РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/5592/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»

до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна»

про відшкодування шкоди в порядку регресу 13 791,18 грн.

Суддя Якименко М.М.

Представники сторін:

від позивача: Лабик Р.Р. - довіреність №15 від 16.03.2015 року;

від відповідача: Подкуйко О.Ю. - довіреність №8 від 02.01.2015 року.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Українська охоронно-страхова компанія» звернулося до господарського суду м. Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» про відшкодування шкоди в порядку регресу 13 791,18 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що в результаті дорожньо-транспортної пригоди майну Управління Державної служби охорони при ГУ МВС України у м. Києві, яке є страхувальником позивача, було завдано матеріальної шкоди, яка була відшкодована позивачем в якості страхового відшкодування. У зв'язку з цим позивач просить суд стягнути з відповідача 13 791,18 грн. - суми страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827,00 грн. - судового збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2015 року порушено провадження по справі та призначено розгляд справи на 31.03.2015 року.

20.03.2015 року через відділ діловодства суду від Моторного (транспортного) страхового бюро надійшли документи по справі.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник відповідача подав відзив на позовну заяву.

В судовому засіданні 31.03.2015 року оголошено перерву до 01.04.2015 року.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник позивача позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

В судовому засіданні 01.04.2015 року представник відповідача позовні вимоги не визнав.

Відповідно до статті 85 ГПК України в судовому засіданні 01.04.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані матеріали справи в їх сукупності та заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

09.06.2010 року між Управлінням Державної служби охорони при ГУ МВС України у м. Києві (далі по тексту - страхувальник) та Приватним акціонерним товариством «Українська охоронно-страхова компанія» (далі по тексту - страховик, позивач) укладено Договір страхування наземного транспорту (крім залізничного) №КИ ДМт06-01 05490 (далі за текстом - Договір), за умовами якого був застрахований транспортний засіб марки «ВАЗ», державний номер 11 1704 (далі по тексту - застрахований транспортний засіб).

Відповідно до Договору страхування страховик повинен відшкодовувати шкоду, що трапилась в результаті страхового випадку, а саме: пошкодження, втрата або знищення транспортного засобу або додаткового обладнання внаслідок ДТП - дорожньо-транспортної пригоди за участю транспортного засобу.

З матеріалів справи слідує, що 22.09.2013 року в м. Києві на перехресті вулиць Оренбурга та вул. В. Яка, сталося ДТП, в результаті якого зіткнулися застрахований транспортний засіб, та транспортний засіб марки «КІА», державний номер АМ3095АР, яким керував Колумбегов В.Г., у результаті чого застрахованому транспортному засобу було завдано пошкодження (Протокол огляду транспортного засобу, Звіт з оцінки транспортного засобу, Довідка про ДТП, наявні в матеріалах справи).

Відповідно до Страхового акту №КА147-13 від 01.04.2014 року вартість матеріального збитку, завданого застрахованому транспортному засобу склала 14 601,18 грн. (копія страхового акту в матеріалах справи).

У зв'язку зі зверненням страхувальника до позивача з заявою про виплату страхового відшкодування в порядку регресу (копія заяви в матеріалах справи), позивачем було визнано вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що складено відповідний страховий акт, видано наказ на здійснення виплати страхового відшкодування страхувальникові (зазначені документи містяться в матеріалах справи) у розмірі 14 301,18 грн.

Відповідно до ст. 22, 1166 ЦК України особа, якій завдано збитків в результаті її цивільного права, має право на їх відшкодування. Шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала, і звільняється від її відшкодування, якщо доведе, що шкоду завдано не з її вини.

Згідно ч. 2 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Договір укладений між позивачем та страхувальником за своєю правовою природою є договором страхування. Правовідносини щодо страхування регулюються нормами Цивільного кодексу України, зокрема, главою 67 ЦК України.

Відповідно до ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Майнова шкода, завдана страхувальникові позивача була відшкодована позивачем відповідно до умов Договору, однак постановою Голосіївського районного суду м. Києва від 11.10.2013 року справа №752/17562/13-п (суддя Бойко О.В.), винним у ДТП визнано водія транспортного засобу марки «КІА», державний номер АМ3095АР, - Колумбегова В.Г.

Відповідно до єдиної централізованої бази даних МТСБУ цивільно-правова відповідальність Колумбегова М.А. (власник транспортного засобу марки «КІА» державний номер АМ3095АР) на момент дорожньо-транспортної пригоди була застрахована в Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» (далі по тексту - відповідач), відповідно до Полісу серія АС №5414722, що в свою чергу є підставою для відшкодування завданої майнової шкоди відповідачем.

Згідно до ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

У відповідності до вимог ст.1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно з ч. 1 ст. 1187 ЦК України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про страхування» франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Судом встановлено, що страховик виконав своє грошове зобов'язання 14.05.2014 року на підтвердження чого позивач надав суду платіжне доручення №210 від 14.05.2014 року на суму 14 301,18 грн.

Відповідно до Полісу АС №5414722 ліміт відповідальності відповідача: за шкоду по життю та здоров'ю 100 000,00 грн., за шкоду по майну 50 000,00 грн., франшиза 510,00 грн.

Відзив відповідача на позовну заяву не приймається судом в якості належного та допустимого доказу та спростовується наявними в матеріалах справи документами та чинним законодавством.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення 13 791,18 грн. - суми страхового відшкодування в порядку регресу, нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються судом на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Акціонерна страхова компанія «Інго-Україна» (01054, м. Київ, ВУЛИЦЯ ВОРОВСЬКОГО, будинок 33, ) на користь Приватного акціонерного товариства «УКРАЇНСЬКА ОХОРОННО-СТРАХОВА КОМПАНІЯ» (03056, м. Київ, ВУЛИЦЯ БОРЩАГІВСЬКА, будинок 145, ) 13 791 (тринадцять тисяч сімсот дев'яносто одну) грн. 18 коп. - суми страхового відшкодування в порядку регресу, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Якименко М.М.

Дата складання (підписання) повного тексту рішення: 08.04.2015 року.