ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"16" квітня 2015 р. Справа № 908/4512/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Катренко І.С.,

за участю представників:

від позивача - не з'явився,

від відповідача - Давиденко К.Ю. - за довіреністю від 26.12.2014р.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" (вх.№1281 З/2) на рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі №908/4512/14,

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз", м. Донецьк,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ", м. Донецьк,

про стягнення 67899 грн. 68 коп. неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за прострочення повернення та 288021 грн. 40 коп. збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди),

ВСТАНОВИЛА:

В жовтні 2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовом, в якому просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" на свою користь суму відшкодування доходів у розмірі 356896,00 грн., які воно одержало або могло одержати від цього майна за період з 30.12.2013р. по 15.09.2014р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі №908/4512/14 (суддя Попова І.А.) в позові відмовлено.

Не погодившись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить скасувати повністю рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015 року у справі № 908/4512/14 та прийняти нове судове рішення.

Зокрема, апелянт, посилаючись на факти, встановлені рішенням господарського суду Донецької області від 24.06.2014р. у справі №905/2167/14, зазначає, що місцевий господарський суд, відмовляючи у задоволенні позовних вимогах про стягнення з відповідача суми збитків у розмірі 356893,00 грн., а також неустойки у вигляді подвійної плати за користування об'єктом оренди за 6 місяців у сумі 82570,80 грн., порушив вимоги статей 22, 611, ч.2 ст. 785 Цивільного кодексу України, у зв'язку з чим рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі № 908/4512/14 підлягає скасуванню.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у справі № 908/4512/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

У зв'язку з хворобою судді Гетьмана Р.А., на підставі розпорядження секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 19.03.2015р. для розгляду даної справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Шутенко І.А.

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду 19.03.2015р. оголошено перерву.

16.04.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" подано клопотання про розгляд справи без участі представника (вх.№ 6190).

16.04.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" подано відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі № 908/4512/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення (вх.№ 6202).

В судовому засіданні Харківського апеляційного господарського суду представник відповідача заперечив проти вимог апеляційної скарги, просив рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі №908/4512/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Представник апелянта в судове засідання не з'явився.

Оскільки явка представників сторін в судове засідання не визнана обов'язковою, учасників судового процесу не зобов'язано надати суду додаткові документи у справі, а також у зв'язку з тим, що доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі, а позивача - у відзиві на неї, колегія суддів дійшла висновку про можливість розгляду апеляційної скарги за відсутності представника апелянта.

Розглянувши матеріали справи та перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

04.09.2007р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області (орендодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" (орендар) укладено договір оренди № 3286/2007, відповідно до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме державне майно - нежитлові приміщення будівлі закритої автостоянки загальною площею 487,7 кв.м., які розташовані за адресою: м. Донецьк, вул. Елеваторна, 1-в, що знаходиться на балансі Донецького державного інституту науково-дослідних, проектних робіт та інженерних послуг у вогнетривкій промисловості, вартість якого визначена згідно з незалежною оцінкою станом на 31.05.2007р. і становить 367569, 00 грн.

Відповідно до п. 2.1 вказаного договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору та акта приймання-передачі майна.

Пунктом 2.4 договору встановлено, що у разі припинення цього договору майно повертається орендарем балансоутримувачу. Орендар повертає майно балансоутримувачу аналогічно порядку, встановленому при передачі майна орендарю цим договором.

Як вбачається з матеріалів справи, до вказаного договору оренди вносились зміни на підставі додаткових угод від 30.07.2009р. № 1, від 16.02.2010р. № 2, від 29.07.2010р. № 3.

Відповідно до матеріалів справи Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області заявою від 29.08.2013р. №11-06-05-10760 повідомило орендаря (Товариство з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ") про припинення дії договору оренди від 04.09.2007р. № 3286/2007, а також вимагало повернути майно, яке було предметом договору оренди, балансоутримувачу.

Відповідачем не заперечується факт отримання вказаного листа.

Проте, з матеріалів справи вбачається, що Товариством з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" нежитлові приміщення, які орендовані на підставі договору оренди від 04.09.2007р. № 3286/2007р., балансоутримувачу у встановленому договором порядку не повернуто.

19.12.2013р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбіржторг" від імені ДПІ в Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області (продавець) укладено договір купівлі-продажу № 014-11.

