ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

07.04.2015 Справа № 907/71/15

за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Есень, Ужгородський район, Закарпатська область

до відповідача Ужгородської міської ради, м.Ужгород

за участі третьої особи, яка

не заявляє самостійних вимог

на предмет спору

на стороні відповідача Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, м.Ужгород

Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області, м.Ужгород

про стягнення суми 1266650,77 грн.

Суддя Васьковський О.В.

Представники:

від позивача - ОСОБА_4 (дов. від 09.02.15)

від відповідача - Пекар В.І. (дов. №03-17/358 від 06.01.15)

від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради) - Пекар В.І. - начальник юридичного відділу (дов. №24-12/4 від 05.01.15)

відповідача (Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області) - Васілинець Н.В. - головний спеціаліст-юрисконсульт юридичного відділу (дов.№15-22/30-303 від 20.01.14)

СУТЬ СПОРУ: про стягнення суми 1266650,77 грн., в т.ч. суми 511300,10 грн. сплаченої за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р., 142211,43 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 68878,41 грн. - 3 % річних, 227254,83 грн. інфляційних втрат та 317006,00 грн. втраченої (упущеної) вигоди (з урахуванням заяви про збільшення позовних вимог від 03.04.15).

Позивач просить задоволити позов, мотивуючи тим, що згідно укладеного договору купівлі-продажу від 08.10.10 сплачено остаточну ціну продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення у розмірі 511300,10 грн., підставою до укладення якого були результати земельних торгів від 07.10.10, які визнані недійсними, згідно рішення господарського суду Закарпатської області від 28.11.11 у справі №5008/84/2011, яке залишене без змін постановою Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.12 та постановою Вищого господарського суду України від 27.03.12. Позивач вказує, що вказані судові акти в силу ст.35 Господарського процесуального кодексу України не підлягають повторному доказуванню в межах даної справи, оскільки встановлені зазначеними рішеннями, у зв'язку з чим просить суд стягнути з відповідача суму сплачених грошових коштів - оплачену вартість земельної ділянки згідно укладеного договору купівлі-продажу від 08.10.10, 142211,43 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 227254,83 грн. інфляційних втрат, 68878,41 грн. - 3 % річних, а також суми 317006,00 грн. втраченої (упущеної) вигоди.

Відповідач у поданому 25.02.15 господарському суду відзиві по суті позовних вимог в частині стягнення суми основного боргу з урахуванням індексу інфляції борг визнає та вказує, що вимоги позивача у частині стягнення суми пені та суми неотриманої (втраченої) вигоди є безпідставними, а позовна заява у вказаній частині підлягає відхиленню, оскільки укладений договір №104 від 08.10.10 р. визнаний судом недійсним, а неустойка/штраф є спеціальною формою цивільної відповідальності, яка застосовується при порушенні договорів (договірна відповідальність). Крім того, відповідач стверджує, що вимоги позивача у частині стягнення суми пені та суми неотриманої (втраченої) вигоди за період з жовтня 2010 року по листопад 2014 року є безпідставними, оскільки земельна ділянка у грудні 2010 року була перепродана.

Представник відповідача у судовому засіданні визнав позовні вимоги у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 511300,10 грн. з урахуванням інфляційних витрат у розмірі 227254,83 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Департамент міського господарства Ужгородської міської ради) у поданих 19.03.15 письмових поясненнях по справі вказав, що вимоги позивача в частині стягнення суми пені та суми неотриманої (втраченої) вигоди є безпідставними та такими, які підлягають відхиленню. Представник третьої особи у судовому засіданні визнав позовні вимоги у частині стягнення суми основного боргу у розмірі 511300,10 грн. з урахуванням інфляційних витрат у розмірі 227254,83 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області) у письмових пояснень по суті позовної заяви, поданих 03.04.15 вказала, що позивачем згідно платіжного доручення від 11.10.10 №4 (№41062389) було перераховано суму 464816,80 грн. за викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення за договором купівлі-продажу №104 від 08.10.10 р. на рахунок Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, який в свою чергу платіжним дорученням U901756 (№41066147) перерахував зазначену суму в дохід місцевого бюджету м.Ужгород та розподілено до місцевого (90%) та державного (10%) бюджету, у зв'язку з чим просить врахувати дані пояснення при розгляді справи по суті.

