ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 902/1632/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого - суддіДерепи В.І.,
суддів :Грека Б.М., - (доповідача у справі), Студенця В.І.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуПриватного підприємства "Оберіг"
на постановуРівненського апеляційного господарського суду від 18.02.15
у справі№902/1632/14
господарського судуВінницької області
за позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс"
доПриватного підприємства "Оберіг"
простягнення суми
за участю представників від:
позивачане з'явилися, були належно повідомлені,
відповідачане з'явилися, були належно повідомлені

В С Т А Н О В И В :

ТОВ "Агроресурс" звернулось до господарського суду Вінницької області з позовом про стягнення із ПП "Оберіг" боргу в розмірі 430 216,48грн. Позов обґрунтовано тим, що 02.08.12 між ТОВ "Агроресурс" та ПП "Оберіг" укладено договір купівлі-продажу №417/І та три додаткові угоди до нього №1 від 03.08.12, №2 від 03.08.12, №3 від 21.10.13. На виконання умов договору ТОВ "Агроресурс" поставило ПП "Оберіг" сільськогосподарську техніку - комбайн та жатку вартістю 115 000,00 євро. ПП "Оберіг" за отриманий товар розрахувалося частково.

Рішенням господарського суду Вінницької області від 10.12.14 (суддя Грабик В.В.) позовні вимоги задоволені частково. Стягнуто з Приватного підприємства "Оберіг" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" борг в сумі 330190,09 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 6603,80грн. Відмовлено в задоволенні позову в частині стягнення боргу в сумі 26,39 грн. Приймаючи рішення, суд виходив з доведеності наявності та розміру заборгованості.

За результатом апеляційного перегляду справи Рівненський апеляційний господарський суд (колегія суддів у складі: головуючого-судді Олексюк Г.Є., суддів: Гудак А.В.,

Сініціна Л.М.) 18.02.15 прийняв постанову, якою рішення змінив, зменшивши суму заборгованості, належну до стягнення до 314665,31 грн. у зв'язку із неправильним визначенням судом першої інстанції дати нарахування (що має наслідком застосування іншого курсу євро).

Не погодившись із судовими актами у справі в частині задоволення позовних вимог, відповідач звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати в оскаржуваній частині, в позові відмовити повністю. Скарга обґрунтована посиланням на порушення судами ст. 632 Цивільного кодексу України.

Заслухавши суддю-доповідача, розглянувши та обговоривши доводи касаційної скарги та відзиву на неї, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами, 02.08.12 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Агроресурс" (продавець) та Приватним підприємством "Оберіг" (покупець) укладений договір купівлі - продажу № 417/1 відповідно до якого Продавець зобов'язується передати, а Покупець прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку: Комбайн зернозбиральний New HoIIand NC- 5080 з комплектом для обмолоту кукурудзи, заводський номер 589714007 та жатку New HoIIand 20 GHCP шириною захвату 6,1 м., заводський номер 209994042.

Сума договору складає 124 000 (сто двадцять чотири тисячі) євро, що еквівалентно 1237228,60 грн. на дату укладання договору з розрахунку згідно середнього курсу продажу валюти (євро) на Міжбанківському ринку України (9,97765 гр. за 1 євро) на день погодження сторонами суми договору.

Порядок оплати визначений сторонами в тексті договору у вигляді графіка з прив'язкою до курсу валют та із зазначенням дат оплати. Після зарахування грошових коштів за товар на розрахунковий рахунок продавця в строки та розмірі зазначеному в п.4.1., пп. 4.1.1, 4.1.2., 4.1.3, 4.1.4., 4.1.5. Договору та специфікації до договору, сторони повинні провести остаточний перерахунок (або звіряння розрахунків) суми договору (зазначеної в п 2.2. договору) у відповідності курсу гривні до середнього курсу продажу валюти (євро) на Міжбанківському ринку України. За результатами даного перерахунку, покупець, при збільшенні курсу гривні по відношенню до євро раніше узгодженого сторонами рівня 9,97765 грн. за 1 євро на день підписання договору (п.2.2. договору), зобов'язаний протягом 5 (п'яти) робочих днів сплатити відповідну суму продавцю, у зв'язку з чим підписується додаткова угода про перерахунок загальної суми договору.

На виконання умов договору ТОВ "Агроресурс" передало, а ПП "Оберіг" отримало у користування комбайн зернозбиральний New HoIIand NC- 5080 з комплектом для обмолоту кукурудзи, заводський номер 589714007 та жатку New HoIIand 20 GHCP шириною захвату 6,1 м., заводський номер 209994042, що підтверджується актом приймання - передачі № 151 від 21.06.13 ( а.с.13-14).

Свої зобов'язання за Договором позивач виконав частково, зокрема розрахувався за поставлений товар на суму 1 147 430,00 грн. В процесі розгляду справи в суді першої інстанції відповідачем було сплачено 100 000 грн. (платіжне доручення № 50 від 13.11.14). Ця оплата врахована судами при визначенні суми заборгованості.

Суд апеляційної інстанції провів перерахунок суму боргу Приватного підприємства "Оберіг" станом на 20.09.14, який становить 414665,31 грн. (22175,09 євро х 18,6996 (середній курс євро станом на 19.09.14, відповідно до даних Міжбанківського ринку України (Укрділінг). Правильність визначення дати розрахунку сторонами не заперечується, а тому не перевіряється судом касаційної інстанції. Враховуючи сплату відповідачем 100000 грн., апеляційний суд прийшов до висновку, що з приватного підприємства "Оберіг" слід стягнути борг в розмірі 314 665,31 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає за необхідне підтримати такі висновки з огляду на наступне.

Згідно ч.1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів до нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Статтею 533 ЦК України передбачено, що грошове зобов'язання має бути виконане у гривнях. Якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

Ця норма кореспондується із приписами статті 524 ЦК України, згідно з якою зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Таким чином, положення чинного законодавства хоч і передбачають обов'язковість застосування валюти України при здійсненні розрахунків, але не містять заборони визначення грошового еквіваленту зобов'язань в іноземній валюті. (Така правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 07.10.14 у справі № 3-133гс-14).

В даному випадку ціна встановлена у євро та змінювалася сторонами після виконання договору (всупереч викладеним у касаційній скарзі посиланням відповідача на те, що ціна договору неправомірно збільшена позивачем, незважаючи на неможливість зміни ціни після виконання договору (ст. 632 Цивільного кодексу України), але у зв'язку із обов'язком оплачувати товар у відповідності до графіку та здійснювати конвертацію валюти у гривню, сума, належна до сплати, залежить від дати платежу.

Отже, доводи касаційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування постанови у справі, а тому, постанову апеляційного господарського суду слід залишити без змін, так як вона ухвалена при повному з'ясуванні всіх обставин справи та при вірному правозастосуванні.

На підставі наведеного, керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 ГПК України Вищий господарський суд України,

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Оберіг" залишити без задоволення, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.15 у справі №902/1632/14 залишити без змін.

Головуючий - суддя В. Дерепа

Судді Б. Грек

В. Студенець