ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

"31" березня 2015 р. Справа № 911/627/15

за позовом державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м. Бориспіль,

до відповідача дочірнього підприємства з іноземною інвестицією «Аіро Кейтерінг Сервісіз Україна», м. Бориспіль,

про стягнення 240 262,06 грн.

Суддя О.В. Конюх

представники сторін:

від позивача: Нагорна А.В., уповноважена, довіреність від 17.01.2015р. №01-226/6-98;

від відповідача: не з'явився;

СУТЬ СПОРУ:

позивач - державне підприємство «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м. Бориспіль, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 13.02.2015р. №35-28/7-19 до відповідача - дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервісіз Україна», м. Бориспіль, в якому просить суд стягнути з відповідача 240 262,06 грн. заборгованості, з яких: 223 200,00 грн. основної заборгованості за договором від 14.02.2014р. №37.1-14/5-02 про надання послуг з контролю на безпеку бортового харчування, пеня в сумі 9 213,37 грн., 3% річних в сумі 929,49 грн. та індекс інфляції в розмірі 6 919,20 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач своїх зобов'язань за договором від 14.02.2014р. №37.1-14/5-02 про надання послуг з контролю на безпеку бортового харчування належним чином не виконав, у зв'язку з чим за відповідачем рахується сума основного боргу в розмірі 223 200,00 грн. Крім того, у зв'язку із простроченням дочірнім підприємством з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервісіз Україна» грошового зобов'язання, позивач просить суд стягнути з відповідача передбачену пунктом 3.5. договору пеню в сумі 9 213,37 грн., а також 3% річних в розмірі 929,49 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6 919,20 грн. згідно ст. 625 Цивільного кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2015р. позовну заяву державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/627/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 10.03.2015р.

В судове засідання 10.03.2015р. з'явився представник позивача, який подав витребувані ухвалою суду від 20.02.2015р. документи.

Ухвалою господарського суду Київської області від 10.03.2015р., у зв'язку з нез'явленням у судове засідання представника відповідача та неподання ним витребуваних судом додаткових документів та доказів, розгляд справи відкладено на 31.03.2015р.

Відповідач свого повноважного представника у судові засідання 10.03.2015р. та 31.03.2015р. не направив, вимоги суду, викладені в ухвалах від 20.02.2015р. та від 10.03.2015р., не виконав, витребувані судом документи та відзив на позов суду не представив та про причини нез'явлення в судове засідання господарський суд належним чином не повідомив.

Відповідно до роз'яснень та рекомендацій Пленуму Вищого господарського суду України, викладені в пункті 3.9.1 постанови від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час та місце розгляду справи у разі виконання судом вимог частини першої ст. 64, ст. 87 ГПК України.

Суд, у відповідності до вимог ст. 64 ГПК України, направляв відповідачу на належну адресу, вказану у позовній заяві, яка відповідає даним Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, копії ухвал господарського суду від 20.02.2015р. та від 10.03.2015р. рекомендованим листом, які відповідачем отримані відповідно 03.03.2015р. та 17.03.2015р., про що свідчать залучені до матеріалів справи рекомендовані повідомлення про вручення поштових відправлень. За таких обставин відповідач був завчасно та належним чином повідомлений судом про дату, час та місце проведення судових засідань.

Відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до права суду, передбаченого ст. 75 ГПК України, справа розглянута за наявними матеріалами.

Розглянувши позов державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль», м. Бориспіль (далі - ДП «МА «Бориспіль»), до відповідача - дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервісіз Україна», м. Бориспіль (далі - ДП «АіроКейтерінг Сервісіз Україна»), вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно вивчивши зібрані у справі докази, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

відповідно до частини 1 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, зокрема, з правочинів.

Майново-господарські зобов'язання між суб'єктами господарювання виникають на підставі договорів (стаття 179 ГК України) й сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначені умов договору (стаття 627 ЦК України).