У судовому засіданні 03.04.15 оголошувалась перерва у відповідності до ст.77 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши пояснення представників сторін та третіх осіб, розглянувши матеріали справи, суд встановив:

За результатами земельних торгів (аукціону), які відбулися 07.10.2010р. між Ужгородською міською радою, як Продавцем, та переможцем аукціону фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, як Покупцем, укладено договір №104 від 08.10.10 купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення (далі договір купівлі-продажу). Відповідно до умов вказаного договору предметом купівлі-продажу стала земельна ділянка несільськогосподарського призначення загальною площею 0,09 га для комерційної діяльності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за кадастровим № НОМЕР_2, та яка придбана Покупцем шляхом продажу на аукціоні у відповідності до рішень V сесії V скликання Ужгородської міської ради №1509 від 06.08.2010р., №1539 від 27.08.2010р.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 28.11.2011р. у справі №5008/84/2011 результати земельних торгів (аукціону) щодо продажу земельної ділянки площею 0,09 га, що розташована в АДРЕСА_1, кадастровий номер НОМЕР_2 визнано недійсними. Постановою Львівського апеляційного господарьского суду від 26.01.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 27.03.12 вказане рішення залишено без змін.

Рішенням господарського суду Закарпатської області від 26.03.2012р. у справі № 5008/1533/2011 визнано недійсним договір купівлі-продажу земельної ділянки загальною площею 0,09 га для комерційної діяльності, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, за кадастровим № НОМЕР_2 з моменту укладення та Державний акт на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 03.11.10р. та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 05.11.10р. за №17.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.10.12 та постановою Вищого господарського суду України від 02.04.13 рішення господарського суду Закарпатської області від 26.03.2012р. у справі №5008/1533/2011 залишено без змін.

Судами попередніх інстанцій встановлено наступне.

Рішенням Ужгородської міської ради № 1509 від 06.08.10р. затверджено земельну ділянку, що підлягає продажу у власність шляхом аукціону площею 0,09 га, яка розташована за адресою: АДРЕСА_1 для комерційної діяльності.

07.09.10р. в газеті "Ріо-Новини" № 44 було розміщено інформацію про проведення аукціону.

Листом від 10.09.10р. позивач повідомив відповідача та відділ Держкомзему у м. Ужгороді про намір взяти участь у аукціоні.

Протоколом про хід торгів на аукціоні, які відбулися від 07.10.10р. за участю фізичних осіб - підприємців ОСОБА_7 та ОСОБА_1 покупцем земельної ділянки визначено останнього за остаточною ціною продажу 511300 грн.

08.10.10р. між Ужгородською міською радою (Продавець) та приватним підприємцем ОСОБА_1 (Покупець) укладено договір купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення № 104, посвідчений приватним нотаріусом Ужгородського міського нотаріального округу за № 3311.

Постановою Ужгородського міськрайонного суду Закарпатської області від 06.07.11р. у справі № 2а-3105/10, яка набрала законної сили 19.07.11р., визнано протиправним та скасовано рішення про затвердження результатів земельних торгів (аукціону) щодо продажу земельної ділянки, оформлене протоколом про хід торгів № 142300 від 07.10.10р.; визнано протиправними дії Ужгородської міської ради по організації земельних торгів (аукціону) стосовно продажу земельної ділянки, які відбулися 07.10.10р.; визнано протиправною бездіяльність відповідача по неприведенню умов земельних торгів (аукціону) у відповідність до вимог чинного законодавства в частині стартової ціни лота, опублікування належної інформації щодо земельних торгів та зазначення можливих обмежень і обтяжень (сервітуту) ділянки, а також нерозміщенню на даній земельній ділянці щита з інформацією про призначені земельні торги. В частині позовних вимог про визнання недійсними результатів земельних торгів (аукціону) - провадження по справі закрито.

01.11.10р. ТОВ "Фірма "Магістраль ЛТД" звернулася з позовом до Ужгородської міської ради про визнання недійсними результатів земельних торгів (аукціону) щодо продажу земельної ділянки площею 0,09 га, розташованої за вищевказаною адресою, право розпорядження якою належало відповідачу. Як встановлено судами, при організації та проведенні земельних торгів було допущено декілька порушень, які не заперечуються Ужгородською міською радою та Департаментом міського господарства ради (організатором і виконавцем торгів), а саме: в порушення ст. 137 ЗК України на земельній ділянці, що підлягала продажу не було встановлено рекламного щита з інформацією про виставлення ділянки на торги; оголошення стосовно проведення аукціону не містило всієї визначеної пунктом 13 Порядку інформації та було розміщено у періодичному виданні, яке не є офіційним друкованим засобом масової інформації відповідача; всупереч п. 9 Порядку мало місце заниження стартової ціни аукціону - 464832 грн. (яка не може бути меншою за ціну, визначену експертною оцінкою - 513198 грн.); виконавцем торгів виступив Департамент міського господарства, який не є юридичною особою, не має відповідної ліцензії на їх проведення. За таких обставин, суди обґрунтовано визнали результати вказаних земельних торгів (аукціону) недійсними.

