ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 916/5214/14

За позовом: Обслуговуючого кооперативу „Житлове об'єднання „Цементник"

до відповідача: Одеської міської ради

за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49

за участю третіх осіб, які не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача: ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54; ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_26, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, а також ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64 з відповідними законними представниками.

про визнання права власності

Суддя Степанова Л.В.

Представники:

Від позивача: Карпенко М.І. за довіреністю

Від відповідача: Моджук І.О за довіреністю.

Третя особа: ОСОБА_50 за паспортом; ОСОБА_67 за довіреністю.

Третя особа: ОСОБА_53 за паспортом; ОСОБА_68 за договором.

Третя особа: ОСОБА_54 за паспортом; ОСОБА_68 за договором.

Третя особа: ОСОБА_52 за паспортом.

Третя особа: ОСОБА_56 за паспортом.

Третя особа: ОСОБА_59 за паспортом.

Суть спору: про визнання права власності

Обслуговуючий кооператив „Житлове об'єднання „Цементник" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору: ОСОБА_1, ОСОБА_2, ОСОБА_3, ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_69, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_58, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_53, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_52, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_50, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_59, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_70, ОСОБА_43, ОСОБА_51, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49 про визнання права власності на будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 998,9 кв. м., жилою площею 701,8 кв. м. та визнання права власності на будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 1397,8 кв. м., жилою площею 711,3 кв. м.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 26.12.2014р. суддею Малярчук І.А. порушено провадження у справі № 916/5214/14.

25.12.2014р. до матеріалів справи надійшли додатки до позовної заяви Обслуговуючого кооперативу „Житлове об'єднання „Цементник" (вх. № 34188/14 від 25.12.2014р.).

28.01.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання Обслуговуючого кооперативу „Житлове об'єднання „Цементник" про відкладення розгляду справи в зв'язку з необхідністю підготовки доказів по справі (вх. № 2503/15 від 28.01.2015р.).

28.01.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання третіх осіб (вх. № 2501/15 від 28.01.2015р.) про відкладення розгляду справи в зв'язку з необхідністю підготовки доказів по справі.

29.01.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання третіх осіб ОСОБА_69 та ОСОБА_53 про відкладення розгляду справи та витребування у позивача договору купівлі - продажу від 1.07.01р. № 01/07 з додатками (з переліком № 1/сукупних валових активів), акту приймання - передачі від 2.07.2001р., довідки про взяття на баланс від 27.12.2004р., технічного паспорту від 5.02.98р. та статут позивача (вх. № 2-433/15 від 29.01.2015р.).

29.01.2015р. до матеріалів справи надійшли письмові пояснення представника третьої особи ОСОБА_50 (вх. № 2544/15 від 29.01.2015р.) відповідно до яких остання просить суд у задоволені позову відмовити.

29.01.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання представника третьої особи ОСОБА_50 (вх. № 2545/15 від 29.01.2015р.) про залучення останньої до справи та визначення її статусу відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

29.01.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання третіх осіб ОСОБА_69 та ОСОБА_53 про здійснення фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу (вх. № 2532/15 від 29.01.2015р.).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.02.2015р. було визначено статус ОСОБА_50 як третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 25.02.2015р.

23.02.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_23 про визначення статусу останнього відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 4863/15 від 23.02.2015р.).

Також, 23.02.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_71 про визначення статусу останньої відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 4859/15 від 23.02.2015р.).

23.02.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_52 про визначення статусу останнього відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 4857/15 від 23.02.2015р.).

23.02.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_33 про визначення статусу останньої відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 4855/15 від 23.02.2015р.).

23.02.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_72 про визначення статусу останньої відповідно до ст. 27 ГПК України в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-978/15 від 23.02.2015р.).

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшли пояснення по суті спору третьої особи ОСОБА_54 (вх. № 5072/15 від 25.04.2015р.) відповідно до яких остання просить суд у задоволені позову відмовити.

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшла заява ОСОБА_55 про залучення останньої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1024/15 від 25.02.2015р.).

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшла заява ОСОБА_53 про залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача неповнолітнього ОСОБА_64 (вх. № 2-1025/15 від 25.02.2015р.).

