номер провадження справи 12/2/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 Справа № 905/2898/14

Господарський суд Запорізької області у складі колегії суддів: головуючий суддя Смірнов О.Г., судді Сушко Л.М., Топчій О.А., розглянувши у відкритому судовому засіданні господарського суду справу № 905/2898/14

за позовом: Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут вагонобудування", м. Кременчук

до відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця", м. Донецьк

про стягнення 6200,00 грн.

за участю представників:

від позивача - Дворник Л.І., довіреність №5 від 05.01.2015 р.

від відповідача - не з'явився

Розпорядженням голови Господарського суду Запорізької області № 01-04/69/15 від 13.03.15р. справу № 905/2898/14 передано для розгляду колегії суддів у складі: головуючий суддя - Смірнов О.Г., судді - Сушко Л.М., Топчій О.А.

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство "Український науково-дослідний інститут вагонобудування" звернулося до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до Державного підприємства "Донецька залізниця" про стягнення заборгованості в сумі 6200,00 грн. за Договором № 772-Д/Л - 11148/НЮ від 03.02.11 р.

Представник відповідача в судове засідання 08.04.2015 року не з'явився, правом на надання відзиву на позовну заяву не скористався.

Так, місцезнаходження юридичної особи або місце проживання фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

З наявного в матеріалах справи Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 16.01.2015 року вбачається, що місцезнаходження відповідача відповідає адресі, на яку направлялись ухвали господарським судом у даній справі, а саме: 83000, м. Донецьк, вул. Артема, буд. 68.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом (п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Судом було здійснене відправлення ухвали про порушення провадження та ухвал про відкладення розгляду справи у даній справі на адресу місцезнаходження відповідача, однак вказані ухвали не прийняті до пересилання з огляду на відсутність приймання поштових відправлень на територію Донецької області до міст обласного значення, серед яких зазначено м. Донецьк, про що господарський суд повідомлено листом Запорізької дирекції Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" № 04-16-1682 від 01.12.2014 року, який міститься в матеріалах справи. Про неприйняття до пересилання вказаних ухвал судом були складені акти від 16.01.2015 року, 10.02.2015 року, від 02.03.2015 року та від 16.03.2015 року.

При цьому, судом здійснене повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи шляхом надсилання телефонограмм від 06.021.205 року, від 25.02.2015 року, від 03.04.2015 року, які наявні в матеріалах справи, що підтверджується витягами з журналу реєстрації телефонограм та факсограм. Однак, вказані телефонограми не були прийняті відповідачем, про що складену відповідні акти. Таким чином, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Разом з тим, з метою належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи 02.03.2015 року об 16 год. 00 хв. та 18.03.2015 року о 14 год. 30 хв. було здійснене електронне поштове відправлення ухвал суду від 26.02.2015 року та від 13.03.2015 року у даній справі на адресу електронної пошти Державного підприємства «Донецька залізниця», а саме: , , , , що підтверджується наявними в матеріалах справи витягами з журналу реєстрації вихідної кореспонденції електронною поштою. Крім того, з метою повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи ухвали суду були викладені на офіційному веб-сайті господарського суду Запорізької області: http://zp.arbitr.gov.ua. Таким чином, судом здійснені всі можливі заходи щодо належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Відтак, відповідача було належним чином повідомлено про час та місце судового засідання, а судом створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом відповідно до ст. ст. 42, 43 ГПК України.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання, не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому суд дійшов висновку, що справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, приймаючи до уваги доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 03.02.2011 року між Державним підприємством «Український науково-дослідний інститут вагонобудування», як Виконавцем, та Державним підприємством «Донецька залізниця», як Замовником, був укладений договір № 722-Д/Л-1114/НЮ на виконання робіт з технічного діагностування пасажирських вагонів Донецької залізниці, далі Договір.

Відповідно до п. 1.1. Договору Замовник доручає, а Виконавець приймає на себе виконання робіт за темою: «Технічне діагностування пасажирських вагонів ДП «Донецька залізниця», які вислужили призначений термін служби, з метою визначення можливості їх подальшої експлуатації, в кількості 82 одиниці».

