ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.15р. Справа № 904/1659/15

За позовом Прокурора Петриківського району Дніпропетровської області, 51800, Дніпропетровська обл., смт. Петриківка, вул. Кооперативна, 5, в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації, 49004, м. Дніпропетровськ, пр. Кірова, 1

до

відповідача-1 Петриківської районної державної адміністрації, 51800, Дніпропетровська обл., Петриківський р-н, смт. Петриківка, вул. Леніна, б. 69

відповідача-2 Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроакваторія", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, б. 2, кв. 83

про визнання недійсним розпорядження № 653-р-08 від 22.12.2008 року, визнання недійсним договору оренди землі площею 2,1 га, укладеного 20.04.2010 року, скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 2,1 га та зобов'язання повернути

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Корабльова Т.О. - головний спеціаліст відділу позовної роботи та кодифікації юридичного управління облдержадміністрації за довіреністю № 42-168/0/2-15 від 17.01.2015 року

від відповідача-1 не з'явився

від відповідача-2 не з'явився

за участю прокурора відділу прокуратури Дніпропетровської обл. Барчук А.Б. - посвідчення № 000865

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор Петриківського району Дніпропетровської області звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом в інтересах держави в особі Дніпропетровської обласної державної адміністрації до Петриківської районної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроакваторія" про:

- визнання недійсним розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 22.12.2008 року за № 653-р-08 "Про надання земельної ділянки в оренду";

- визнання недійсним договору оренди землі загальною площею 2,1 га вартістю 3 817 401, розташованої на території Іванівської сільської ради Петриківського району за межами населеного пункту, кадастровий номер :03:004:0056, який укладено 20.04.2010 року між Петриківською районною державною адміністрацією ТОВ "Дніпроакваторія" та зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.05.2010 року за № 83;

- скасування державної реєстрації договору оренди земельної ділянки площею 2,1 га (кадастровий номер: :03:004:0056), укладеного між Петриківською районною державною адміністрацією та ТОВ "Дніпроакваторія", зареєстрованого 27.05.2010 року у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК № 83;

- зобов'язання ТОВ "Дніпроакваторія" повернути земельну ділянку загальною площею 2,1 га вартістю 3 817 401 грн., яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Петриківського району за межами населеного пункту, кадастровий номер: :03:004:0056 у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі.

Позовні вимоги обґрунтовані наступним: необхідною умовою укладення договору оренди земельної ділянки, яка перебуває у державній власності, є наявність рішення уповноваженого органу про надання земельної ділянки; за відсутності такого рішення неможливо укласти такий договір, оскільки це суперечить вимогам ст. 319 Цивільного кодексу України, згідно якої власник володіє, користується, розпоряджається своїм майном на власний розсуд. Розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як органу, який уповноважений від імені держави розпоряджатись землями рекреації державної форми власності, тобто бути орендодавцем у даних правовідносинах - не приймалось, і відповідне волевиявлення не висловлювалось, що є порушенням ч. 4 ст. 4, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі". Надання Петриківською районною державною адміністрацією ТОВ "Дніпроакваторія" земельної ділянки рекреаційного призначення державної форми власності площею 2,1 га свідчить про те, що відповідач-1 діяв за межами власної компетенції та перевищив надані їй повноваження, що призвело до порушення прав держави в особі Дніпропетровської облдержадміністрації, як власника землі. Порушення відповідачем-1 й відповідачем-2 ст. ст. 116, 124 Земельного кодексу України призвело до укладення договору за відсутності рішення (розпорядження) Дніпропетровської обласної державної адміністрації про надання в оренду відповідної земельної ділянки.

Позивач поясненнями від 18.03.2015 року за № 225/0/139-15 підтримав позов прокурора в повному обсязі.

Відповідач-1 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 18.03.2015 року, 07.04.2015 року не з'явився.

Відповідачем-1 23.03.2015 року подано до суду клопотання від 17.03.2015 року за № 01-22-641/0/342-15 про розгляд справи № 904/1659/15 без участі представника Петриківської районної державної адміністрації.

Клопотання задовольняється господарським судом Дніпропетровської області.

Відповідач-2 мотивований відзив на позовну заяву не надав, в судові засідання 18.03.2015 року, 07.04.2015 року не з'явився.

Згідно спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 04.03.2015 року юридичне місцезнаходження відповідача - 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, б. 2, кв. 83, - куди судом і направлялись ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи.

Справа згідно зі ст. 75 Господарського процесуального кодексу України розглядається за наявними в ній матеріалами.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача та прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Розпорядженням голови Петриківської районної державної адміністрації від 22.12.2008 № 653-р-08 "Про надання земельної ділянки в оренду" затверджено технічну документацію із землеустрою щодо складання документації, що посвідчує право оренди на земельну ділянку товариству з обмеженою відповідальністю "Дніпроакваторія".

