05 Іном- похибка (+0, 68 %).

Судом першої інстанції та колегією суддів встановлено, що згідно з паспортом лічильник електричний активної енергії СА4-195 призначений для тривалої роботи без обслуговування, міжповірочний інтервал повірки - один раз на чотири роки. Лічильник СА4-195 відповідає по точності обліку електричної енергії класу 2,0. Тобто, прилад обліку в залежності від умов експлуатації може допускати похибку 2,0 %. Вказана похибка вважається в межах норми.

З акту огляду від 05.09.2013 р., складеного представниками Володимирецької дільниці вбачається, що у відповідача знаходиться трьохфазний ввід. Струм на лічильник при трьохфазному вводі подається рівномірно (симетрично) на всі три фази. При рівномірному (симетричному) навантаженні, метрологічні характеристики приладу обліку відповідача знаходяться в межах похибки передбаченої заводом виробником. (+- 2,0%), що в свою чергу не може вплинути на обсяг спожитої відповідачем електроенергії. Відомості про похибку при подачі струму на кожну фазу окремо має суто інформаційний характер.

Отже, ситуації зі споживачем прилад обліку був підключений на три фази, а не на одну, відповідно, струм на прилад обліку подавався симетрично на кожну із трьох фаз, тому наявні в приладі обліку похибки не впливатимуть на обсяг спожитої електричної енергії споживачем, враховуючи його підключення та симетричну подачу струму.

Наявність недопустимої похибки показів розрахункових засобів обліку електричної енергії не встановлена.

Наведене підтверджено також висновком судового експерта, який шляхом лабораторних досліджень встановив, що наданий на дослідження електролічильник перебуває у працездатному стані і правильно обраховує спожиту електроенергію /а.с.106 у т.2/.

З урахуванням наведених свідчень та обставина, що має місце прострочення терміну держповірки лічильника, не має значення для висновку про правильне обрахування спожитої електроенергії та суми боргу.

За наведених обставин, позивачем правомірно виконаний розрахунок вартості фактично спожитої відповідачем електроенергії і заборгованість визначена в сумі 35155,03 грн. /а.с.8-10 у т.1/. При визначенні суми боргу враховані платежі, виконувані споживачем з 26.03.2010 р. по 22.02.2013 р., які підтверджені квитанціями про оплату через відділення банку /а.с.49-52 у т.2/.

Згідно зі ст.526 ЦК України, ст.193 ГК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити всіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідач заборгованість не сплатив та безпідставно заперечує свій обов'язок оплатити спожиту електроенергію, листом від 16.08.2013 р. заперечує подані ним раніше показники /а.с.119 у т.1/.

За наведених обставин колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовної вимоги про стягнення 35155,03 грн. боргу відповідно до умов договору та вищенаведених норм.

Колегія суддів вважає безпідставними доводи відповідача про відповідальність позивача у даному спорі, оскільки саме на споживача відповідно до умов п.п.5.5.2, 5.5.3, 6.1 договору та вищенаведених норм чинного законодавства покладається обов'язок надавати за встановленою електропостачальною організацією формою показники приладів комерційного обліку його субабонентів і саме споживач зобов'язаний нести відповідальність і підтримувати належний технічний стан і безпеку експлуатованих електричних мереж, електроустановок, струмоприймачів, приладів комерційного обліку, іншого електроустаткування і приладів, та виконувати вимоги щодо їх технічного стану. Відповідно до умов договору (пп.8.2.1., п.8.3.) саме споживач несе повну відповідальність за достовірність будь-яких документів і відомостей в усній чи письмовій формі, які були переданні ним на адресу електропостачальній організації. Тоді як покази засобу обліку постачальником контролюються (змінюються) вибірково.

Неналежне виконання електропостачальною організацією обов'язку здійснювати контрольний огляд засобу обліку не звільняє споживача від його обов'язку своєчасно надавати достовірні відомості щодо обсягів фактично спожитої електроенергії та виконувати відповідні платежі.

Також необґрунтованими колегія суддів вважає посилання на акт вивірки розрахунків, виконаний сторонами 17.10.2012 р. /а.с.105 у т.1/, оскільки такий акт не є первинним обліковим документом відповідно до норм ст.9 Закону України «Про бухгалтерський облік в Україні» та Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затвердженого наказом Міністерства фінансів України від 24.05.95 р. № 88, зареєстрованого Мінюстом України 05.06.95 р. за № 168/704, і не містить посилання на жоден первинний документ, а також - не містить відомостей про показники приладу обліку використаної електроенергії, за якими виконувалась така вивірка станом на 17.10.2012 р., що має суттєве значення у даному спорі.

Підсумовуючи наведене вище, колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Рівненської області відповідає матеріалам справи, грунтується на чинному законодавстві і немає підстав для його скасування чи зміни за ст.104 ГПК України.Судові витрати у справі покладаються на відповідача згідно з ч.1 ст.49 ГПК України.

Керуючись ст.ст.49,99,101,103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В :

Апеляційну скаргу відповідача Св'ято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви залишити без задоволення. Рішення господарського суду Рівненської області від 10.09.2013 р. у справі № 918/1018/13 залишити без змін.

Стягнути з Св'ято-Параскевської парафії Сарненської єпархії Української православної церкви села Лозки Володимирецького району (с.Лозки, Володимирецький р-н Рівненська обл.; 34352; ) на користь публічного акціонерного товариства "Рівнеобленерго" (м.Рівне, вул.Кн. Володимира, 71; 33013; код ЄДРПУО 05424874) 1278,00грн. витрат на сплату судового збору за подання касаційної скарги.

Доручити господарському суду Рівненської області видати наказ на виконання цієї постанови.

Головуючий суддя Маціщук А.В.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.