ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015 Справа № 917/260/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр", вул. Ярмаркова, буд. 15, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (оригінальна назва - Общество с ограниченной ответственностью "Транснерудстрой"), вул. Жуковського, буд. 7, м.Красногорськ, Московська обл., 143402

про стягнення 2 782 350,00 руб., що еквівалентно 937 985,83 грн.

Суддя Ківшик О.В.

Представники:

від позивача: Лавришинець М.В., довіреність від 25.03.2014 р.;

від відповідача: не з'явилися.

Суть спору: розглядається позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" 2 782 350,00 руб., що еквівалентно 937 985,83 грн., заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 25.09.2014 р. договору поставки № 46/2014П, з яких : 2 782 350,00 руб. грн. основний борг.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, листом (а.с. 95) повідомив суд про те, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" 25.09.2014 р. було укладено договір поставки № 46/2014П, на виконання умов якого Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" було отримано від позивача товар на загальну суму 2 782 350,00 руб., вартість якого ним не оплачена; про час та місце розгляду справ відповідачу відомо. Останній просить суд розгляд справи провести за його відсутності.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не вбачає підстав для подальшого відкладення розгляду справи.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає за мотивами позовної заяви.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши надані документальні докази, суд,

встановив:

25.09.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (покупець) було укладено договір поставки № 46/2014П (а.с. 12-13, далі - Договір поставки), за умовами якого Товариство з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (постачальник) зобов'язувалося поставити у власність покупця, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (покупець) зобов'язувалося прийняти нерудні матеріали, вироблені постачальником (далі - "товар") і провести їх оплату на умовах договору, специфікацій та заявок, зазначених у додатках до Договору, що є його невід'ємними частинами.

При цьому сторони узгодили, зокрема, наступне:

- найменування (номенклатура), кількість, ціна, вартість, умови поставки товару визначаються Сторонами у специфікаціях до договору. Специфікація складається на обсяг поставки, що відвантажується покупцеві протягом одного календарного місяця (п. 1.2, пп. 1.2.1 Договору поставки);

- найменування (номенклатура), кількість, строки поставки, строки повідомлення про подачу вагонів, реквізити вантажовідправника та вінтажоотримувача визначаються сторонами в заявках до Специфікацій (Додаток № 2 до Договору, далі - "Заявка"). (п. 1.3 Договору поставки);

- вартість товару визначається в специфікаціях. Сума договору не є заздалегідь обумовленою і визначається шляхом підсумовування цін окремих поставок у відповідності зі специфікаціями. У разі зміни кон'юнктури ринку, вартості послуг перевезення, збільшення вартості електроенергії, ПММ та інших цін, і тарифів у межах строку дії цього Договору ціни на Товар можуть змінюватися на вимогу Постачальника шляхом складання та підписання сторонами Специфікації (п. 2.1, п. 2.2 Договору поставки);

- оплата кожної партії Товару здійснюється Покупцем шляхом банківського переказу в російських рублях на рахунок Постачальника протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту відвантаження Товару в місці, вказаному в п. 2.6 Договору. Зобов'язання Покупця по оплаті Товару вважається виконаним з моменту зарахування грошових коштів на розрахунковий рахунок Покупця (п. 2.3, п. 2.4 Договору поставки);

- товар за цим договором поставляється на умовах FCA (ІНКОТЕРМС 2010) ж/д станція Кременчук, Південна залізниця, код станції 425001 (п. 2.6 Договору поставки);

- датою виконання Продавцем зобов'язання щодо поставки товару вважається дата, вказана у вантажній митній декларації з навантаженням товару на транспортний засіб Покупця в місці, вказаному в п. 2.6 Договору (п. 4.4 Договору поставки);

- право власності на товар, а також ризик випадкової загибелі товару переходять від Постачальника до Покупця в момент, визначений п. 2.6 Договору (п. 5.5 Договору поставки);

- даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє протягом одного календарного року, у випадку, якщо до вказаного моменту у сторін залишилися невиконані зобов'язання, що виникають із даного договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань (п. 9.1 Договору поставки).

30.12.2014 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (покупець) було укладено додаткову угоду № 2 до Договору поставки № 46/2014П (а.с. 14), відповідно до якої сторони внесли зміни :

- до п. 8.1 Договору поставки, виклавши його у наступній редакції : "Усі спори, неузгодженості або вимоги, які виникають з цього договору або у зв'язку з ним, в тому числі які стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають розгляду у Господарському суді Полтавської області";

- до п. 9.1 Договору поставки, виклавши його у наступній редакції : "Даний договір вступає в дію з моменту його підписання сторонами та діє до 31.12.2015 р., а у випадку, якщо до вказаного моменту у сторін залишилися невиконані зобов'язання, що виникають із даного договору, строк дії договору продовжується до повного виконання сторонами своїх зобов'язань".

