ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 916/4553/14
Одеський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Ярош А.І.

суддів Шевченка В.В., Головея В.М.,

при секретарі судового засідання Ляшенко М.І.,

за участю представників сторін:

від позивача - Мазурик Б.А., довіреність № 01/01-15, дата видачі : 05.01.15;

від відповідача - не з'явився, повідомлений належним чином;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ»

на рішення господарського суду Одеської області від 27 січня 2015 року

по справі № 916/4553/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Теком-Лізинг»

до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ»

про стягнення 361 014,63 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Теком-Лізинг» звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» 361 014,63 грн. за договором №152/02/13-Л про закупівлю послуг за державні кошти (оперативний лізинг легкового автотранспорту), з яких 322 855,61 грн. основного боргу, 20 701,56 грн. пені, 15 406,72 грн. інфляційних втрат, 2050,74 грн. процентів за користування чужими коштами.

Рішенням господарського суду Одеської області від 27 січня 2015 року по справі №916/4553/14 (суддя Літвінов С.В.) позов задоволено, стягнуто з Державного підприємство "Адміністрація морських портів України" в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" Державного підприємство "Адміністрація морських портів України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" 322855,61грн. основного боргу, 20701,56грн. пені, 2050,74грн. 3% річних, індекс інфляції 15406,72грн та витрати по сплаті судового збору у розмірі 7220,29 грн.

Приймаючи рішення, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що позовні вимоги є підставними, обґрунтованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Державне підприємство «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Одеської області скасувати повністю та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи апеляційну скаргу, апелянт посилається на те, що судом при визначенні розміру заборгованості та штрафних санкцій не враховано існуючий аванс. перерахований відповідачем за надані послуги, що підтверджується платіжним дорученням №141 від 04.02.2013 року.

Таким чином, з урахуванням сплаченої суми авансу розмір заборгованості складає 322 855,61 - 120 125,18 грн. = 207 730,43 грн.

Крім того, скаржник зазначає, що єдиною причиною виникнення заборгованості відповідача є відсутність затвердженого фінансового плану, що не залежить від відповідача.

Філією «МПРС» було надіслано на адресу позивача лист, в якому було зазначено про тимчасову неможливість сплати лізингових платежів та запропоновано відстрочити платежі за договором, що було проігноровано позивачем.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення суду першої інстанції та часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 01 лютого 2013 року між ТОВАРИСТВОМ З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" (позивач) та КАЗЕННИМ ПІДПРИЄМСТВОМ "МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА" був укладений Договір № 152/02/13-Л про закупівлю послуг за державні кошти (оперативний лізинг легкового автотранспорту) (надалі за текстом - Договір).

За Договором, Позивач зобов'язувався надати Відповідачу послуги, а саме передати в оперативний лізинг Відповідачу легковий автотранспорт (надалі - Майно), у період з лютого 2013 року по січень 2016 року, а Відповідач прийняти і оплатити такі послуги згідно Графіку оплати лізингових платежів (Додаток №2 до Договору). Кількість послуг та майна визначена у Специфікації (Додаток № 1 до Договору).

05 грудня 2013 року між сторонами було укладено Додаткову угоду №2 до Договору, згідно якої була замінена сторона у Договорі, а саме КАЗЕННЕ ПІДПРИЄМСТВО "МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА" на ДЕРЖАВНЕ ПІДПРИЄМСТВО "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" (надалі - ДП "АМПУ", відповідач), яке було визнано правонаступником прав та обов'язків Відповідача на підставі постанови КМУ від 14.08.2013 року № 584 та наказа Мінінфраструктури України від 05.09.2013 року № 665.

Відповідно до зазначеної постанови КМУ від 14.08.2013 року № 584, КАЗЕННЕ ПІДПРИЄМСТВО "МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА" було реорганізовано шляхом його приєднання до ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ" та наказом останнього від 27.09.2013 року № 184 була створена ФІЛІЯ "МОРСЬКА ПОШУКОВО-РЯТУВАЛЬНА СЛУЖБА" ДЕРЖАВНОГО ПІДПРИЄМСТВА "АДМІНІСТРАЦІЯ МОРСЬКИХ ПОРТІВ УКРАЇНИ".