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшла заява ОСОБА_53 про залучення останньої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1026/15 від 25.02.2015р.).

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшла заява ОСОБА_54 про залучення останньої до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1023/15 від 25.02.2015р.).

25.02.2015р. до матеріалів справи надійшли пояснення по суті спору ОСОБА_53, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_64 (вх. № 5073/15 від 25.02.2015р.) відповідно до яких остання просить суд у задоволені позову відмовити.

Розпорядженням керівника апарату суду № 164 від 25.02.2015р., приймаючи до уваги перебування судді Малярчук І.А. з 24.02.2015р. у відпустці по вагітності та пологам, справу № 916/5214/14 було призначено до повторного автоматичного розподілу.

Згідно з автоматизованим розподілом справ, в порядку ст. 2-1 Господарського процесуального кодексу України, справу № 916/5214/14 передано на розгляд судді Степанової Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 25.02.2015р. справу № 916/5214/14 було прийнято до провадження суддею Степановою Л.В.

У судовому засіданні від 17.03.2015р. представником позивача були надані клопотання про залучення додаткових доказів (вх. № 6974/15 від 17.03.2015р.) та (вх. № 6973/15 від 17.03.2015р.).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 17.03.2015р. було визначено статус ОСОБА_53, ОСОБА_73, ОСОБА_52, ОСОБА_51 як третіх особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У судовому засіданні від 02.04.2015р. ОСОБА_74 було надане клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та визначення її статусу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1718/15 від 02.04.20105р.).

У судовому засіданні від 02.04.2015р. ОСОБА_57 було надане клопотання про залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та визначення її статусу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1717/15 від 02.04.2015р.).

У судовому засіданні від 02.04.2015р. ОСОБА_26 було надане клопотання про залучення його до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору та визначення його статусу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1719/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_57 в інтересах малолітньої дитини ОСОБА_61 про залучення останньої в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1713/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_51 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_75 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1711/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_58 в інтересах неповнолітнього ОСОБА_63 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1712/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_58 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1710/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_59 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1715/15 від 02.04.2015р.).

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання ОСОБА_70 про залучення останнього в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача (вх. № 2-1714/15 від 02.04.2015р.).

У судовому засіданні від 02.04.2015р. представником відповідача було надано відзив (вх. № 8472/15 від 02.04.2015р.) згідно з яким Одеська міська рада просить суд у задоволенні позову відмовити.

02.04.2015р. до матеріалів справи надійшло клопотання третіх осіб ОСОБА_69 та ОСОБА_53 про витребування додаткових доказів (вх. № 2-1704/15 від 02.04.2015р.).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.04.2015р. було визначено статус та залучено до участі у справі ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_26 в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача.

У судовому засіданні від 14.04.2015р. представником позивача були надані пояснення з урахуванням відзиву відповідача (вх. № 9602/15 від 14.04.2015р.); третьою особою ОСОБА_53 було надано клопотання про залучення до матеріалів справи додаткових доказів (вх. № 9599/15 від 14.04.2015р.); представником третьої особи ОСОБА_50 було надано супровідний лист з додатком до нього (вх. № 9601/15 від 14.04.2015р.); третіми особами ОСОБА_69 та ОСОБА_53 були надані пояснення до клопотання про витребування документів (вх. № 9604/15 від 14.04.2015р.).

Суд, розглянувши клопотання третіх осіб ОСОБА_69 та ОСОБА_53 про витребування додаткових доказів (вх. № 2-1704/15 від 02.04.2015р.) та додані до нього пояснення (вх. № 9604/15 від 14.04.2015р.), відмовив у його задоволені з огляду на необґрунтованість.

Розглянув матеріали справи, суд встановив:

25 грудня 2014 року Обслуговуючий кооператив „Житлове об'єднання „Цементник" звернувся до господарського суду Одеської області з позовною заявою до Одеської міської ради, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору про визнання права власності на будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 998,9 кв. м., жилою площею 701,8 кв. м. та визнання права власності на будівлю гуртожитку, що розташована за адресою: АДРЕСА_2, загальною площею 1397,8 кв. м., жилою площею 711,3 кв. м.