25.09.2014 р. Товариством з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (покупець) було підписано специфікацію № 1 (а.с. 15), відповідно до якої останні погодили поставку щебеню фракції 5-20 мм за ціною 270,00 руб./т. у кількості 30 000,00 тон загальною вартістю 8 100 000,00 руб. строком відвантаження до 31.11.2014 р..

Факт виконання позивачем договірних зобов'язань з поставки відповідачу щебеню фракції 5-20 у кількості 10 305 000,00 кг. на загальну суму 2 782 350,00 руб. підтверджують : вантажна митна декларація № 806010001/2014/012789 від 31.10.2014 р. на суму 324 000, 00 руб. (а.с. 40), вантажна митна декларація № 806010001/2014/012792 від 31.10.2014 р. на суму 344 250, 00 руб. (а.с. 45), вантажна митна декларація № 806010001/2014/012971 від 05.11.2014 р. на суму 401 760, 00 руб. (а.с. 50), вантажна митна декларація № 806010001/2014/012975 від 05.11.2014 р. на суму 401 760, 00 руб. (а.с. 61), вантажна митна декларація № 806010001/2014/013012 від 06.11.2014 р. на суму 412 290, 00 руб. (а.с. 66), вантажна митна декларація № 806010001/2014/013076 від 07.11.2014 р. на суму 75 060, 00 руб. (а.с. 55), вантажна митна декларація № 806010001/2014/013103 від 07.11.2014 р. на суму 396 900, 00 руб. (а.с. 73), вантажна митна декларація № 806010001/2014/013226 від 11.11.2014 р. на суму 426 330, 00 руб. (а.с. 80).

Крім того, позивачем було пред'явлено відповідачу рахунки-фактури № 32 від 31.10.2014 р. на суму 324 000,00 руб., № 33 від 31.10.2014 р. на суму 344 250,00 руб., № 34 від 05.11.2014 р. на суму 401 760 руб., № 35 від 05.11.2014 р. на суму 401 760,00 грн., № 36 від 06.11.2014 р. на суму 412 290,00 руб., № 37 від 07.11.2014 р. на суму 75 060, 00 руб., № 38 від 07.11.2014 р. на суму 396 900,00 грн. та № 39 від 11.11.2014 р. на суму 426 330,00 руб..

Передача постачальником та приймання залізницею до перевезення товару - щебеню фракції 5-20 у кількості 10 305 000,00 кг. - підтверджується залізнодорожніми накладними (ЗДН) № 43668318 від 04.11.2014 р., № 43668334 від 04.11.2014 р., № 43695188 від 06.11.2014 р., № 43710730 від 07.11.2014 р., № 43710748 від 07.11.2014 р., № 43730969 від 09.11.2014 р., № 43752120 від 11.11.2014 р., № 43752591 від 11.11.2014 р., № 43769827 від 13.11.2014 р., № 43769835 від 13.11.2014 р., № 43781038 від 13.11.2014 р., № 43781020 від 13.11.2014 р., № 43807684 від 16.11.2014 р., № 43807692 від 14.11.2014 р..

За даними позивача на момент подання позову до суду в порушення умов Договору поставки відповідач оплату за отриманий товар не здійснив, заборгованість останнього складає 2 782 350,00 руб.. Дана обставина підтверджується також актом звірки взаємних розрахунків за Договором поставки між сторонами за період з 25.09.2014 р. по 10.03.2015 р. (а.с. 95).

Вважаючи свої права порушеними, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" 2 782 350,00 руб. заборгованості, що виникла внаслідок неналежного виконання останнім умов укладеного між сторонами 25.09.2014 р. договору поставки № 46/2014П (основний борг).

При винесенні рішення суд виходив з наступного.

У п. 8.1 Договору поставки в редакції Додаткової угоди № 2 Товариство з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" узгодили, що усі спори, неузгодженості або вимоги, які виникають з цього договору або у зв'язку з ним, в тому числі які стосуються його виконання, порушення, припинення чи недійсності, підлягають розгляду у Господарському суді Полтавської області.

Можливість застосування договірної підсудності передбачено п. 2 ст. 4 Угоди "Про порядок вирішення спорів, пов'язаних із здійсненням господарської діяльності" від 20.03.1992 року, учасниками якої є Україна та Російська Федерація, а також ст. 76 Закону України від 23.06.2005 р. № 2709-IV "Про міжнародне приватне право" (далі - Закон України "Про міжнародне приватне право"), згідно якої суди можуть приймати до свого провадження і розглядати, будь-які справи з іноземним елементом якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків, передбачених у статті 77 цього закону.

Якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності, спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу ІІІ ГПК України (п. 1 роз'яснення Президії Вищого Господарського Суду України № 04-5/608 від 31.05.2002 р. від 31.05.2002 р. № 04-5/608 "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" (із змінами та доповненнями).

Таким чином, приймаючи до уваги правовий статус відповідача як іноземного суб'єкта господарювання, а також той факт, що сторони по справі передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом Господарському суді Полтавської області, спір підлягає вирішенню саме в даному суді.

З метою визначення застосування права суд виходить з приписів Закону України "Про міжнародне приватне право" (із змінами та доповненнями) відповідно до ст. 2 вказаного Закону. Так, згідно із ст. 4, ст. 5 та ст. 43 Закону України "Про міжнародне приватне право" право, що підлягає застосуванню до приватноправових відносин з іноземним елементом, визначається згідно з колізійними нормами та іншими положеннями колізійного права цього Закону, інших законів, міжнародних договорів України. У випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту правових відносин. Вибір права згідно з частиною першою цієї статті має бути явно вираженим або прямо випливати з дій сторін правочину, умов правочину чи обставин справи, які розглядаються в їх сукупності, якщо інше не передбачено законом. Сторони договору згідно із статтями 5 та 10 цього Закону можуть обрати право, що застосовується до договору, крім випадків, коли вибір права прямо заборонено законами України.

Частиною 9 ст. 6 Закону України від 16.04.1991 р. № 959-ХІІ "Про зовнішньоекономічну діяльність" (із змінами та доповненнями) встановлено, що права та обов'язки сторін зовнішньоекономічних договорів (контрактів) визначаються правом країни, що вибрана сторонами при укладенні договору (контракту) або у результаті подальшого узгодження.

У п. 8.3 Договору поставки Товариство з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" узгодили, що за даним договором застосовуються право України.

Згідно із ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Положеннями статей 627, 628 Цивільного кодексу України визначено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Враховуючи правову природу укладеного між сторонами Договору, кореспондуючи права та обов'язки його сторін, суд дійшов висновку, що оцінка правомірності заявлених вимог має здійснюватись з урахуванням приписів законодавства, які регламентують правовідносини з договору поставки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін. Згідно ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Відповідно до ч. 6 ст. 265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договори купівлі-продажу.

За приписами ст. 663, ст. 664 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу. Обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент: вручення товару покупцеві, якщо договором встановлений обов'язок продавця доставити товар; надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару. Договором купівлі-продажу може бути встановлений інший момент виконання продавцем обов'язку передати товар. Товар вважається наданим у розпорядження покупця, якщо у строк, встановлений договором, він готовий до передання покупцеві у належному місці і покупець поінформований про це. Готовий до передання товар повинен бути відповідним чином ідентифікований для цілей цього договору, зокрема шляхом маркування. Якщо з договору купівлі-продажу не випливає обов'язок продавця доставити товар або передати товар у його місцезнаходженні, обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент здачі товару перевізникові або організації зв'язку для доставки покупцеві.

Згідно ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором не встановлено інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином. Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, позивач належним чином виконав зобов'язання за Договором поставки, здійснивши поставку відповідачу щебеню на загальну суму 2 782 350,00 руб., що підтверджується матеріалами справи та визнається відповідачем.

В свою чергу, відповідач в порушення прийнятих на себе зобов'язань за вказаним Договором поставки та приписів ст. 692 Цивільного кодексу України не оплатив повну вартість отриманого товару. При цьому як факт отримання товару від позивача за вказаними вантажними митними деклараціями, так і розмір заборгованості у сумі 2 782 350,00 руб. відповідач визнав.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача 2 782 350,00 руб. основного боргу підтверджені документально та нормами матеріального права, відповідачем визнаються, визнання відповідачем даного позову вчинено повноважною особою з дотриманням встановлених правил вчинення вказаної процесуальної дії, не суперечить законодавству, не порушує прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб, та приймається судом, а тому позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Понесені позивачем при пред'явленні даного позову судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 78, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Транснерудстрой" (оригінальна назва - Общество с ограниченной ответственностью "Транснерудстрой", вул. Жуковського, буд. 7, м.Красногорськ, Московська обл., 143402, основний державний реєстраційний номер 917) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Мало - Кохнівський кар'єр" (вул. Ярмаркова, буд. 15, м. Кременчук, Полтавська обл., 39600, ідентифікаційний код юридичної особи 38952905 - 2 782 350,00 руб., що еквівалентно 937 985,83 грн., заборгованості та 18 760,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ з набранням рішенням законної сили.

Суддя О.В.Ківшик

Примітка : Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. Рішення може бути оскаржено протягом десяти днів з дня прийняття рішення, а у разі якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення - з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційною інстанцією.