ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16 квітня 2015 року Справа № 910/24361/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Борденюк Є.М. (головуючий),
Вовк І.В. (доповідач), Могил С.К.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" на постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року у справі № 910/24361/14 за позовом фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 до товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року позивач звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою до відповідача про стягнення страхового відшкодування в сумі 8635,12 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що 04.11.2013 року в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода за участі автомобіля марки "ДАФ" під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки "CHEVROLET CRUZE" під керуванням водія ОСОБА_6, під час якої автомобілю останнього були завдані механічні пошкодження.

ТДВ "Страхова компанія "АКСОР" виплатило ОСОБА_6 на підставі укладеного між ними договору добровільного страхування від 23.11.2012 року страхове відшкодування в розмірі 8 635,12 грн. (за вирахуванням франшизи), яке було перераховане на рахунок авторемонтного підприємства - ТОВ "Добробут-Автосервіс".

20.06.2014 року між ФОП ОСОБА_4 та ТДВ "Страхова компанія "АКСОР" було укладено договір про відступлення права вимоги, що виникло в останнього на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування" у зв'язку з виплатами страхових відшкодувань за договорами добровільного страхування наземного транспорту до осіб, які відповідальні за завдані збитки.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року (суддя Трофименко Т.Ю.) позов задоволено частково та стягнуто з відповідача на користь позивача страхове відшкодування в розмірі 8135,12 грн., а в решті позову відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року (судді Чорна Л.В., Агрикова О.В., Кропивна Л.В.) зазначене рішення суду першої інстанції залишено без змін.

У касаційній скарзі відповідач вважає, що судами порушено норми матеріального та процесуального права, і тому просить прийняті ними рішення скасувати та прийняти нове рішення.

Відзив на касаційну скаргу від позивача до суду не надходив.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши доводи касаційної скарги, перевіривши матеріали справи і прийняті в ній судові рішення, суд касаційної інстанції вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню частково з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що 23.11.2012 року між товариством з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "АКСОР" (страховик) та фізичною особою ОСОБА_6 (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0508.002015, об'єктом якого є майнові інтереси страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом марки "CHEVROLET CRUZE", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2.

Згідно з довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9295249 04.11.2013 року о 18 год. 00 хв. на перехресті проспекту Палладіна - вулиці Уборевича в м. Києві сталася дорожньо-транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів марки "ДАФ", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, під керуванням водія ОСОБА_5 та автомобіля марки "CHEVROLET CRUZE", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 під керуванням водія ОСОБА_6

Постановою Святошинського районного суду м. Києва від 29.11.2013 року встановлено вину ОСОБА_5 у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

Цивільна-правова відповідальність ОСОБА_5, водія транспортного засобу марки "ДАФ", реєстраційний номерний знак НОМЕР_1, застрахована у ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", підтверджується полісом № АС/3762332 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.07.2013 року.

У відповідності до звіту про визначення вартості відновлювального ремонту з урахуванням зносу від 25.11.2013 року № 2809/1780, завданого власнику колісного транспортного засобу "CHEVROLET CRUZE", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2, вартість відновлювального ремонту КТЗ складає 9139,14 грн., а вартість відновлювального ремонту з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу в результаті ДТП, становить 7766,19 грн.

У відповідності до рахунку-фактури від 22.11.2013 року № 606, складеного товариством з обмеженою відповідальністю "Добробут-Автосервіс", вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки "CHEVROLET CRUZE", реєстраційний номерний знак НОМЕР_2 в результаті його пошкодження при ДТП складає 9 435,12 грн. разом з ПДВ.

27.11.2013 року ТДВ "Страхова компанія "АКСОР" складено страховий акт № 435, відповідно до якого сума страхового відшкодування склала 8 635,12 грн. виходячи з наступного розрахунку: вартість відновлювального ремонту КТЗ 9 435,12 грн. - 800 грн. франшизи відповідно до договору добровільного страхування наземного транспортного засобу від 23.11.2012 року № 0508.002015.

ТДВ "Страхова компанія "АКСОР" сума страхового відшкодування в розмірі 8 635,12 грн., була перерахована на рахунок авторемонтного підприємства - ТОВ "Добробут-Автосервіс", що підтверджується платіжним дорученням: від 10.12.2013 року № 797.

Разом з цим, 20.06.2014 року між ТДВ "Страхова компанія "АКСОР" (первісний кредитор) та ФОП ОСОБА_4 (новий кредитор) було укладено договір про відступлення права вимоги, за умовами якого первісний кредитор переводить (уступає) належне йому право вимоги в порядку регресу до фізичних та юридичних осіб (надалі іменуються боржники), що виникло у нього внаслідок виплати страхового відшкодування за договорами добровільного страхування (надалі іменується "Основні договори"), укладеними між первісним кредитором та страхувальниками, а новий кредитор набуває право вимоги та зобов'язується перерахувати первісному кредитору кошти за переведене (відступлене) право вимоги відповідно до розділу 3 договору.

Згідно з п. 1.2 договору про відступлення права вимоги реєстр заборгованості фізичних та юридичних осіб, право вимоги в порядку регресу до яких переводиться (уступається) новому кредитору складається первісним кредитором за формою згідно з додатком 1 до даного договору та передається новому кредитору у порядку, встановленому розділом 2 даного договору.