Підставою виникнення взаємних прав та обов'язків сторін у справі є укладений 14.02.2014р. між ДП «МА «Бориспіль» (далі - виконавець) та ДП «АіроКейтерінг Сервісіз Україна» (далі - замовник) Договір №37.1-14/5-02 (далі - Договір), згідно якого виконавець надає замовнику послуги з забезпечення контролю на безпеку бортового харчування на вихідній лінії цеху бортового харчування, а замовник приймає їх та сплачує. Відповідно до умов Договору:

- замовник зобов'язаний сплачувати рахунки виконавця, підписувати та повертати Акти приймання-здачі виконаних послуг (надалі - Акти) та реєстри обліку надання послуг із здійснення контролю на безпеку бортового харчування (підпункт 2.2.13. Договору);

- виконавець надає замовнику послуги з забезпечення контролю на безпеку бортового харчування на вихідній лінії цеху бортового харчування у відповідності до Закону України «Про Державну програму авіаційної безпеки цивільної авіації», наказу Державної служби України з нагляду за забезпеченням безпеки авіації від 28.09.2004р. №81 «Про затвердження Інструкції з організації та здійснення контролю на безпеку в аеропортах України», Технології контролю на безпеку вантажу, багажу, поштових відправлень, бортових припасів, Технології контролю бортових припасів (товарів) на безпеку (пункт 2.3.1. Договору);

- виконавець виписує рахунки за надані послуги, що передбачені Договором, та Акти (підпункт 2.3.1.7. Договору);

- виконавець направляє замовнику для ознайомлення Програму безпеки виконавця в частині, що стосується, негайно після підписання цього Договору, але в будь-якому випадку не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з дня підписання цього Договору (підпункт 2.3.1.8. Договору);

- вартість послуг із здійснення контролю на безпеку бортового харчування на вихідній лінії цехів бортового харчування замовника (надалі - послуги із здійснення контролю на безпеку бортового харчування) у відповідності до Договору становить 62 000,00 грн. (без урахування ПДВ) за забезпечення роботи одного пункту контролю на безпеку за місяць (пункт 3.1. Договору);

- рахунки за послуги із здійснення контролю на безпеку бортового харчування самостійно отримуються замовником в бухгалтерії виконавця до 10 числа, що слідує за звітним, та сплачуються до 25 числа місяця, що слідує за звітним. Рахунки виставляються на підставі первинних документів, складених та підписаних уповноваженими особами сторін (пункт 3.3. Договору);

- разом з рахунками замовник отримує акти. Підписані акти замовник зобов'язаний повернути в бухгалтерію виконавця протягом 5-ти банківських днів з дати отримання. Якщо протягом 5-ти днів з дня одержання акт не буде повернуто виконавцю, він вважається підписаним сторонами (пункт 3.4. Договору);

- у випадку несвоєчасної оплати рахунків замовник виплачує виконавцю за кожний день простроченого платежу пеню від суми заборгованості у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у той період, за який сплачується пеня (пункт 3.5. Договору);

- Договір набирає чинності з дати підписання його обома сторонами та діє протягом 3 (трьох) років. Якщо Договір підписується сторонами окремо, датою підписання вважається більш пізня дата. Подальше продовження строку дії Договору здійснюється за письмовим узгодженням сторін (пункт 4.1. Договору).

Частиною 1 ст. 173 та пунктом 2 частини 1 ст. 175 ГК України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до частини 1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Укладений Договір за правовим змістом сторін є договором про надання послуг.

Згідно визначення частини 1 ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до частини 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як стверджує позивач, ДП «МА «Бориспіль» свої договірні зобов'язання виконав у повному обсязі та за період жовтень - грудень 2014р. надав послуги з забезпечення контролю на безпеку бортового харчування на вихідній лінії цеху бортового харчування (контроль на безпеку відкритих контейнерів з порціями бортового харчування, боксів, коробок, термосів, духовок, мішків та іншої тари з бортовим харчуванням та обладнанням на вихідній лінії цеху бортхарчування замовника безпосередньо перед завантаженням на спецавтомобіль згідно Технології контролю на безпеку вантажу, поштових відправлень, бортових припасів; контроль процесу пломбування працівниками замовника контейнерів з порціями бортового харчування, боксів, коробок, термосів, духовок, мішків іншої тари з бортовим харчуванням та обладнанням; звіряння нумерації пломб із записами внесених замовником в супроводжувальну накладну; огляд кузова спецавтомобіля з метою виявлення в ньому сторонніх осіб, предметів та речовин, заборонених для перевезення на повітряному транспорті; контроль за завантаженням автоліфта та його пломбування відповідальними особами замовника) на загальну суму 223 200,00 грн. що підтверджується відповідними актами, а саме:

Акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.10.2014р. на суму 74 400,00 грн.,

Акт приймання-здачі виконаних послуг від 30.11.2014р. на суму 74 400,00 грн.,

Акт приймання-здачі виконаних послуг від 31.12.2014р. на суму 74 400,00 грн. (належним чином засвідчені копії актів приймання - здачі виконаних послуг залучені до матеріалів справи, а оригінали оглянуті в судовому засіданні 10.03.2015р.). Крім того, позивачем відповідачу виставлені відповідні рахунки-фактури від 31.10.2014р. № 897/716, від 30.11.2014р. № 897/811, від 31.12.2014р. № 897/929.