Предметом вказаного договору є купівля-продаж будівлі закритої автостоянки, літ.А-1, загальною площею 919,2 кв.м., інв.№ 3.5, яка знаходиться на балансі Державного підприємства "Донецький інститут науково-дослідних проектних робіт та інженерних послуг у вогнетривкій промисловості" та розташована за адресою: м.Донецьк, Будьоннівський район, вул. Елеваторна, 1В, та .

Відповідно до п. 2.5 договору передача майна здійснюється у триденний термін після повної оплати покупцем за придбаний товар шляхом оформлення акту приймання-передачі між балансоутримувачем та покупцем.

Згідно з п. 5.1 цей договір вважається укладеним з моменту підписання його сторонами і реєстрації Донецькою товарною біржею.

Договір купівлі-продажу від 19.12.2013р. № 014-11 зареєстрований Донецькою товарною біржею, що підтверджується відповідною відміткою на укладеному договорі.

Згідно витягу з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно право власності на об'єкт нерухомого майна - будівля закритої автостоянки, літ.А-1, загальною площею 919,2 кв.м., яка розташована за адресою: м. Донецьк, Будьоннівський район, вул. Елеваторна, 1В, зареєстровано 30.12.2013р. за Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз".

Листами від 23.01.2014р. № 2/23-2, від 05.02.2014р. 12/23-2, від 12.02.2014р. №11/23-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" повідомило Товариство з обмеженою відповідальністю «АСИ-ОЙЛ» про зміну власника займаних ним приміщень.

Листом від 08.07.2014р. № 238/2 Товариство з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" повідомило ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" про можливість повернення відповідного майна після розгляду господарським судом Донецької області господарського спору у справі № 905/2167/14, не заперечуючи при цьому можливість укладення з позивачем у справі договору оренди нерухомого майна.

Рішенням господарського суду Донецької області від 24.06.2014р. у справі № 905/2167/14 за позовом Прокурора м. Донецька в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду Державного майна України по Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" про стягнення 27523,60 грн. та повернення майна, стягнуто з ТОВ "АСИ-ОЙЛ" на користь Державного бюджету неустойку у розмірі подвійної плати за користування об'єктом оренди за час прострочення повернення об'єкта оренди за договором від 04.09.2007р. № 3286/2007 у сумі 17712,88 грн. В іншій частині позову відмолено.

Оскільки Товариством з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" вказані вище нежитлові приміщення не було повернуто власнику, ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" звернулося з до господарського суду Запорізької області з позовною заявою.

27.01.2015р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" подано заяву про зміну підстав та предмету позову, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" на свою користь суму неустойки за 6 місяців у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 67899,68 грн. та стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" на свою користь суму збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди) за період з 01.01.2014р. по 20.08.2014р. у розмірі 288021,40 грн.

Вказана заява задоволена місцевим господарським судом у відповідності до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування місцевим господарським судом норм законодавства, апеляційний суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 795 Цивільного кодексу України передання наймачеві будівлі або іншої капітальної споруди (їх окремої частини) оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту починається обчислення строку договору найму, якщо інше не встановлено договором. Повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання договору оренди від 04.09.2007р. № 3286/2007р. Регіональним відділенням Фонду державного майна України за актом приймання-передачі від 04.09.2007р. передано ТОВ "АСИ-ОЙЛ" державне майно - нежитлові приміщення будівлі закритої автостоянки загальною площею 487,7 кв. м., які розташовані за адресою: м.Донецьк, вул. Елеваторна, 1-В, та знаходиться на балансі Донецького державного інституту науково-дослідних, проектних робіт та інженерних послуг у вогнетривкій промисловості, з метою розміщення стоянки для автомобілів.

Вказаний акт підписаний обома сторонами договору оренди від 04.09.2007р. №3286/2007р. та скріплений їх печатками.

Відповідно до ст. 291 Господарського кодексу України договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено.

Згідно з п. 10.1 договору оренди від 04.09.2007р. № 2186/2007 цей договір укладено строком на два роки 360 (триста шістдесят) днів, що діє з 04.09.2007р. до 30.08.2010р.

Пунктом 10.6 даного договору встановлено, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, договір вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим договором.

Згідно з п. 2.4 вказаного договору оренди майно вважається повернутим орендарем (ТОВ "АСИ-ОЙЛ") з моменту підписання сторонами, зазначеними в п. 2.4 цього договору, акта приймання-передачі.

Відповідно до заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області від 29.08.2013р. №11-06-05-10760 ТОВ "АСИ-ОЙЛ" повідомлено про припинення 25.08.2013р. дії договору оренди від 04.09.2007р. №3286/2007.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених законами або договором.