Статтею 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до п.1.5-1.7 договору купівлі-продажу згідно з витягом з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки від 27.08.10 №02-32/656 початкова ціна продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення становить 464802,00 грн. (чотириста шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дві гривні); згідно з рішенням V сесії V скликання Ужгородської міської ради №1539 від 27.08.2010 р. стартова ціна продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення становить 464802,00 грн. (чотириста шістдесят чотири тисячі вісімсот тридцять дві гривні); згідно з протоколом аукціону від 07.10.10 №142300 остаточна ціна продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення становить: 511300,00 грн. (п'ятсот одинадцять тисяч триста гривень).

Відповідно до п.п.2.1, 2.3 покупець зобов'язаний внести ціну продажу за земельну ділянку несільськогосподарського призначення в сумі 511300,00 грн. (п'ятсот одинадцять тисяч триста гривень) протягом п'яти банківських днів з дат укладення цього договору та перераховуються з рахунку відповідача №0496 в АТ «КомІнвестБанк», МФО 312248, код НОМЕР_4 на рахунок позивача №3639, ГУДКУ у Закарпатській області, МФО 812016, код 36541721, отримувач - Департамент міського господарства.

Так, згідно платіжного доручення №3 від 24.09.10 позивач оплатив суму 46483,20 грн. гарантійного внеску у розмірі 10% початкової ціни продажу земельної ділянки та згідно платіжного доручення №4 від 11.10.10 - суму 464816,80 грн. в рахунок оплати ціни земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р.

Згідно довідки Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради №24.01-12/502 від 12.03.2015 за викуп земельної ділянки від фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 поступила сума 511300,10 грн., яка в подальшому була перерахована по коду платежу 33010100 таким чином: в дохід державного бюджету - 51130,01 грн. (10%), в дохід місцевого бюджету - 460170,09 грн. (90%).

Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області у письмових поясненнях по суті позовної заяви, поданих 03.04.15 вказало, що позивачем згідно платіжного доручення від 11.10.10 №4 (№41062389) було перераховано суму 464816,80 грн. за викуп земельної ділянки несільськогосподарського призначення за договором купівлі-продажу №104 від 08.10.10 р. на рахунок Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради, який в свою чергу платіжним дорученням U901756 (№41066147) перерахував зазначену суму в дохід місцевого бюджету м.Ужгород та розподілено до місцевого (90%) та державного (10%) бюджету.

Приписами ст. 216 ЦК України, які з огляду на предмет спору належить застосовувати при вирішенні спірних відносин, встановлено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю; у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування. Частиною другою даної статті ЦК України встановлено, якщо у зв'язку із вчиненням недійсного правочину другій стороні або третій особі завдано збитків та моральної шкоди, вони підлягають відшкодуванню винною стороною.

Таким чином, приписами наведеної норми встановлено правовим наслідком недійсності правочину реституцію, застосування якої і є предметом позовних вимог у даній справі, а саме стягнення коштів сплачених за договором № 104 від 08.10.10 у сумі 511300,00 грн. як реституційної вимоги.

Щодо вимоги позивача про стягнення з відповідача суми 142211,43 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 68878,41 грн. - 3 % річних, 227254,83 грн. інфляційних втрат та 317006,00 грн. втраченої (упущеної) вигоди суд констатує наступне.

Збитками за ст. 22 ЦК України є втрати, яких особа зазнала у зв'язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки), та доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода); збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі; під збитками розуміється грошове вираження майнової шкоди, завданої порушенням майновому благу.

Відповідно до ч.2 ст.224 ГК України встановлено, під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Позивач належним чином не доведено та не обґрунтовано наявність складу господарського (цивільного) правопорушення відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, а поданий позивачем розрахунок втраченої (упущеної) вигоди, нарахованої Ужгородській міській раді за невиконання умов договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р. не є належним доказом у підтвердження розміру неодержаного прибутку (втраченої вигоди), оскільки єдиним обґрунтуванням такої є середня ставка, у розмірі 19,5% річних за депозитними вкладами, які діяли у комерційних банках протягом жовтня 2010-листопада 2014 року. У матеріалах справи відсутні докази, що позивач був готовий до отримання прибутку у такій формі і планував такі дії (укладати угоди банківського вкладу) у ході здійснення підприємницької діяльності, а також, що він розраховував саме на такий вид прибутку у разі чинності договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення від 08.10.10 від № 104.

