ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09.04.2015 р. Справа №917/449/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації", юридична адреса: вул. Зигіна, 6, кв. 25, м. Полтава, 36000, місцезнаходження: вул. Луценка, 27, м. Полтава, 36002

До Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м. Полтава, 36039

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Мудрий Я.М., довіреність б/н від 19.02.2015 р.

від відповідача: Модіна В.В., довіреність № 01-11 від 07.07.2014р.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складання повного рішення у відповідності до ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача заборгованості за договором про закупівлю товарів 9 робіт або послуг № 43 від 21.08.2013р. у розмірі 3 231 834,53 грн., з них: основний борг - 2 026 680,00 грн; пеня- 522 230,31 грн; штраф - 100 153,7 грн; інфляційні - 582 770,52 грн.

Відповідач у відзиві на позовну заяву проти позову заперечує, посилаючись на відсутність вини у виникненні заборгованості.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін, суд встановив:

21.08.2013 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації" та Територіальним управлінням Державної судової адміністрації України в Полтавській області укладено Договір про закупівлю товарів (робіт або послуг) за державні кошти № 43 (далі Договір), згідно якого позивач в строк до 31.12.2013 року зобов'язався поставити відповідачу товар на загальну суму 3 084 605,00, зазначений в Державному класифікаторі ДК 016-2010 за кодом 26.20.1 - "Машини обчислювальні, частини та приладдя до них", а відповідач, у відповідності з п. 1.1, 3.1, 4.1 даного Договору, зобов'язався прийняти і оплатити зазначений товар.

Як зазначає позивач, на виконання умов вказаного Договору, ним здійснено поставку Товару в асортименті, якості, кількості та в строки, згідно з умовами Договору за наступними видатковими накладними:

Дата № Сума

23.09.2013р. 1406 24500 грн;

13.09.2013р. 1257 88440 грн;

13.09.2013р. 1258 88440 грн;

13.09.2013р. 1260 88440 грн;

13.09.2013р. 1261 97805 грн;

20.09.2013р. 1299 98000 грн;

20.09.2013р. 1300 98000 грн;

20.09.2013р. 1301 98000 грн;

23.09.2013р. 1303 68600 грн;

04.10.2013р. 1262 98000 грн;

04.10.2013р. 1263 98000 грн;

04.10.2013р. 1287 73500 грн;

04.10.2013р. 1288 98000 грн;

04.10.2013р. 1289 98000 грн;

04.10.2013р. 1290 98000 грн;

04.10.2013р. 1296 98000 грн;

04.10.2013р. 1297 98000 грн;

04.10.2013р. 1437 63140 грн;

08.11.2013р. 1291 98000 грн;

08.11.2013р. 1292 98000 грн;

08.11.2013р. 1293 98000 грн;

08.11.2013р. 1294 98000 грн;

08.11.2013р. 1295 98000 грн;

08.11.2013р. 1469 27060 грн.

Таким чином, позивач зазначає, що свої зобов'язання за Договором у строк до 08.11.2013р. він виконав у повному обсязі, здійснивши відповідачу поставку товару на загальну суму 3 084 605,00 грн.

Відповідач у строк до 08.11.2013р. частково виконав свої зобов'язання щодо оплати товару на суму 112 020,00 грн (30.09.2013р. та 02.10.2013 р.).

Відповідно до п. 4.1 Договору розрахунок повинен бути здійснений, зокрема, після пред'явлення Кредитором рахунку на оплату; після підписання Сторонами акту приймання-передачі (в даному випадку фактично видаткових накладних); або попередньої оплати; або поетапної оплати Замовником поставленого товару.

Згідно з п. 6.1.1. Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплачувати за поставлений товар.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України зобов'язанням, строк виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події, а Згідно ч. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару.

У ст. 253 ЦК України зазначено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якої пов'язано його початок.

З огляду на те, що дати виставлення Кредитором (позивачем) відповідних рахунків, поставки товару та підписання видаткових накладних про прийняття даного товару співпадали, а останні накладні та поставки датовані 08.11.2013р., то відповідно до ст. 253, ч. 1 ст. 530, ч. 1 ст. 692 ЦК України відповідач повинен був виконати своє зобов'язання щодо повної оплати товару з наступного дня після відповідної події (поставки товару) - 09.11.2013р.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Зазначене також кореспондується зі ст. 526 Цивільного кодексу України, де встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Позивач зазначає, що відповідач частково сплатив заборгованість по Договору протягом вересня 2013року - серпня 2014 року у розмірі 1 057 925,00 грн (30.09.2013р.- 98 000,00 грн; 02.10.2013р. - 14 020,00 грн; 07.03.2014р. - 293 440,00 грн; 29.05.2014р. - 283 325,00 грн; 30.05.2014р. - 260 972,00 грн; 13.08.2014р. - 10 168,00 грн; 29.08.2014р.- 98 000,00 грн).

