ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 908/4420/14

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.,

при секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від позивача - Грабовий О.А. - за довіреністю від 12.01.2015р.;

від відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м. Запоріжжя

на рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р.

у справі № 908/4420/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фактор капітал", м. Запоріжжя,

до відповідача: Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", м. Запоріжжя

про стягнення 6461190,94грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. у справі 908/4420/14 (суддя Кутіщева-Арнет Н.С.) позов задоволено; стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фактор капітал" 5538129грн. 40коп. основного боргу, 73080 грн. 00 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду з посиланням на ст.ст.16, 525, 526, 626, 629, 1077, 1082 ЦК України, ст.ст. 20, 173,193 ГК України мотивоване доведеністю матеріалами справи факту поставки ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» нафтопродуктів відповідачеві за договором від 04.03.2013р. №133/13. Крім того, суд зазначає, що право вимоги за договором від 04.03.2013р. №133/13 ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» відступлено ТОВ «Фінансова компанія" Фактор капітал» на підставі договору від 21.03.2014р. №1/ЗФ, про що було повідомлено ВАТ «Запоріжсталь», а отже вимоги позивача є обґрунтованими.

Відкрите акціонерне товариство "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. у справі № 908/4420/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Фінансова компанія" Фактор капітал" у повному обсязі. Також скаржник просить покласти судові витрати на позивача.

В обґрунтування доводів апеляційної скарги заявник вказує на те, що договором поставки від 04.03.2013р. №133/13 встановлено, що жодна із сторін не має права передавати третім особам повністю або частково своїх прав та зобов'язань за даним договором без попередньої письмової згоди на це іншої сторони, однак дана обставина судом досліджена не була, що, відповідно, є порушенням статті 43 ГПК України. Крім того, зазначає, що позивач зобов'язаний належними та допустимими доказами довести факт наявності заборгованості. Узгодження відповідачем наявної заборгованості шляхом підписання акту звірки взаємних розрахунків із ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020», яке не є стороною даного спору, не є належним доказом для стягнення заборгованості на користь ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал».

Відзивом від 22.01.2015р. ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» заперечує проти вимог апеляційної скарги, вважає рішення місцевого господарського суду законним та обґрунтованим та просить рішення місцевого господарського суду від 19.11.2014р. у справі №908/4420/14 залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення. При цьому зазначає, що поставка нафтопродуктів за договором від 04.03.2013р. №133/13 підтверджується специфікаціями, накладними та актами-прийому передачі, а отже матеріалами справи доведено факт поставки ТОВ «ГАЗУКРАЇНА -2020» дизельного пального ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь", яке ним не було оплачено. Між позивачем та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА -2020» у відповідності до вимог чинного законодавства укладений договір факторингу від 21.03.2014р. №1/3Ф, про що було повідомлено боржника.

Розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 22.01.2015р. у зв'язку з хворобою судді Шутенко І.А. для розгляду справи №908/4420/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В. (а.с.128).

17.02.2015р. ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" подано клопотання про призначення судово-економічної експертизи у зв'язку з необхідністю визначення на підставі первинних документів фактичної суми заборгованості. Вказане клопотання не підлягає до задоволення колегією суддів апеляційної інстанції, оскільки судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування. Питання які просить поставити відповідач на вирішення експерта не потребують спеціальних знань, а отже відсутні правові підстави для задоволення вказаного клопотання.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача заперечував проти вимог апеляційної скарги з підстав, викладених у відзиві на апеляційну скаргу, та просив рішення господарського суду Запорізької області залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

06.04.2015р. відповідачем подано клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю забезпечити участь свого представника у судовому засіданні апеляційної інстанції з об'єктивних причин, а саме повернення його представника на міжобласному блок-пості працівниками внутрішніх справ через обмежений проїзд. Вказане клопотання відхилено судовою колегією апеляційної інстанції за необґрунтованістю та безпідставністю оскільки, по-перше, відповідачем не надано доказів, які б підтверджували обставини, зазначені у клопотанні; по-друге, суд апеляційної інстанції обмежений строком, визначеним статтею 102 ГПК України для розгляду апеляційної скарги на рішення місцевого господарського суду, який з урахуванням його продовження в порядку статті 69ГПК України закінчується 06.04.2015р.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутністю представника відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи і пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