На виконання договору, Позивач передав Відповідачу в оперативний лізинг наступне майно:

1. Mitsubishi L 200 - 2012р.в., номер шасі MMCJNKB40CDZ25723

2. Mitsubishi L 200 - 2012р.в., номер шасі MMCJNKB40CDZ10657

3. Hyundai іx35 - 2012р.в., номер шасі TMAJU81VDDJ397420

4. Hyundai Sonata - 2011р.в., номер шасі KMHEC41CBCA335331

5. Hyundai Accent - 2012р.в., номер шасі Z94CU41DBCR156294

6. Hyundai H-1 - 2012р.в., номер шасі KMHWH81KADU515950, що підтверджується Актами приймання-передачі №1,2,3,4,5,6 від " 04" лютого 2013 року до Договору.

Разом з майном Позивачем було також передано Відповідачу реєстраційні та інші документи, обладнання та автомобільні шини, що підтверджується Актами приймання передачі до Договору від 11.02.2013 року, 13.02.2013 року, 16.02.2013 року.

Згідно п. 3.1.3. Договору Замовник (Відповідач) зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі, на умовах Договору, сплачувати за надані послуги.

Пунктом 5.4 договору встановлено, що суми й період оплати лізингових платежів установлюються відповідно до Графіку оплати лізингових платежів (Додаток №2 до даного Договору).

Пунктом 5.16 Договору передбачено, що сплата Замовником лізингових платежів у відповідності із п.5.8. та п.5.13. цього Договору є підтвердженням належного надання Учасником та прийняття Замовником послуг за відповідний місяць, за який здійснюється лізинговий платіж.

У випадку сплати лізингових платежів авансом, послуги вважатимуться наданими по завершенню відповідних періодів, за які здійснено такі лізингові платежі авансом. Сторони домовились, що відповідно до Графіку оплати лізингових платежів (Додаток №2 до Договору) у частині строку оплати лізингових платежів - кожний лізинговий платіж буде підтверджуватись актами приймання-передачі відповідних послуг, укладеними Сторонами.

Таким чином, встановленими обставинам справи, а саме актами здачі-прийняття робіт (наданих послуг) до Договору підтверджується належне надання послуг з боку Позивача.

Відповідач за Договором зобов'язався прийняти, належним чином використовувати майно за його прямим призначенням та у встановлені строки і у повному обсязі сплачувати лізингові платежі згідно з умовами Договору.

Відповідно до п. 5.8.2 Договору розрахунки проводяться щомісячно шляхом: оплати отриманих Замовником послуг після пред'явлення Учасником рахунка на оплату, не пізніше 05 числа місяця, наступного за звітним. Планові лізингові платежі сплачуються відповідно до Графіка оплати лізингових платежів (Додаток №2 до даного Договору).

Однак, як стверджує позивач, починаючи з травня місяця 2014 року, Відповідач не виконує свої зобов'язання за Договором, а саме повністю не сплачує лізингові платежі у встановлені строки та в обсязі встановленому в Договорі, що спричинило появу суттєвої заборгованості за Договором.

06 червня 2014 року Відповідачу було надіслано повідомлення про заборгованість за Договором, з вимогою оплатити заборгованість по сплаті лізингового платежу на протязі 5 (п'яти) банківських днів, але, Відповідачем так і не було сплачено заборгованості, існуючої на той час.

31 жовтня 2014 року між Відповідачем та Позивачем було досягнуто домовленостей щодо зміни умов Договору та підписана Додаткова угода №3 до Договору. Відповідно до умов зазначеної додаткової угоди Відповідач зобов'язався повернути, а Позивач прийняти частину майна за Договором, а саме чотири легкові автомобілі Hyundai Accent, Hyundai H-1, Hyundai Sonata, Hyundai іx35 та залишити у користуванні відповідача два вантажопасажирські автомобілі Mitsubishi L 200.

Відповідно до актів повернення оперативного лізингу від 31.10.2014р. чотири легкові автомобілі Hyundai Accent, Hyundai H-1, Hyundai Sonata, Hyundai іx35 були повернуті відповідачем позивачу.