В обґрунтування позовних вимог Обслуговуючий кооператив „Житлове об'єднання „Цементник" посилається на наступні обставини. Так, рішенням господарського суду Одеської області від 03.03.210р. у справі № 20/5-10-453 позов ОК "ЖО "Цементник" було задоволено та визнано за останнім право власності на будівлі гуртожитків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2. На підставі зазначеного судового рішення позивачем було зареєстроване право власності на зазначені будівлі в КП "ОМБТІ та РОН" 23.04.2010р. (номер запису 3804 в книзі 29м/с-37) та № 25953917 від 23.04.2010р. (номер запису 3805 в книзі 29м/с-38).

В подальшому, як зазначає позивач, Одеський апеляційний господарський суд своїм рішенням від 04.06.2014р.скасував рішення господарського суду Одеської області від 03.03.2010р., а позов ОК "ЖО "Цементник" до ТОВ "Цементник" про визнання права власності на будівлі гуртожитків було залишено без розгляду. більш того, постановою Одескього окружного адміністративного суду увід 12.08.2014р. були скасовані рішення про державну реєстрацію права власності на нерухоме майно, а саме будівлі гуртожитку № 6/1 та № 6/2 за ОК "ЖО "Цементник". Тобто, наразі відсутній зареєстрований власник вказаних будівель гуртожитку, що ставить перепони в реалізації мешканцями їх законного права на приватизацію приміщень, які вони винаймають, що також може призвести до залишення мешканців вказаних будівель гуртожитку без забезпечення комунальними послугами на наступний календарний рік, зокрема, щонайгірше взимку та восени, оскільки немає власника з яким будуть укладені договори на надання комунальних послуг.

Також позивач у своєму позові вказує, що на теперішній час більшість мешканців гуртожитків мають намір приватизувати свої кімнати у гуртожитках з метою поліпшення умов проживання, а також окремого підключення комунальних послуг та встановлення лічильників, оскільки це набагато економить витрати мешканців за оплату комунальних послуг та гарантує захищеність від відключення комунальних послуг в разі виникнення великої заборгованості у інших мешканців, ОК "ЖО "Цементник" має намір надати мешканцям умови для реалізації ними права на приватизацію, а також має необхідні організаційні ресурси для задоволення житлових потреб мешканців. Крім того, як стало відомо ОК "ЖО "Цементник", ТОВ "Цементник" не має жодного інтересу до вказаних гуртожитків.

Крім того, обґрунтовуючи позовні вимоги Обслуговуючий кооператив „Житлове об'єднання „Цементник" посилається на Закон України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку", Закон України "Про житлово - комунальні послуги", ст.ст. 316, 317, 319, 328 Цивільного кодексу України.

При цьому, під час розгляду справи, представником позивача було усно повідомлено, що крім зазначеного, останній обґрунтовує позовні вимоги положеннями ст. 392 Цивільного кодексу України.

Відповідач - Одеська міська рада проти позовних вимог заперечує з підстав, викладених у відзиві (вх. № 8472/15 від 02.04.2015р.). Так, відповідач зазначає, що по-перше, позивачем у позові взагалі не наведено жодної правової норми чинного законодавства України, на підставі якої за ним може бути визнано право власності, а по-друге, твердження щодо необхідності подання даного позову для надання можливості мешканцям гуртожитку реалізувати право на приватизацію кімнат не відповідає дійсності з огляду на положення ст. 3 Закону України "Про забезпечення реалізації житлових прав мешканців гуртожитку", а також положень ч. 3 Прикінцевих положень зазначеного Закону.