04.03.2013р. між Відкритим акціонерним товариством «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (покупцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-2020» (постачальником) укладений договір №133/13, відповідно до п.1.1 якого постачальник зобов'язався передати, а покупець прийняти та оплатити матеріали (надалі-ресурси) на умовах, передбачених даним договором.

У пункті 2.1 цього договору зазначено, що кількість, номенклатура ресурсів зазначаються у специфікаціях до цього договору, які є невід'ємною його частиною.

Відповідно до пункту 2.5 даного договору під партією ресурсів розуміють ресурси, передані на умовах цього договору на підставі одного транспортного документа.

Пунктом 3.4 даного договору встановлено, що право власності на ресурси та ризик випадкового знищення або пошкодження ресурсів переходить від постачальника до покупця з дати поставки ресурсів.

Поставка ресурсів здійснюється по цінам, які зазначені у специфікаціях, та включають в себе всі податки та збори та інші обов'язкові платежі, а також вартість тари, упаковки, маркування та інші видатки постачальника, пов'язані з поставкою ресурсів (п.4.1 договору).

Відповідно до пункту 5.2 даного договору оплата за поставлений ресурс здійснюється у строк, вказаний у специфікації, який розраховується з моменту постачання ресурсу та надання документів, зазначених у пункті 6.4 цього договору.

Згідно з п.5.3 даного договору датою оплати ресурсів рахується дата списання грошових коштів з розрахункового рахунку покупця.

Умови приймання товару по кількості та якості визначені розділом 6 цього договору, зокрема, у п.6.4 договору зазначено, які саме документи мають бути надані постачальником покупцю до початку приймання ресурсів.

Згідно з п.10.10 договору жодна зі сторін не вправі передавати третім особам повністю чи частково свої права та зобов'язання по цьому договору без попередньої письмової згоди іншої сторони.

В підтвердження передачі ресурсу позивачем надано специфікацію від 13.02.2014р. №5, у якій зазначено, що ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» (постачальник) передає, а ВАТ «Запоріжсталь» (покупець) приймає та оплачує ресурс на загальну суму 5640000грн., строк оплати поставлених ресурсів становить 20 банківських днів по факту поставки ресурсу. Вказана специфікація підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками. Крім того, в підтвердження факту отримання товару позивачем надано залізничні накладні та податкові накладні, акти приймання-передачі та акт звіряння взаємних розрахунків, складений за період з січня 2014року по липень 2014року між ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» та ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» (а.с.28-56).

Згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період січень-липень 2014 року між ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» і ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» за договором від 04.03.2013р. №133/13 станом на 31.07.2014р. заборгованість на користь ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» становить 5538129,40грн. (а.с.28).

21.03.2014р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Фактор Капітал» (фактором) та Товариством з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-2020» (клієнтом) укладений договір факторингу №1/3Ф, відповідно до п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, клієнт передає фактору, а фактор приймає усі права вимоги за грошовими зобов'язаннями, вказаними у п.1.2 даного договору (а.с.24-26).

Згідно з п.1.2 даного договору клієнт відступає фактору право вимагати виконання від боржника зобов'язання по сплаті заборгованості за поставлений товар, які виникли за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/13, укладеним між ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» та ВАТ «ЗАПОРІЖСТАЛЬ», і не оплачені боржником на момент укладення цього договору. За це фактор зобов'язується оплатити клієнтові суму у розмірі та в порядку, зазначеному у розділі 4 цього договору.

В силу цього договору фактор займає місце клієнта (як кредитора) в зобов'язаннях, що виникли із договору, зазначеного у п.1.2 цього договору, відносно усіх прав клієнта, у тому числі, права одержання від боржника сум основного боргу у повному обсязі (п.1.3 даного договору).