За реєстром від 24.06.2014 року № 2 первісний кредитор передав, а новий кредитор прийняв оригінали матеріалів регресних справ, зокрема, за договором добровільного страхування № 0508.002015, щодо страхувальника ОСОБА_6 та боржника ОСОБА_5, із зазначенням суми страхового відшкодування, на яку переходить право вимоги - 8 635,12 грн.

Предметом даного судового розгляду є вимога нового кредитора на підставі договору відступлення права вимоги до страховика особи, відповідальної за завдані збитки про стягнення компенсації страхового відшкодування, здійсненого страховиком потерпілої особи на користь авторемонтного підприємства.

Судами попередніх інстанцій висновок про часткове задоволення позову обгрунтовано доведеністю правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача компенсації страхового відшкодування, здійсненого страховиком потерпілої особи.

Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" регулює відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів і спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Системний аналіз положень цього Закону дає підстави для висновку, що у момент укладення договору обов'язкового страхування страховик приймає на себе зобов'язання відповідати перед невизначеним і невідомим заздалегідь колом осіб за майнову шкоду, завдану цим особам страхувальником відповідальності, тобто приймає на себе фінансові ризики виплати відшкодування завданої страхувальником іншій особі майнової шкоди.

Згідно з ч. 2 ст. 512 та ст. 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою у випадках, встановлених законом. До нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Тобто у таких правовідносинах відбувається передача (перехід) права вимоги від страхувальника (вигодонабувача) до страховика. Нового зобов'язання із відшкодування збитків при цьому не виникає, оскільки відбувається заміна кредитора: потерпілий (страхувальник) передає страховику своє право вимоги до особи, відповідальної за спричинення шкоди. Отже, страховик виступає замість потерпілого.

Особою, відповідальною за завдані збитки, може бути як безпосередній заподіювач шкоди, так і страхова компанія, відповідальна за останнього.

Саме наведеними нормами матеріального права регулюються правовідносини між сторонами у справі, яка розглядається: первісний кредитор - ТДВ "Страхова компанія "АКСОР", виплативши страхове відшкодування потерпілому ОСОБА_6 за договором добровільного страхування, отримала від останнього право вимоги до страхової компанії ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант", яка застрахувала відповідальність перед третіми особами винного у заподіянні шкоди водія ОСОБА_5

Оскільки цивільно-правова відповідальність водія транспортного засобу, який вчинив дорожньо-транспортну пригоду, застрахована ТДВ "Страхова компанія "Альфа-Гарант" відповідно до поліса № АС/3762332 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів від 24.07.2013 року, то особою відповідальною за завдані у даному випадку збитки, відповідно положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів", у межах передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності є саме відповідач.

За п. 22.1. ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 цього Закону визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством.

Проте, суди обох інстанцій наведені положення законодавства на врахували та всебічно не з'ясували дійсний зміст правовідносин, які виникли між сторонами, та їх права і обов'язки щодо предмету спору.

Зокрема, не встановили обставин відповідності умовам договору добровільного страхування розрахунку розміру страхового відшкодування, здійсненого страховиком.

До того ж, враховуючи те, що межі відповідальності страховика особи, відповідальної за завдану шкоду визначаються договором обов'язкового страхування, судам необхідно було дослідити його зміст, чого ними зроблено не було, оскільки названий договір відсутній у матеріалах справи.

Водночас, стягнувши на користь позивача частину страхового відшкодування, здійсненого страховиком, суди не перевірили обставин дотримання порядку заміни кредитора у зобов'язанні, здійсненого на підставі договору відступлення права вимоги від 20.06.2014 року.

Так, відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Стаття 517 наведеного кодексу передбачає наявність доказів прав нового кредитора у зобов'язанні.

Згідно з частиною другою цієї статті боржник має право не виконувати свого обов'язку новому кредиторові до надання боржникові доказів переходу до нового кредитора прав у зобов'язанні.

Однак, суди не звернули уваги на відсутність у матеріалах справи повного тексту договору відступлення права вимоги від 20.06.2014 року, на який посилається позивач як на підставу набуття ним права вимоги до боржника, та не долучили до справи і не навели правової оцінки його змісту.

При цьому, суди попередніх інстанцій не дослідили обставин надання боржникові доказів переходу до нового кредитора (позивача) прав у зобов'язанні за правочином відступлення права вимоги, а тому висновок про наявність правових підстав для стягнення з відповідача на користь позивача збитків у сумі 8 135,12 грн. без з'ясування фактичних обставин виникнення у боржника обов'язку виконати зобов'язання перед новим кредитором, є передчасним.

За таких обставин, оскаржені судові рішення не можна визнати законними й обґрунтованими, і тому вони підлягають скасуванню з передачею справи на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду справи суду необхідно врахувати наведене і вирішити спір з дотриманням вимог закону.

З огляду наведеного та керуючись ст. ст. 1115, 1117, 1119 - 11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу товариства з додатковою відповідальністю "Страхова компанія "Альфа-Гарант" задовольнити частково.

Постанову Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 року та рішення господарського суду міста Києва від 17.12.2014 року скасувати, і справу № 910/24361/14 передати на новий розгляд до суду першої інстанції в іншому складі.

Головуючий суддя Є.Борденюк

Судді І.Вовк

С.Могил