Згідно з пунктами 1.3., 1.4. Договору, термін надання робіт за договором - до 30 грудня 2011 року. Зміст, вартість та терміни виконання основних етапів визначається календарним планом (додаток № 2), що становить невід'ємну частину цього договору.

Розділом 2 Договору сторони погодили вартість робіт і порядок розрахунків. Так, загальна вартість робіт за договором згідно додатка № 1 складає: 246000, 00 грн., в т.ч. ПДВ 20%- 41000, 00 грн. Розрахунок за надані роботи проводиться шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Виконавця грошових коштів за фактичну кількість продіагностованих вагонів, вказаних в технічних рішеннях та пред'явлених Виконавцем з актом-приймання робіт на відповідну суму, на протязі 60 банківських днів із дня підписання акті Замовником. Виконані та вказані в акті роботи вважаються окремим етапом робіт за Договором. Ціна надання робіт з технічного діагностування одного пасажирського вагона власності ДП «Донецька залізниця» складає 3000, 00 грн., в т. ч. ПДВ 20% - 500, 00 грн.

Пунктами 3.3., 3.4., 3.5. Договору після надання робіт Виконавець представляє Замовнику Акт здачі-приймання робіт з додатком до нього всього комплекту документації, передбаченого Технічним завданням і умовами Договору. Замовник на протязі 5 днів із дня одержання акта здачі-прийняття робіт по етапу зобов'язаний направити Виконавцю підписаний акта здачі-прийняття або направити мотивовану відмову від приймання роботи. У разі мотивованої відмови Замовника від прийняття робіт, сторонами в 10 денний строк складається двосторонній акт із переліком необхідних доробок, термінів їх виконання, Усунення недоліків проводиться за рахунок Виконавця.

Строк дії Договору визначено у п. 10.1 Договору, зокрема початок - з моменту підписання договору, закінчення -30 грудня 2011 року.

Позивач в позові вказує, що відповідач в порушення умов, виконані Виконавцем роботи прийняв, однак повністю за них не розрахувався, внаслідок чого у відповідача як Замовника за Договором виникла заборгованість в сумі 6200, 00 грн. Так, на виконання умов договору, позивач виконав роботи з діагностування пасажирських вагонів на загальну суму 42000, 00 грн., що підтверджується підписаним між сторонами у справі без зауважень та заперечень актом № 740-11 від 23.11.2011 року здачі-приймання науково технічної продукції за Договором, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Втім, відповідач свої зобов'язання з оплати виконаних робіт у встановлений договором строк не виконав, у зв'язку з чим за ним утворився борг в сумі 6200, 00 грн., який позивач і намагається стягнути.

Судом досліджені правові норми, які підлягають застосуванню у спірних відносинах сторін. За своєю правовою природою між сторонами було укладено договір будівельного підряду. Відповідно до вимог Господарського кодексу України договір вважається укладеним у випадку досягнення сторонами умов щодо його предмету, строку та ціни. Сторони досягли всіх суттєвих умов відносно вказаного виду договору, тобто встановили його предмет, визначили ціну, строк дії договору, порядок здачі та приймання робіт, а тому відповідно до вимог ст. ст. 638, 639, 875 ЦК України та ст. ст. 180, 181 ГК України, він вважається укладеним згідно частини 7 статті 181 ГК України, а саме подія, до якої прагнули сторони відбулася.

Особливості регулювання майнових відносин у сфері господарювання визначається господарським кодексом. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України. Судом прийнято до уваги що учасниками судового процесу є суб'єкти господарювання в розумінні ст. 55 ГПК України.

Так, стаття 837 ЦК України передбачає, що за договором підряду одна сторона (Підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (Замовника), а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. Фактичні обставини справи та докази на їх підтвердження свідчать про те, що мотивованої відмови від прийомки виконаних робіт з боку відповідача не надходило, обсяг робіт погоджений сторонами, недоліків під час виконання робіт сторонами не виявлено.