У п.п.2.1,2.2 даного зазначено, що для реалізації фактором придбаних ним прав клієнт передає під час підписання цього договору засвідчену копію основного договору. Не пізніше семи робочих днів після набрання чинності цим договором клієнт зобов'язаний сповістити боржника про укладення цього договору і повідомити, що платіж на користь фактора є належним.

Згідно з п.п.3.4.3, 3.4.4 клієнт зобов'язаний передати факторові всі необхідні документи, які свідчать про його право грошової вимоги до боржника. Клієнт відповідає перед фактором за недійсність грошової вимоги, право якого відступається згідно із цим договором.

У п. 4.1 цього договору зазначено, що за передані права вимоги до боржника за основним договором фактор сплачує клієнтові 5537129,40грн.

Фактор зобов'язується протягом семи банківських днів після набуття чинності цим договором перерахувати платіжним дорученням на поточний рахунок клієнта грошову суму, визначену у п.4.1 цього договору (п.4.2 договору).

20.10.2014р. ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» отримало заяву-повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» про відступлення права грошової вимоги факторові, у якому зазначено, що між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» укладений договір факторингу від 21.03.2014р. №1/3Ф, за умовами якого клієнт відступив фактору право вимоги від боржника зобов'язання по сплаті заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/3, та просить сплатити йому заборгованість, яка виникла за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/13 у розмірі 5538129,40грн. (а.с.90).

Відповідач оплату на вимогу ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» не здійснив, що стало підставою звернення останнього з позовом до господарського суду.

19.11.2014р. ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» подано заяву про зменшення позовних вимог, у якій воно просить стягнути на його користь з ВАТ «Запорізький металургійний комбінат «ЗАПОРІЖСТАЛЬ» лише 5538129,40грн. основної суми боргу.

Відзивом на позовну заяву від 19.11.2014р. відповідач підтвердив отримання повідомлення ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» 25.03.2014р. про відступлення права вимоги за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/13 в сумі 5538129,40грн. та повідомив про нездійснення платежу ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» внаслідок отримання лише 20.10.2014р. заяви-повідомлення від ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал», в якій були вказані платіжні реквізити позивача (фактора) (а.с.86-88).

19.11.2014р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.103-105).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, яка утворилась у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань, які виникли на підставі договору поставки від 04.03.2013р. №133/3.

Спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку з простроченням оплати товару і регулюються нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтею 174 Господарського кодексу України передбачено, що однією з підстав виникнення господарських зобов'язань є укладення господарського договору та інших угод. Зі змістом зазначеної норми кореспондуються приписи частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, відповідно до яких підставами виникнення цивільних прав і обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до частини 1 статті 173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суд апеляційної інстанції погоджується з висновками місцевого господарського суду про те, що відповідач не виконав прийняті на себе зобов'язання та не сплатив кошти за поставлений ресурс, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами, а саме: актами прийому-передачі, податковими накладними, специфікацією, рахунками на оплату, залізничними накладними (а.с.29-56), а право вимоги за договором поставки від 04.02.2013р. №133/13 відступлено позивачу на підставі договору факторингу 21.03.2014р. №1/3Ф.

Відповідно до статті 1077 Цивільного кодексу України за договором факторингу (фінансування під відступлення права грошової вимоги) одна сторона (фактор) передає або зобов'язується передати грошові кошти в розпорядження другої сторони (клієнта) за плату (у будь-який передбачений договором спосіб), а клієнт відступає або зобов'язується відступити факторові своє право грошової вимоги до третьої особи (боржника). Клієнт може відступити факторові свою грошову вимогу до боржника з метою забезпечення виконання зобов'язання клієнта перед фактором.

Частиною 1 статті 1078 ЦК України встановлено, що предметом договору факторингу може бути право грошової вимоги, строк платежу за якою настав (наявна вимога), а також право вимоги, яке виникне в майбутньому (майбутня вимога).