Як вбачається з матеріалів справи та не заперечується сторонами у справі акт приймання-передачі нерухомого майна, переданого ТОВ "АСИ-ОЙЛ" за договором оренди від 04.09.2007р. №2186/2007, яким підтверджується факт повернення вказаного майна власнику, сторонами договору не підписано.

Факт використання вказаного майна ТОВ "АСИ-ОЙЛ" також підтверджується листом від 08.07.2014р. № 238/2, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 19).

Відповідно до ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

При цьому, відповідно до п. 5.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. № 12 "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" застосовуючи приписи статті 785 ЦК України у розгляді справ зі спорів про стягнення неустойки за прострочення виконання зобов'язань з повернення об'єкта оренди, господарським судам слід звертати увагу на те, що неустойка, стягнення якої передбачено частиною другою статті 785 ЦК України, є самостійною майновою відповідальністю у сфері орендних правовідносин і визначається як подвійна плата за користування річчю за час прострочення.

Водночас, у розгляді справ зі спорів, що виникають з договорів оренди будівель або інших капітальних споруд, господарські суди мають враховувати умови договору та спеціальні норми статті 795 ЦК України, в силу яких договір найму припиняється з моменту оформлення відповідних документів (актів), що підтверджують повернення наймачем предмета договору найму.

Згідно з ч. 1 ст. 770 Цивільного кодексу України у разі зміни власника речі, переданої у найм, до нового власника переходять права та обов'язки наймодавця.

Як свідчать матеріали справи, право власності на нежитлові приміщення, які були предметом договору оренди від 04.09.2007р. №2186/2007, на підставі договору від 19.12.2013р. № 014-11, укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Донбіржторг" (продавець) від імені ДПІ в Калінінському районі м. Донецька Головного управління Міндоходів в Донецькій області, набуто позивачем у справі.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог.

Враховуючи, що відповідачем не спростовано факту відсутності повернення майна на виконання положень договору оренди землі від 04.09.2007р. №2186/2007 після закінчення строку його дії у встановленому порядку, а також з огляду на норми чинного законодавства та встановлені судом обставини, колегія суддів дійшла висновку, що Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" має право на отримання від відповідача неустойки у вигляді подвійної плати за користування об'єктом оренди за час прострочення повернення об'єкта оренди за період з 03.05.2014р. по 03.11.2014р. в розмірі 67899,68 грн.

На підставі викладеного, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційні вимоги ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" в частині стягнення з ТОВ "АСИ-ОЙЛ" суми неустойки за 6 місяців у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення у розмірі 67899,68 грн. підлягають задоволенню, а рішення господарського суду Донецької області від 27.01.2015р. у справі № 908/4512/14 в цій частині підлягає скасуванню.

Щодо позовних вимог ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" зі стягнення з ТОВ "АСИ-ОЙЛ" на його користь збитків у вигляді неодержаного доходу у розмірі 288021,40 грн. за користування без достатньої правової підстави будівлею закритої автостоянки літ. А-1 загальною площею 919,2 кв.м, за адресою м.Донецьк, вул. Елеваторна, 1-В, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до ст. 224 Господарського кодексу України учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Статтею 623 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який порушив зобов'язання, має відшкодувати кредиторові завдані цим збитки.

Згідно з приписами ст. 22 Цивільного кодексу України особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Збитками, зокрема, є доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Частиною 1 ст. 225 Господарського кодексу України встановлено, що до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Колегія суддів зазначає, що підставою для відповідальності за заподіяння шкоди є встановлення судом складу правопорушення, що включає такі елементи: протиправність поведінки, наявність вини у діях (бездіяльності) відповідної особи; причинний звязок між неправомірними діями чи бездіяльністю та шкодою; наявність реальної шкоди.

Таким чином, для настання деліктної відповідальності необхідна наявність складу правопорушення, а саме наявність збитків, протиправна поведінка заподіювача збитків, причинний зв'язок між збитками та протиправною поведінкою заподіювача, вина. Відсутність хоча б однієї складової правопорушення виключає відповідальність за заподіяння шкоди.

Відповідно до ч. 4 ст. 623 Цивільного кодексу України при визначенні неодержаних доходів (упущеної вигоди) враховуються заходи, вжиті кредитором щодо їх одержання.

Як зазначалось вище, ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" є власником об'єкту нерухомого майна - будівлі закритої автостоянки, літ. А-1, загальною площею 919,2 кв.м., розташованої за адресою: м. Донецьк, Будьоннівський район, вул. Елеваторна, 1В, що підтверджується витягом з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно про реєстрацію права власності.