Пунктом 3.4. Договору визначено, що підписані акти замовник зобов'язаний повернути в бухгалтерію виконавця протягом 5-ти банківських днів з дати отримання. Акти підписуються керівниками сторін, або призначеними ними повноважними особами. У разі підписання актів не керівниками, сторони надають одна одній належним чином оформлені повноваження на осіб, що підписують акти.

На твердження позивача, в порушення зазначених умов Договору відповідач, отримавши акти приймання - здачі виконаних послуг за період жовтень-грудень 2014р., їх не підписав. Доказів того, що відповідач звертався до позивача претензіями та/або зауваженнями щодо якості та/або кількості та/або вартості отриманих послуг матеріали справи не містять.

При цьому суд констатує, що пунктом 3.4. Договору сторони додатково передбачили, що якщо протягом 5-ти днів з дня одержання акт не буде повернуто виконавцю, він вважається підписаний сторонами.

Відповідно до умов пункту 3.3. Договору рахунки виставляються на підставі первинних документів, складених та підписаних уповноваженими особами сторін. Рахунки за послуги із здійснення контролю на безпеку бортового харчування самостійно отримуються замовником в бухгалтерії виконавця до 10 числа, що слідує за звітним, та сплачуються до 25 числа місяця, що слідує за звітним.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з копій реєстрів отриманих рахунків-фактур. Актів виконаних робіт та податкових накладних за жовтень, листопад, грудень 2014р., 11.11.2014р. відповідачем отримано рахунок-фактуру від 31.10.2014р. №897/716, рахунок-фактуру від 30.11.2014р. №897/811 та рахунок-фактура від 31.12.2014р. №897/929 отримано відповідачем 16.12.2014р. та 20.01.2015р. відповідно.

За таких обставин, суд робить висновок, що послуги з забезпечення контролю на безпеку бортового харчування на вихідній лінії цеху бортового харчування за період з жовтня-грудня 2014р. позивачем надано належним чином та в повному обсязі, а відповідачем зазначені послуги прийнято без зауважень.

Згідно частини 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

На твердження позивача, в порушення зазначених умов Договору відповідач, отримавши рахунки-фактури на загальну суму 223 200,00 грн., оплату вартості наданих позивачем послуг згідно виставлених рахунків-фактур не здійснив.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно з частиною 2 ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Ухвалами від 10.03.2015р. та від 31.03.2015р., господарський суд зобов'язував відповідача подати документи, що підтверджують сплату відповідачем коштів за Договором, а також пропонував подати відзив на позов з документальним та правовим обґрунтуванням заперечень. Відповідач відзив на позов не подав, доказів належного виконання своїх зобов'язань перед позивачем за Договором суду не представив та доводів позивача не спростував.

Таким чином, судом встановлено факт порушення відповідачем - ДП «АіроКейтерінг Сервісіз Україна» своїх договірних зобов'язань перед ДП «МА "Бориспіль» в частині оплати вартості наданих за Договором послуг за період жовтень-грудень 2015р., відповідно вимога позивача про стягнення з відповідача основного боргу в сумі 223 200,00 грн. є обґрунтованою, матеріалами справи підтверджується та підлягає задоволенню в заявленій сумі.

У зв'язку із наявністю вказаної простроченої заборгованості, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню, передбачену пунктом 3.5. Договору, що в сумі складає 9 213,37 грн.

Відповідно до частини 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до частини 3 ст. 549 ЦК України пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступені його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Крім того, у зв'язку із простроченням відповідачем свого грошового зобов'язання за Договором, позивач просить суд стягнути з відповідача 3% річних в сумі 929,49 грн. та інфляційні втрати (збитки, завдані інфляційними процесами) в сумі 6 919,20 грн.