За приписами статті 1082 ЦК України боржник зобов'язаний здійснити платіж факторові за умови, що він одержав від клієнта або фактора письмове повідомлення про відступлення права грошової вимоги факторові і в цьому повідомленні визначена грошова вимога, яка підлягає виконанню, а також названий фактор, якому має бути здійснений платіж.

З матеріалів справи вбачається та не заперечується відповідачем, що 20.10.2014р. він був належним чином повідомлений про відступлення права грошової вимоги факторові ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» за договором факторингу, укладеним між ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» та ТОВ «ГАЗУКРАЇНА-2020» від 21.03.2014р. №1/3Ф, за умовами якого, клієнт відступив фактору право вимагати від боржника зобов'язання по сплаті заборгованості за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/3, та отримав вимогу сплатити заборгованість, яка виникла за договором поставки нафтопродуктів від 04.03.2013р. №133/13 у розмірі 5538129,40грн. (а.с.90).

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «ГАЗУКРАЇНА-2020» оплату за одержаний ресурс (товар) не здійснило в повному обсязі, у зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» в сумі 5538129,40грн. (а.с.13-34).

Відповідно до статті 222ГК України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

За таких обставин, суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що позовні вимоги ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал» до Відкритого акціонерного товариства "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" про стягнення суми боргу у розмірі 5538129,40грн. є обґрунтованими та такими, що підтверджуються матеріалами справи.

Щодо посилань відповідача на те, що місцевим господарським судом не досліджено п.10.1 договору поставки від 04.03.2013р. №133/13, яким встановлено, що жодна із сторін не має права передавати третім особам повністю або частково своїх прав та зобов'язань за даним договором без попередньої письмової згоди на це іншої сторони, суд апеляційної інстанції зазначає наступне.

Відповідно до статті 1080 ЦК України договір факторингу є дійсним незалежно від наявності домовленості між клієнтом та боржником про заборону відступлення права грошової вимоги або його обмеження.

Таким чином, посилання відповідача на п.10.1 договору поставки від 04.03.2013р. №133/13 та статтю 516 ЦК України, як на підставу для скасування судового рішення першої інстанції є необґрунтованим, оскільки правовідносини, які виникли на підставі договору факторингу регулюються окремим розділом Цивільного кодексу України та мають свої особливості, зокрема, щодо заборон або обмежень відступлення права грошової вимоги, та наявність такої заборони не звільняє боржника ВАТ "Запорізький металургійний комбінат "Запоріжсталь" від обов'язку виконання зобов'язань перед фактором.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначає, що договір факторингу 21.03.2014р. №1/3Ф не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а отже його умови є обов'язковими до виконання, виходячи з приписів цивільного законодавства.

Отже, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що ненадання місцевим господарським судом у мотивувальній частині рішення аналізу пункту 10.1 договору поставки від 04.03.2013р. №133/13 не призвело до прийняття неправильного рішення та не свідчить про порушення вимог чинного законодавства щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх фактичних обставин справи, оскільки при розгляді справи судом першої інстанції відповідач не заперечував проти факту отримання товару (ресурсу) та проти наявності у нього суми боргу перед ТОВ «Фінансова компанія «Фактор капітал», а зазначав лише про несвоєчасне його повідомлення про укладення договору факторингу.

Статтею 33 ГПК України передбачено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді рішення, у зв'язку з чим апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. у справі № 908/4420/14 - без змін.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судові витрати за подання апеляційної скарги покладаються на заявника апеляційної скарги - Відкрите акціонерне товариство «Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м. Запоріжжя.

Керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст. 105 ГПК України, Харківський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Відкритого акціонерного товариства «Запорізький металургійний комбінат "ЗАПОРІЖСТАЛЬ", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду Запорізької області від 19.11.2014р. у справі №908/4420/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцятиденного строку.

Повний текст постанови складений 14.04.2015р.

Головуючий суддя Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.

Суддя Лакіза В.В.