Таким чином, за розрахунком позивача, станом на 27.01.2015р. заборгованість відповідача по договору поставки складала 2 026 680,00 грн.

Проте, як досліджено судом, виходячи з наданих позивачем до позову доказів (видаткових накладних), підтверджено поставку товару відповідачу на лише суму 2 089 925,00 грн.

На вимогу суду позивач не надав доказів поставки товару у розмірі, заявленому у позові (3 084 000,00 грн).

Таким чином, з наданих доказів убачається, що поставка товару відповідачу здійснена на суму 2 089 925,00 грн.

Долучені до матеріалів справ рахунки на оплату товару не є належними доказами поставки товару на суму 3 084 000,00 грн, оскільки рахунок є розрахунково-платіжним документом, що передбачаює тільки виставлення певних сум до оплати покупцям за фактично поставлені товари, а сам факт отримання товарів повинен бути підтверджений видатковою накладною або актом приймання-передачі.

Як досліджено судом, зазначені рахунки на оплату зберігання не є документами первинного бухгалтерського обліку, складені у відповідності до вимог частини 2 ст. 9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" та не містять обов'язкові реквізити, а саме: посади осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення; особистий підпис, тобто є такими, що не підтверджують фактичне здійснення господарської операції з передачі матеріальних цінностей відповідачу.

Під час розгляду справи відповідач надав докази сплати заборгованості у розмірі 896 200,00 грн (копії платіжних доручень від 02.04.2015р. у матеріалах справи).

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, суд припиняє провадження у справі в частині вимог щодо стягнення 896 200,00 грн основного боргу.

Отже, до стягнення з відповідача підлягає сума боргу у розмірі за поставлений товар 135 800,00 грн.

У зв'язку з неналежним виконанням умов договору позивач просить стягнути з відповідача пеню в сумі 522 230,31 грн за період з 09.11.2013р. по 09.05.2014р. та 100 153,70 грн штрафу.

Відповідно до ст. 216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених ГК України, іншими законами та договором.

Частиною 2 ст. 217 ГК України встановлено, що у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції. Водночас, до штрафних санкцій ст. 230 ГК України відносить господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до ст.ст. 546, 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Неустойкою (штрафом, пенею), згідно ч. 1 ст. 549 ЦК України, є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконаним.

Відповідно до п. 7.1. Договору у разі невиконання або неналежного виконання своїх зобов'язань за Договором Сторони несуть відповідальність, передбачену діючим законодавством та цим Договором.

Згідно з п. 7.3. Договору за порушення строків виконання зобов'язання стягується пеня у розмірі 0,1 відсотків вартості послуг, з яких допущено прострочення виконання за кожний день прострочення, а за прострочення понад 30 днів стягується штраф у розмірі 7 відсотків вказаної вартості.

За перерахунком, здійсненим судом в межах періоду, заявленого позивачем (09.11.2013р. - 09.05.2014р.), щодо кожної поставки окремо, до стягнення з відповідача підлягає 715,50 грн пені та 100 153,70 грн штрафу.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань передбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України.

У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій (вказаної правової позиції дотримується Верховний суд України в Постановах № 06/5026/1052/2011 від 27.04.2012 р., № 20/246-08 від 09.04.2012р.).

Крім того, згідно зі ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення.

За перерахунком, здійсненим судом до стягнення з відповідача підлягає 61 935,18 грн інфляційних за період з 09.11.2013 р. по 09.05.2014р.

На підставі вищевикладеного, суд дійшов висновку про задоволення позову частково.

Судові витрати відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України підлягають стягненню пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, 82 - 85 ГПК України, суд-

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Територіального управління Державної судової адміністрації України в Полтавській області, вул. Сінна, 16, м. Полтава, 36039 (р/р 5950 в ГУДКС України в Полтавській області, МФО 831019, ідентифікацій код 26304855) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Індустріальні системи автоматизації", юридична адреса: вул. Зигіна, 6, кв. 25, м. Полтава, 36000, місцезнаходження: вул. Луценка, 27, м. Полтава, 36002 (р/р 4831 у банку ПГРУ КБ "Приватбанк", МФО 331401, ідентифікаційний код 13) 135 800,00 грн боргу, 715,50 грн пені, 100 153,70 грн штрафу, 61 935,18 грн інфляційних, 5 972,09 грн судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Припинити провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу в розмірі 896 200,00 грн.

5. В іншій частині позовних вимог відмовити.

Повне рішення складено 14.04.15р.

Суддя Срош Д.М.