Таким чином, позивач стверджував, що станом на 06 листопада 2014 року, сума основного боргу Відповідача перед Позивачем по сплаті основних лізингових платежів за Договором, за період з 06 червня 2014 року по 05 листопада 2014 року включно, складає 322 855,61 гривень.

Відповідач за надані йому послуги оплату не здійснив. В зв'язку з тим, що відповідач порушив свої грошові зобов'язання відповідно до умов Договору, це спричинило звернення позивача до суду із даним позовом.

Відповідно до ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України, ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 Цивільного Кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін), що визначено в ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України.

Проаналізувавши матеріали справи, судова колегія встановила, що складання між сторонами актів приймання-передачі №1-6 від 04.02.2013 року (а.с.106-111) підтверджує виконання позивачем свого обов'язку щодо передання відповідачеві автомобілів в оперативний лізинг, а також реєстраційні та інші документи, обладнання та автомобільні шини, що підтверджується Актами приймання передачі до Договору від 11.02.2013 року, 13.02.2013 року, 16.02.2013 року (а.с.112-115).

Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) також підтверджується надання позивачем послуг, обумовлених договором, а також розмір лізингових платежів, які підлягають до сплати відповідачем (а.с.116-136).

Разом з тим, банківськими виписками АБ «Південний» по рахунку позивача за період з 14.01.2013 року по 05.11.2014 року підтверджується, що починаючи з травня місяця 2014 року, відповідач не виконував свої зобов'язання за Договором, не сплатив жодного лізингового платежу у встановлені строки та в обсязі встановленому в Договорі.

Відповідно до актів про повернення об'єкта оперативного лізингу №1 - 4 від 31.10.2014 року, відповідачем повернуто позивачеві автомобілі чотири легкові автомобілі Hyundai Accent, Hyundai H-1, Hyundai Sonata, Hyundai іx35 (а.с.140-144).

Звертаючись до суду з відповідною позовною заявою, позивач зазначав, що відповідно до графіків погашення лізингових платежів, станом на день звернення до суду позивача, за відповідачем рахується заборгованість по оплаті за надані послуги у розмірі 322 855,61 грн.

Разом з тим, відповідно до платіжного доручення №141 від 04.02.2013 року, відповідачем, який на момент оплати мав організаційно-правову форму Комунального підприємства «Морська пошуково-рятувальна служба», сплачено на рахунок ТОВ «Теком-лізинг» 440 922,80 грн., за призначенням «Авансовий лізинговий платіж по договору №152/02/13-л (про закуп. послуг за держ.кошти - операт. лізинг легк. автотрансп.) зг.рах№сф-5 від 01.02.2013р. в т.ч. ПДВ 73487,13 грн.»

Судова колегія встановила під час апеляційного розгляду справи, що даний авансовий платіж у розмірі 440 922,80 грн. частинами зараховувався в рахунок погашення лізингових платежів при їх здійсненні відповідачем, що відображено також у актах здачі-прийняття робіт (надання послуг) (а.с.116-136), однак при зверненні до суду позивач не врахував залишок авансу в рахунок погашення заборгованості відповідача.

Так, згідно додатку № 2 до Договору №152/02/13-Л про закупівлю послуг за державні кошти (оперативний лізинг легкового автотранспорту) від 01 лютого 2013 р. за автомобіль Hyundai іх35 сума передплати становить 88 000, 10 грн. з ПДВ. Загальний період послуг складає 26 місяців.

Відповідно до актів здачі-прийняття робіт (надання послуг) місячна сума сплати за рахунок авансу складає 2443,75 грн. з ПДВ.

З моменту початку дії договору до повернення зазначеного автомобіля відповідно до Додаткової угоди № 3 від 31.10.2014 послуги надавалися протягом 21 місяця. Тобто, було використано частина авансу у розмірі 2443, 75 * 21 = 51 318, 75 грн. Таким чином, залишок авансу складає 88 000, 10-51 318, 75 = 36 681, 35 грн.

За автомобіль Hyundai Sonata сума переплати складає 75 926, 44 грн. з ПДВ. Місячна сума сплати за рахунок авансу становить 2108,47 грн. з ПДВ.

Використана частина авансу становить 2443,75 * 21 = 44 277, 87 гри. Таким чином, залишок авансу складає 75 926, 44 - 44 277, 87 - 31 648,57 грн.