20.04.2010 між Петриківською районною державною адміністрацією, як орендодавцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпроакваторія", як орендарем, укладено договір оренди землі за умовами п. 1 якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку загальною площею 2,1 га під будинками для відпочинку для рекреаційного використання на підставі розпорядження голови Петриківської райдержадміністрації від 22.12.2008 року за № 653-р-08, що розташована на території Іванівської сільської ради за межами населеного пункту.

Даний договір зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК 27.05.2010 року за № 83.

Відповідно до п. 2.1 договору в оренду передається земельна ділянка загальною площею 2,1 га, в тому числі 2,1 га під будинками для відпочинку.

На земельній ділянці знаходяться об'єкти нерухомого майна: будівлі, баня, їдальня, свердловина, ґанок, які належать ТОВ "Дніпроакваторія" на підставі технічного паспорту від 20.06.2005 року. Будівлі знаходяться в задовільному стані (п. 3 договору).

Нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 68460,00 грн. (п. 7 договору).

Договір укладено на 49 років (п. 8 договору).

Згідно п. 15 договору земельна ділянка передається в оренду для обслуговування бази відпочинку.

Пунктом 16 договору та висновку Відділу земельних ресурсів у Петриківському районі від 18.06.2008 року встановлено, що земельна ділянка передається для рекреаційного використання (шифр 86 Ф 6 ЗЕМ граф. 57).

Відповідно до довідки відділу Держземагенства у Петриківському районі від 26.02.2015 року спірна земельна ділянка відноситься до категорії земель рекреаційного призначення.

За приписами ст. 50 Земельного кодексу України (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення договору оренди) до земель рекреаційного призначення належать землі, які використовуються для організації відпочинку населення, туризму та проведення спортивних заходів.

Статтею 51 Земельного кодексу України передбачено, що до земель рекреаційного призначення, в тому числі, належать земельні ділянки зайняті територіями будинків відпочинку.

Частиною 1 статті 116 Земельного кодексу України визначено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Відповідно до ч. 1 п. 12 розділу Х "Перехідні положення" Земельного кодексу України (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення договору оренди) до розмежування земель державної та комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями (крім земель, переданих у приватну власність, та земель, зазначених в абзаці третьому цього пункту) в межах населених пунктів здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.

За змістом ч. 1 ст. 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації", ст. 17 Земельного кодексу України - виконавчу владу в областях і районах здійснюють місцеві державні адміністрації, до повноважень яких віднесено розпорядження землями державної власності.

Згідно ст. 19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади, Верховної Ради Автономної Республіки Крим, Ради міністрів Автономної Республіки Крим та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень.

Стаття 122 Земельного кодексу України (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного розпорядження та укладення договору оренди) визначає повноваження органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо передачі земельних ділянок у власність або у користування.

Частиною 3 ст. 122 Земельного кодексу України передбачено, що районні державні адміністрації на їх території надають земельні ділянки із земель державної власності у власність або у користування у межах сіл, селищ, міст районного значення для всіх потреб та за межами населених пунктів для: сільськогосподарського використання; ведення водного господарства, крім випадків, передбачених частиною сьомою цієї статті; будівництва об'єктів, пов'язаних з обслуговуванням жителів територіальної громади району (шкіл, закладів культури, лікарень, підприємств торгівлі), крім випадків, визначених частиною сьомою цієї статті.

За приписами ч. 4 ст. 122 Земельного кодексу України, повноваження по розпорядженню землями рекреації державної власності у межах міст обласного значення та за межами населених пунктів належать виключно обласній державній адміністрації.

Відповідно до ст. 124 Земельного кодексу України передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування чи договору купівлі-продажу права оренди земельної ділянки (у разі продажу права оренди) шляхом укладення договору оренди земельної ділянки.

Як встановлено судом та свідчать матеріали справи, розпорядження голови Дніпропетровської обласної державної адміністрації, як органу, який уповноважений від імені держави розпоряджатися землями рекреації державної форми власності, тобто бути орендодавцем у даних правовідносинах - не приймалось, і відповідне волевиявлення не висловлювалось, що суперечить ч. 4 ст. 4, ч. 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" (в редакції від 14.10.2008 року).

Таким чином, надавши в оренду ТОВ "Дніпроакваторія" земельну ділянку рекреаційного призначення державної форми власності площею 2,1 га, Петриківська районна державна адміністрація діяла за межами власної компетенції та перевищила надані їй повноваження, що призвело до порушення права Держави в особі Дніпропетровської облдержадміністрації, як власника землі, що є підставою для визнання недійсним акту органу виконавчої влади.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 11.09.2013 року по справі № 6-71цс13, постанові Вищого господарського суду України від 24.07.2014 року по справі № 912/1111/13.