Крім того, 16.12.2010 року укладено договору купівлі-продажу земельної ділянки № 2765 між позивачем та ОСОБА_8, згідно п.п.1.1-1.5 якого позивач передав у власність ОСОБА_8 земельну ділянку площею 0,0900 га, або 900 (дев'ятсот) квадратних метрів, а ОСОБА_8 прийняв вказане майно та сплатив за нього ціну обумовлену п.2.1 вказаного договору у сумі 526700,00 грн.; місце розташування земельної ділянки: АДРЕСА_1, б/н,цільове призначення - для іншої комерційної діяльності, за кадастровим № НОМЕР_2 та яка належить позивачау на праві приватної власності на підставі Державного акту на право власності на земельну ділянку серії НОМЕР_3, виданий 03.11.10р. та зареєстрований в Книзі реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі 05.11.10р. за №17.

Відповідно до п.5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України№14 від 17.12.2013 визначено, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

Таким чином, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми неодержаного прибутку (втраченої вигоди) є безпідставними та необґрунтованими.

Пеня, за визначенням частини третьої статті 549 ЦК України, - це вид неустойки, що забезпечує виконання грошового зобов'язання і обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Таким чином, суд приймаючи до уваги відзив відповідача та третіх осіб, встановлює, що оскільки обов'язок повернення грошових коштів - суми 511300,10 грн. в рахунок оплати ціни земельної ділянки згідно договору купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р. відповідачем є дії, які вчиняються стороною не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з підстав визнання договору недійсним, а отже вимоги позивача щодо стягнення з відповідача суми 142211,43 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань, 68878,41 грн. - 3 % річних, 227254,83 грн. інфляційних втрат та 317006,00 грн. втраченої (упущеної) вигоди є безпідставними, належним чином не обґрунтовані та спростовуються наявними матеріалами справи.

Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області 03.04.15 подала до суду клопотання про заміну третьої особи її правонаступником, у зв'язку з тим, що станом на день розгляду справи Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області ліквідовано відповідно до указу Президента України від 09.12.10 31085 «Про оптимізацію системи центральних органів виконавчої влади» та постанови Кабінету Міністрів України від 15.06.11 №651 «Про утворення територіальних органів Державної казначейської служби України», правонаступником якого є Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області. Також, у поданому клопотанні Головне управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області просить залучити до участі у справі Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області.

Розглянувши клопотання про заміну третьої особи її правонаступником та залучення іншої третьої особи - до участі у справі Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області судом встановлено наступне.

Відповідно до статті 25 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі смерті або оголошення фізичної особи померлою, припинення діяльності суб'єкта господарювання шляхом реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення), заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу. Усі дії, вчинені в судовому процесі до вступу у справу правонаступника, обов'язкові для нього так само, як вони були обов'язкові для особи, яку правонаступник замінив. Правонаступництвом є перехід прав і обов'язків від одного суб'єкта до іншого.

Повернення грошових коштів з місцевого бюджету здійснюється згідно порядку повернення коштів, помилково або надміру зарахованих до державного та місцевого бюджетів, затвердженого наказом Державного казначейства України від 10.12.02 №226 та Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або бюджетних установ, затвердженого постановою КМУ від 03.08.11 №845.

Таким чином, оскільки розрахунково-касове обслуговування розпорядників бюджетних коштів Ужгородської міської ради та Департаменту міського господарства Ужгородської міської ради здійснюється Управлінням Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області, клопотання Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області слід задоволити частково, замінивши третю особу - Головне управління Державного казначейства України у Закарпатській області на належну - Управління Державної казначейської служби України у м.Ужгороді Закарпатської області та відмовити в частині застосування норм про правонаступництво Головного управління Державної казначейської служби України у Закарпатській області.

З огляду на викладене, вимога позивача про стягнення з відповідача суми 511300,10 грн. сплаченої за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р., підлягає задоволенню у повному обсязі, а позов - частково.

Позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми 511300,10 грн. позивачем належним чином обґрунтовані та доведені відповідно з вимогами ст.ст. 32, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України.

Згідно з ст.49 ГПК України з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума 10226,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст. ст. 1, 15, 27, 32, 33, 34, 43, 49, 69, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

позов задоволити частково.

Стягнути з Ужгородської міської ради, (88000, Закарпатська область, м.Ужгород, пл. Поштова, 3 код 33868924) на користь фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (89461, АДРЕСА_2, код ЄДРФОП НОМЕР_4):

- суму 511300,10 грн. сплаченої за договором купівлі-продажу земельної ділянки несільськогосподарського призначення №104 від 08.10.10 р.

- суму 10226,00 грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Рішення суду набирає законної сили і підлягає обов'язковому виконанню на території України в порядку ст.85 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено 14.04.15.

Суддя О.В. Васьковський