За автомобіль Hyundai Accent сума переплати складає 51 250, 16 грн. з ПДВ. Місячна сума сплати за рахунок авансу становить 1423,21 грн. з ПДВ.

Використана частина авансу становить 1423, 21 * 21 = 29 887, 41 грн. Таким чином, залишок авансу складає 51 250,16-29 887, 41 = 21 362, 75 грн.

За автомобіль Hyundai Н-1сума переплати складає 73 008. 96 грн. з ПДВ.

Місячна сума сплати за рахунок авансу становить 2027. 44 грн. з ПДВ.

Використана частина авансу становить 2027, 44 * 21 = 42 576,24 грн.

Таким чином, залишок авансу складає 73 008, 96 - 42 576, 24 = 30 432. 51 грн.

Враховуючи викладене, судова колегія дійшла висновку про те, що на момент припинення оплати відповідачем лізингових платежів - а саме з травня 2014 року, не зарахованим залишився залишок авансового платежу у розмірі 120 125,18 грн., а саме:

- за автомобілем Hyundai іх35 2012 року випуску, номер шасі ТМАJU81VDDJ397420 - 36 681, 35 грн.;

- за автомобілем Hyundai Sonata, 2012 року випуску, номер шасі КМНЕС41СВСА335331 - 31 648, 57 грн.;

- за автомобілем Hyundai Accent, 2012 року випуску, номер шасі Z94СU41DВСR2, 75 грн.;

- за автомобілем Hyundai Н-1, 2012 року випуску. номер шасі RMHWH81KADU515950 - 30 432,51 грн.

За таких обставин, суму заборгованості, яка підлягає до стягнення з відповідача на користь позивача за договором № 152/02/13-Л від 01 лютого 2013 року, слід зменшити на суму залишку авансового платежу, зарахувавши його в рахунок погашення заборгованості, в результаті чого заборгованість відповідача перед позивачем складає 202 730,43 грн. (322 855,61 грн. - 120 125,18 грн.).

При цьому, колегією суддів перевірено розрахунок пені, індексу інфляції та 3% річних, нарахованих на суму заборгованості, за результатами перевірки суд встановив вірність та обґрунтованість нарахувань, а тому в цій частині слід залишити рішення суду першої інстанції без змін.

За таких обставин, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду, приймаючи до уваги суму перерахованого відповідачем авансового платежу, решту якого у розмірі 120 125,18 грн. слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості відповідача перед позивачем, судова колегія дійшла висновку про наявність підстав для часткового скасування рішення суду в частині стягнення основної заборгованості, стягнувши з відповідача на користь позивача 202 730,43 грн. основного боргу за договором № 152/02/13-Л від 01 лютого 2013 року. В решті рішення слід залишити без змін.

Керуючись ст.99, п.2 ст.103, 105 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В:

Апеляційну скаргу Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» задовольнити частково.

Рішення господарського суду Одеської області від 27 січня 2015 року по справі №916/4553/14 скасувати частково, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Теком-Лізинг» до Державного підприємства «Адміністрація морських портів України» в особі філії «Морська пошуково-рятувальна служба» ДП «АМПУ» про стягнення 361 014,63 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємство "Адміністрація морських портів України" (юридична адреса; 01135, м. Київ, проспект Перемоги, будинок 14, ) в особі філії "Морська пошуково-рятувальна служба" Державного підприємство "Адміністрація морських портів України" (65026, м. Одеса, Приморський район, вул. Ланжеронівська, будинок 1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕКОМ-ЛІЗИНГ" (65006, м. Одеса, вулиця Вапняна, 54а, ) 202 730,43 грн. основного боргу, 20701,56 грн. пені, 2050,74 грн. 3% річних, індекс інфляції 15406,72 грн., 4817,38 грн. судового збору.

В решті позовних вимог відмовити.»

Доручити господарському суду Одеської області видати відповідний наказ із зазначенням реквізитів сторін.

Постанова набирає чинності з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку до ВГСУ.

Повний текст постанови підписаний 17.04.2015 року

Головуючий суддя А.І. Ярош

Суддя В.В. Шевченко

Суддя В.М. Головей