За змістом ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4-6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Проте, незважаючи на вищевказану норму, спірний договір оренди землі 27.05.2010 року зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за № 83.

Згідно зі ст. 21 Цивільного кодексу України (в редакції станом на день прийняття оскаржуваного розпорядження), суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси.

Відповідно до ст. 215 Цивільного кодексу України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу. Зокрема, в частині 1 статті 203 зазначено, що зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; частиною 2 статті 203 встановлено, що особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ст. 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Відповідно до ст. 152 Земельного кодексу України, держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав на землю. Захист прав на землю може, крім іншого, здійснюватися шляхом визнання недійсними рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування, угод, застосування інших, передбачених законом, способів.

Відповідно до п. 3.15 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 року "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" в силу припису частини другої статті 548 Цивільного України визнання правочину недійсним тягне за собою наслідки у вигляді визнання недійсними правочинів, спрямованих на забезпечення виконання зобов'язання, яке виникає з цього правочину, навіть якщо самі по собі вони відповідають вимогам закону.

Відповідно до ст. 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна зі сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України "Про державну реєстрацію прав на нерухоме майно та їх обтяжень" у разі скасування на підставі рішення суду рішення про державну реєстрацію прав до Державного реєстру прав вноситься запис про скасування державної реєстрації прав.

Нормами статті 93 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для проведення підприємницької та інших видів діяльності.

При цьому, обов'язковою передумовою укладення договору оренди земельної ділянки, що перебуває у державній власності, відповідно до ст. ст. 116, 124 Земельного кодексу України є наявність рішенні уповноваженого органу про надання земельної ділянки в оренду.

Як встановлено судом, ТОВ "Дніпроакваторія" з заявою про отримання у користування спірної земельної ділянки до облдержадміністрації не звертався та відповідного рішення про відведення земельної ділянки облдержадміністрацією не приймалось.

Відсутність рішення органу виконавчої влади про надання дозволу на розроблення проекту землеустрою щодо відведення земельної ділянки або затвердження проекту землеустрою є підставою для визнання недійсним договору оренди землі.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог прокурора та вважає за доцільне задовольнити позов в повному обсязі.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідачів пропорційно розміру задоволених позовних вимог щодо кожного з них.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 203, 215, 216 Цивільного кодексу України, ст. 51, 93, 116, 122, 152 Земельного кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, ст. 7 Закону України "Про судовий збір", господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Визнати недійсним розпорядження голови Петриківської районної державної адміністрації від 22.12.2008 року за № 653-р-08 "Про надання земельної ділянки в оренду".

Визнати недійсним договір оренди землі загальною площею 2,1 га вартістю 3 817 401, розташованої на території Іванівської сільської ради Петриківського району за межами населеного пункту, кадастровий номер :03:004:0056, який укладено 20.04.2010 року між Петриківською районною державною адміністрацією ТОВ "Дніпроакваторія" та зареєстровано у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис від 27.05.2010 року за № 83.

Скасувати державну реєстрацію договору оренди земельної ділянки площею 2,1 га (кадастровий номер: :03:004:0056), укладеного між Петриківською районною державною адміністрацією та ТОВ "Дніпроакваторія", зареєстрованого 27.05.2010 року у Дніпропетровській регіональній філії Центру ДЗК № 83.

Зобов'язати ТОВ "Дніпроакваторія" (49000, м. Дніпропетровськ, вул.Курчатова, б. 2, кв. 83, ) повернути земельну ділянку загальною площею 2,1 га вартістю 3 817 401 грн., яка знаходиться на території Іванівської сільської ради Петриківського району за межами населеного пункту, кадастровий номер: :03:004:0056 у стані, не гіршому порівняно з тим, у якому він одержав її в оренду, шляхом підписання акту приймання-передачі землі.

Стягнути з Петриківської районної державної адміністрації (51800, смт. Петриківка, Петриківський р-н, Дніпропетровська обл., вул. Леніна, б. 69, ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891, пп. 2 п. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір") 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. - судового збору, про що видати наказ.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпроакваторія" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Курчатова, б. 2, кв. 83, ) до спеціального фонду Державного бюджету України (одержувач: Управління Державної казначейської служби України у Жовтневому районі м.Дніпропетровська Дніпропетровської області, , рахунок № 3005 в ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805012, КБКД 22030001, код ЄДРПОУ господарського суду Дніпропетровської області 03499891) 2436 (дві тисячі чотириста тридцять шість) грн. - судового збору, про що видати наказ.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 14.04.2015 року.

Суддя С.П.Панна