ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 922/1409/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Лавренюк Т.А.

при секретарі судового засідання Вознюк С.В.

розглянувши справу

за позовом Сільськогосподарського (фермерського господарства) "Моноліт", с. Підлиман
до Сільськогосподарського (фермерського господарства) "Воля", с. Дружелюбівка
про стягнення 137 900,00грн.
за участю представників сторін:

позивача - Савін О.С., дов. б/н від 20.06.2014р.;

відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до суду із позовною заявою, в якій просить стягнути з відповідача суму основного боргу в розмірі 137 900,00грн. за неналежне виконання відповідачем зобов'язань за договорами поставки, а також покласти на відповідача понесені витрати зі сплати судового збору.

Представник позивача позовні вимоги підтримує, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача у призначене судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Враховуючи те, що судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи, проте відповідач не скористався своїм правом, передбаченим ст.22 Господарського процесуального кодексу України, тому суд вважає за можливе розглядати справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами, відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

29.05.2012р. між Селянським (фермерським господарством) "Моноліт" (позивач) та Селянським (фермерським господарством) "Воля" (відповідач) було укладено договір № 15 (далі договір), відповідно до умов якого позивач зобов'язався продати, а відповідач прийняти та оплатити кукурудзу в кількості 1,400тон.

Сторонами було погоджено ціну та загальну вартість товару.

Ціна за одиницю товару однієї тони, згідно п.3.1 договору, становить 8 000,00грн. Загальна сума товару складає 11 200,00грн. (п.3.2 договору).

Позивач на виконання умов договору № 15 від 29.05.2012р. поставив на адресу відповідача кукурудзу на загальну суму 11 200,00грн., що підтверджується накладною № 33 від 30.05.2012р. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯПО № 948881 від 30.05.2012р.

Також, 08.10.2012р. позивачем на адресу відповідача було поставлено пшеницю в кількості 50,68тон на загальну суму 126 700,00грн. та виставлено відповідачу рахунок-фактуру № 95 від 08.10.2012р. на вказану суму.

Поставка пшениці підтверджується накладною № 98 від 08.10.2012р. та довіреністю на отримання товарно-матеріальних цінностей ЯПО № 948883 від 08.10.2012р.

Частиною 1 ст. 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За приписами ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до ч.1 ст.181 Господарського кодексу України допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Таким чином, суд дійшов висновку, що між позивачем та відповідачем був укладений договір поставки у спрощений спосіб, предметом якого була поставка пшениці, та договір поставки, предметом якого була поставка кукурудзи.

За договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму (ст.265 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Судом встановлено, що позивачем за договором поставки № 15 від 29.05.2012р. та договором поставки, укладеним сторонами у спрощений спосіб, було поставлено відповідачу товар на загальну суму 137 900,00грн.

Видаткові накладні та довіреності на отримання товарно - матеріальних цінностей, які підтверджують поставку товару, оформлені належним чином та наявні в матеріалах справи.

Видаткові накладні відповідають вимогам ст.9 Закону України від 16.07.1999р. № 996-ХІV "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні", пункту 2.4 Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку. Дані накладні є первинними документами, які фіксують здійснення господарської операції (поставка товару) та початок перебігу строку для оплати за поставлений товар.

Відповідно до ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідач за поставлений позивачем товар не розрахувався, у зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість в розмірі 137 900,00грн.

Позивач неодноразово звертався на адресу відповідача з вимогами (вих. № 128 від 08.10.2014р. та вих. № 135 від 18.10.2014р.) сплатити заборгованість, однак дані вимоги залишені відповідачем без відповіді та задоволення.

Згідно із ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Факт наявності заборгованості за спірними договорами на загальну суму 137 900,00грн. підтверджується належними доказами, наявними у справі.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем у сумі 137 900,00грн., суд дійшов висновку, що позовні вимоги є цілком обґрунтованими, законними та такими, що підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат, суд керується ст.49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої судовий збір при задоволенні позову суд вважає за необхідне покласти на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 11, 692, 712 Цивільного кодексу України, статтями 181, 193, 265 Господарського кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Селянського (фермерського господарства) "Воля", (63841, Харківська область, Борівський район, с. Дружелюбівка) на користь Селянського (фермерського господарства) "Моноліт", (63824, Харківська область, Борівський район, с. Підлиман, вул. Радянська, 2) - 137 900,00грн. основного боргу, 2 758,00грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 17.04.2015 р.

Суддя Т.А. Лавренюк