ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

31 березня 2015 року Справа № 921/556/14-г/17

Вищий господарський суд України у складі:

головуючого судді:Вовка І.В.,
суддів:Грека Б.М.,
Запорощенка М.Д.,
Стратієнко Л.В.,
Черкащенка М.М.,

розглянувши заяву Тернопільської міської ради
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 05.03.2015
у справі№ 921/556/14-г/17
за позовомпершого заступника прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської обласної державної адміністрації
доТернопільської міської ради
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Тернопільське державне науково-технічне підприємство "Промінь"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
відповідача:комунальне підприємство фірма "Тернопільбудінвестзамовник" Тернопільської міської ради
провизнання незаконним та скасування рішення, скасування державної реєстрації права постійного користування земельною ділянкою, повернення земельної ділянки в державну власність

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Тернопільської області в інтересах держави в особі Тернопільської облдержадміністрації звернувся з позовом до Тернопільської міськради, в якому просив: визнати незаконним та скасувати рішення Тернопільської міськради № 6/30/1 від 22.03.2013, яким комунальному підприємству фірмі "Тернопільбудінвестзамовник" затверджено проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки площею 5,7575 га для будівництва та обслуговування гаражів за адресою: вул. Текстильна у м. Тернопіль; скасувати державну реєстрацію права постійного користування земельною ділянкою за Комунальним підприємством фірмою "Тернопільбудінвестзамовник"; повернути спірну земельну ділянку в державну власність.

Рішенням господарського суду Тернопільської області від 18.08.2014 у справі № 921/556/14-г/17 у позові відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 05.11.2014 у справі № 921/556/14-г/17, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 05.03.2015, рішення місцевого господарського суду скасовано, позов задоволено.

Тернопільською міською радою подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 05.03.2015 у справі № 921/556/14-г/17 , в якій заявник просить скасувати вказану постанову Вищого господарського суду України, прийняти у справі нове рішення про відмову у задоволенні позову.

Заяву, з посиланням на постанову Вищого господарського суду України від 05.03.2014 у справі № 925/543/13 мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України положень статті 122 Земельного кодексу України, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, Вищий господарський суд України вважає, що справа № 921/556/14-г/17 не підлягає допуску до провадження Верховного Суду України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно на таких підставах: неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах; встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета та підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 05.03.2015 у справі № 921/556/14-г/17, яку заявник просить переглянути, суд касаційної інстанції залишив без змін постанову суду апеляційної інстанції, якою задоволено позов про визнання незаконним та скасування рішення Тернопільської міськради про затвердження третій особі проекту землеустрою щодо відведення спірної земельної ділянки для будівництва та обслуговування гаражів, оскільки міська рада діяла з перевищенням своїх повноважень щодо розпорядження цією земельною ділянкою. При цьому, суд касаційної інстанції виходив із встановлених судом апеляційної інстанції обставин справи стосовного того, що до прийняття оспорюваного розпорядження міськради спірна земельна ділянка перебувала у постійному користуванні державного науково-технічного підприємства, на ній розташоване нерухоме майно (асфальтовані дороги, щебеневе покриття, повітряні лінії автостоянок, огорожа, шлагбаум, туалет, електроопори), що перебуває на балансі цього державного підприємства; факт перебування спірної земельної ділянки у державній власності підтверджується довідкою відділу Держземагенства у м. Тернополі та висновком Головного Управління Держземагенства у Тернопільській області.

Водночас у постанові від 05.03.2014 у справі № 925/543/13, на яку заявник посилається, Вищий господарський суд України погодився з висновками суду апеляційної інстанції щодо відмови у задоволенні позову в частині визнання недійсним рішення місцевої ради про надання в оренду відповідачу-2 земельної ділянки та витребування зазначеної земельної ділянки із чужого незаконного володіння. Вказаного висновку суд касаційної інстанції дійшов з огляду на встановлені судами попередніх інстанцій обставини справи про те, що за договорами купівлі-продажу відповідач-2 придбав у третьої особи-3 (державне підприємство) розташоване на спірній земельній ділянці нерухоме майно, та оформив на нього право власності, тобто до зазначеної особи перейшло право користування відповідною земельною ділянкою, на якій розташоване придбане майно; оскільки прокурором не подано доказів на підтвердження того, що на час прийняття оспорюваного рішення на території спірної земельної ділянки розташовувались об'єкти нерухомості, які б належали державному підприємству (третій особі-3), та не відбулось розмежування земель між державною та комунальною власністю, тому право розпоряджатись спірною земельною ділянкою, яка на той момент знаходилась в межах міста Черкаси, належало саме Черкаській міській раді.

Таким чином, наведені постанови не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у наведених справах різних обставин, в залежності від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні визначені статтею 11116 ГПК України підстави для допуску справи до провадження Верховного Суду України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Тернопільській міській раді у допуску справи № 921/556/14-г/17 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддя:І.Вовк
Судді:Б.Грек
М.Запорощенко
Л.Стратієнко
М.Черкащенко