Відповідно до положень частини 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних не є штрафними санкціями, а є способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (виплати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові. Зазначену правову позицію також підтримує і Верховний Суд України (постанова від 23.01.2012р. у справі №37/64).

Отже, враховуючи:

- наявність у відповідача простроченого боргового зобов'язання перед позивачем;

- строк та порядок оплати вартості наданих послуг, встановлені Договором;

- відповідальність за порушення грошового зобов'язання, визначені пунктом 3.5. Договору та статтями 1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань";

- спосіб захисту майнового права, передбачений статтею 625 ЦК України;

- встановлені постановами правління Національного банку України "Про регулювання грошово-кредитного ринку" розміри облікових ставок НБУ та виходячи з наступного розрахунку:

документНарахо-вано, грн.строк оплати (п. 3.3. Договору)фактич-но сплачено, грн.основний борг, грн.період простроченняпеня, грн.3% річних, грн.Інфляційні втрати, грн
Акт від 31.10.2014р., рахунок №897/71674 400,025.11.14074 400,026.11 - 24.12.141 655,15177,342 232,00
Акт від 30.11.2014р., рахунок №897/81174 400,025.12.140148 800,025.12.14 - 24.01.153 538,59379,134 612,80
Акт від 31.12.2014р., рахунок №897/92974 400,025.01.150223 200,025.01 - 13.02.20153 962,56366,900
всього223 200,0 0223 200,0 9 156,30923,376 844,80
судом встановлено, що за заявлений позивачем період до 13.02.2015р. з відповідача належить до стягнення на користь позивача пеня в сумі 9 156,30 грн., три проценти річних в сумі 923,37 грн. та 6 844,80 грн. інфляційних втрат.

За таких обставин, повно та обґрунтовано дослідивши наявні у справі докази, перевіривши на відповідність закону та дійсним обставинам справи розрахунок позивача, суд вважає вимоги позивача обґрунтованими, законними та такими, що підлягають частковому задоволенню.

Суд приймає рішення про стягнення з відповідача - дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервсіз Україна» на користь позивача - державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» 240 124,47 грн. заборгованості, з яких: 223 200,00 грн. основної заборгованості за договором від 14.02.2014р. №37.1-14/5-02 про надання послуг з контролю на безпеку бортового харчування, пеня в сумі 9 156,30 грн., 3% річних в сумі 923,37 грн. та інфляційні втрати в розмірі 6 844,80 грн.

У зв'язку із частковим задоволенням позову, відповідно до статті 49 ГПК України, судовий збір покладається на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ч. 1 ст. 11, ст. 16, ч. 1 ст. 509, ст. ст. 525, 526, ч. 1 ст. 530, ч. 2 ст. 536, ч. 1 ст. 546, ст. ст. 549, 610, ч. 2 ст. 614, ст. ст. 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 173, пункт 2 ч. 1 ст. 175, ч. 1 ст. 193, ст. 230, ч. ч. 4, 6 ст. 231, ч. 6 ст. 232, ч. 2 ст. 343 Господарського кодексу України, ст. ст. 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», ст. ст. 33, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» до дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервсіз Україна» задовольнити частково.

2. Стягнути з дочірнього підприємства з іноземними інвестиціями «АіроКейтерінг Сервсіз Україна» (08307, Київська обл.., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», )

на користь державного підприємства «Міжнародний аеропорт «Бориспіль» (08307, Київська обл., м. Бориспіль, міжнародний аеропорт «Бориспіль», )

223 200,00 грн. (двісті двадцять три тисячі двісті гривень нуль копійок) основної заборгованості,

9 156,30 грн. (дев'ять тисяч сто п'ятдесят шість гривень тридцять копійок) пені,

923,37 грн. (дев'ятсот двадцять три гривні тридцять сім копійок) 3% річних,

6 844,80 грн. (шість тисяч вісімсот сорок чотири гривні вісімдесят копійок) збитків, завданих інфляційними процесами,

4 802,49 грн. (чотири тисячі вісімсот дві гривні сорок дев'ять копійок) судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3. В іншій частині позову відмовити.

Дане рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. Апеляційна скарга може бути подана протягом десяти днів з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК України.

Повний текст рішення підписано 21.04.2015р.

Суддя О.В. Конюх