За приписами частини першої статті 853 ЦК України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові. Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Відповідно до частини четвертої статті 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Матеріалами справи підтверджено виконання позивачем роботи з діагностування пасажирських вагонів на загальну суму 42000, 00 грн., про що свідчить акт № 740-11 від 23.11.2011 року здачі-приймання науково технічної продукції за Договором. Так з вказаного акту вбачається, що проведене технічне діагностування 14 пасажирських вагонів. Вказаний акт підписано та скріплено печатками підприємств сторін без зауважень та заперечень, що відповідає розділу 3 Договору та свідчить про прийняття їх відповідачем.

Частина 1 ст. 854 ЦК України визначає порядок оплати роботи за договором підряду, а саме: якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Так, п. 2.2. договору сторони погодили, що розрахунок за надані роботи проводиться шляхом перерахування Замовником на поточний рахунок Виконавця грошових коштів за фактичну кількість продіагностованих вагонів, вказаних в технічних рішеннях та пред'явлених Виконавцем з актом-приймання робіт на відповідну суму, на протязі 60 банківських днів із дня підписання акті Замовником. Зі змісту вказаного пункту договору вбачається, що настання обов'язку замовника з оплати виконаних робіт обумовлюється відкладальною обставиною, яким є: підписання сторонами акту приймання-здачі виконаних робіт, що узгоджується з приписами ч. 1 ст. 212 ЦК України.

Матеріалами справи підтверджений факт настання відкладальної обставини про що свідчить підписаний сторонами у справі актом № 740-11 від 23.11.2011 року здачі-приймання науково технічної продукції за Договором. Враховуючи викладене, строк виконання відповідачем (як Замовником) свого зобов'язання з оплати виконаних за договором робіт настав.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту звірки взаємних розрахунків за Договором № Д/Л -11148/НЮ від 03.02.2011 року за період з 03.02.2011 року підписаним сторонами та скріпленому їх печатками, сторони погодили, що станом на 06.02.2013 року, заборгованість відповідача перед позивачем становить за Договором становить 15200, 00 грн. Докази по справі свідчать, що 21.05.2013 року на виконання умов договору відповідачем перераховано на адресу позивача грошові кошти в сумі 9000, 00 грн., про що свідчать надані до матеріалів справи належним чином засвідчені копії банківських виписок. Таким чином, фактичні обставини справи свідчать, що зобов'язання з оплати виконаних за умовами договору робіт з боку відповідача залишились невиконаними належним чином та у повному обсязі.

В силу загальної норми, передбаченої у статті 599 ЦК України, та спеціальної норми, визначеної у частині першій ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Частиною 1 статті 530 ЦК України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).ї

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивач довів суду факт порушення з боку відповідача своїх зобов'язань за договором, а саме не здійснення останнім оплати за виконані роботи, в т.ч., що строк виконання відповідачем зобов'язання з оплати виконаних робіт настав, а наявність заборгованості в сумі 6200, 00 грн. матеріалами справи. Відповідач доказів сплати боргу у повному обсязі станом на день розгляду справи суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут вагонобудування" про стягнення з Державного підприємства "Донецька залізниця" заборгованості за Договором № 772-Д/Л - 11148/НЮ від 03.02.2011 року в сумі 6200,00 грн. обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00 грн. покладаються на відповідача у справі - Державне підприємство "Донецька залізниця", відповідно до вимог ст. ст. 44, 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 08.04.2015 року, згідно частини 2 статті 85 ГПК України, було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивну частини.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 42, 43, 46, 33, 34, 43, 44, 49, 82-84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут вагонобудування" до Державного підприємства "Донецька залізниця" задовольнити.

2. Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця", 72401, Запорізька область, смт. Приазовське, вул. Леніна, буд. 31, , на користь:

- Державного підприємства "Український науково-дослідний інститут вагонобудування", 39621, м. Кременчук, вул. І.Приходька, буд. 33, , основний борг в сумі 6200 (шість тисяч двісті) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп., видавши наказ.

Повне рішення складено - 14.04.2015 року

Головуючий судя О.Г.Смірнов

Судді Л.М.Сушко

О.А. Топчій

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.