Третя особа - ОСОБА_50 проти позову заперечує з підстав, викладених у письмових поясненнях (вх. № 2544/15 від 29.01.2015р.) та зазначає, що по-перше, у позовній заяві взагалі відсутнє нормативне обґрунтування заявлених позовних вимог та ОК "ЖО "Цементник" не спорудив, не придбав спірну будівлю, а тому він не має підстав набувати право власності на неї; по - друге, передача гуртожитків здійснюється відповідно до порядку, передбаченого Законом України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності" та прийнятих відповідно до нього підзаконних актів, з урахуванням особливостей цього Закону. Після передачі гуртожитків до комунальної власності мешканці можуть за наявності відповідного рішення ради приватизувати гуртожитки. А позивач своїми діями перешкоджає передачі будинків в комунальну власність, тим самим перешкоджаючи мешканцям будинку в приватизації кімнат; по - третє, відсутнє порушене право позивача саме Одеською міською радою та позивач навіть не звертався до відповідача із заявою про прийняття гуртожитків до комунальної власності; в - останнє, кооператив не представляє всіх мешканців будинків, яких 143 особи, та не всі мешканці будинків є членами кооперативу. Внаслідок чого, у випадку задоволення позову, мешканці, які займають кімнати на підставі ордеру, зареєстровані в цих кімнатах, але не вступили в члени кооперативу, будуть позбавлені можливості приватизувати займані кімнати.

Третя особа ОСОБА_54 проти позову заперечує з підстав, викладених у поясненнях о суті спору (вх. № 5072/15 від 25.04.2015р.) та зазначає, що у позивача не має жодної правової підстави, для визнання права власності на спірні будівлі.

Третя особа ОСОБА_53, яка діє в своїх інтересах та інтересах неповнолітнього сина ОСОБА_64 проти позову заперечує з підстав, викладених у поясненнях о суті спору (вх. № 5073/15 від 25.02.2015р.) та зазначає, що у позивача не має жодної правової підстави, для визнання права власності на спірні будівлі.

Відповідно до ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів. Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемлюють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Статтею 15 Цивільного кодексу України передбачено, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

При цьому, ст. 16 Цивільного кодексу України закріплено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Відповідно до ч. 1 ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 392 Цивільного кодексу України передбачено, що власник майна може пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Таким чином, захист права власності шляхом його визнання в судовому порядку можливий за наявності одночасно двох умов: по-перше, це підтвердження в судовому порядку своїх прав на майно шляхом подання належних і достатніх доказів, які достеменно підтверджують факт набуття права власності на законних підставах, і, по-друге, вичерпне спростування доводів третіх осіб, які оспорюють або не визнають право власності позивача.

З урахуванням положень частини першої статті 15 та статті 392 Цивільного кодексу України власник майна має право пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності. Виходячи зі змісту наведених норм права, потреба в такому способі захисту права власності виникає тоді, коли наявність суб'єктивного права власника не підтверджена відповідними доказами, підлягає сумніву, не визнається іншими особами або ними оспорюються.

У випадку якщо особа, яка вважає себе власником майна, не може належним чином реалізувати свої правомочності у зв'язку з наявністю щодо цього права сумнівів або претензій з боку третіх осіб, то відповідно до статті 392 Цивільного кодексу України права такої особи підлягають захисту шляхом пред'явлення позову про визнання права власності на належне цій особі майно.

Разом з цим, матеріали справи не містять жодних доказів того, що право власності позивача на будівлі гуртожитків за адресою: АДРЕСА_1 та АДРЕСА_2 оспорюється або не визнається будь-якою особою, в тому числі відповідачем - Одеською міською радою, а також відсутні будь-які докази по втрату Обслуговуючим кооперативом „Житлове об'єднання „Цементник" документу, якій засвідчує його право власності на спірні будівлі.

У відповідності до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення, для господарського суду не є обов'язковим.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

За таких обставин, приймаючи до уваги вищенаведене, а також оцінюючи надані документальні докази в їх сукупності, суд доходить висновку, що позовні вимоги Обслуговуючого кооперативу „Житлове об'єднання „Цементник" з підстав, викладених у позові, задоволенню не підлягають.

Відповідна правова позиція також міститься і у постанові Вищого господарського суду України від 14.03.2013р. у справі № 5017/1676/2012.

Судові витрати покладаються на позивача відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 43, 44, 49, ст.ст. 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. У позові Обслуговуючого кооперативу „Житлове об'єднання „Цементник" відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржено у встановленому законом порядку.

Повне рішення складено 20.04.2015 року

Суддя Степанова Л.В.