Вказуючи на безпідставне збереження відповідачем майна без достатньої правової підстави та на завдання вказаним діями збитків, ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" посилається на звіт суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Оціночна компанія "КОНКОРДІЯ" від 24.06.2014р. № 02/07, відповідно до якого вартість права використання (оренди) об'єкта нерухомості - "будівля закритої автостоянки", яка знаходиться за адресою: м. Донецьк, Будьоновський район, вул. Елеваторна, 1В, станом на 31.05.2014р. складає в місяць 37568,0 грн.

Також, ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" посилається на укладення між ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" та фізичною особою-підприємцем Каськовим Віталієм Віталойовичем договору оренди нерухомого майна від 10.01.2014р., відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає в тимчасове платне користування на умовах цього за користування нерухомим майном, а саме будівлі закритої автостоянки літ. А-1, загальною площею 919,2 кв.м., що знаходиться на земельній ділянці 0,40 га за адресою: м. Донецьк, Будьоновський район, вул. Елеваторна, 1В.

При цьому, з матеріалів справи вбачається, що ТОВ "АСИ-ОЙЛ" на виконання договору оренди 04.09.2007р. №2186/2007 на підставі акту приймання-передачі від 04.09.2007р. прийнято державне майно - нежитлові приміщення будівлі автостоянки загальною площею 487, кв.м.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом (ст. 43 Господарського процесуального кодексу України).

Враховуючи, що наданий позивачем звіт про незалежну оцінку вартості права користування об'єктом нерухомості, а також договір оренди нерухомого майна від 10.01.2014р. стосується нежитлової будівлі, розмір якої складає 919,2 кв.м., колегія суддів дійшла висновку про недоведеність апелянтом факту спричинення йому збитків у формі неодержаного доходу (упущеної вигоди) у зв'язку з безпідставним збереженням відповідачем спірного майна без достатньої правової підстави в розмірі 288021,40 грн.

Крім того, листами від 23.01.2014р. № 2/23-2, від 05.02.2014р. № 12/23-2, від 12.02.2014р. № 11/23-2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" направило вимогу Товариству з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" щодо надання доступу до займаних ним приміщень, а також запропонувало укласти договір оренди вказаних нежитлових приміщень, проти чого відповідач не заперечував.

Враховуючи зазначене, колегія суддів дійшла висновку про недоведеність позивачем факту наявності в діях відповідача таких елементів складу правопорушення для притягнення особи до відповідальності за завдані нею збитки, як завдання реальної шкоди, вини та причинного зв'язку між його поведінкою та завданими збитками, у зв'язку з чим погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо відсутності підстав для притягнення відповідача до відповідальності у вигляді відшкодування шкоди за завдані ним збитки.

Крім того, колегія суддів зазначає, що оскільки Товариство з обмежено відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" та ТОВ "ВКФ "Будівельний союз" не пов'язані договірними правовідносинами, питання щодо безпідставного користування відповідачем належним апелянту нерухомим майном можуть бути предметом іншого позовного провадження, що свідчить про невірне обрання апелянтом способу захисту права власності на майно.

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку про відсутність підстав для задоволення позову про стягнення з відповідача 288021,40 грн. збитків у вигляді неодержаного прибутку (втраченої вигоди).

Враховуючи викладене, господарським судом Запорізької області під час винесення оскаржуваного рішення частково невірно застосовано норми матеріального права, через що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" підлягає частковому задоволенню, рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі №908/4512/14 - частковому скасуванню.

Відповідно до ч. 1 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 91, 99, 101, 102, п. 2 ст. 103, п. 4 ч.1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 27.01.2015р. у справі №908/4512/14 скасувати частково та прийняти нове рішення, резолютивну частину якого викласти в наступній редакції:

"Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" (83114, Донецька область, м. Донецьк, вул. Щорса, буд. 108А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз " (83014, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 60, ) 67899,68 грн. неустойки за користування річчю за час прострочення, 1358,35 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позовної заяви.

В решті заявлених позовних вимог відмовити."

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "АСИ-ОЙЛ" (83114, Донецька область, м. Донецьк, вул. Щорса, буд. 108А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробничо-комерційна фірма "Будівельний союз" (83014, м. Донецьк, вул. Лівобережна, буд. 60, ) 679,17 грн. витрат за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні судові накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 21.04.2015р.

Головуючий суддя В.В. Лакіза

Суддя Л.І. Бородіна

Суддя І.А. Шутенко