ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

16.04.2015 року Справа № 904/9469/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів: головуючого судді: Крутовських В.І. - доповідач,

суддів: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є.

при секретарі судового засідання Однорог О.В.

Представники сторін у судове засідання не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", м. Орджонікідзе на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року у справі №904/9469/14

за позовом ОСОБА_1, м. Орджонікідзе

до Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", м. Орджонікідзе

третя особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору Товариство з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод",

про визнання недійсним правочину

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року у справі №904/9469/14 (суддя Мартинюк С.В.) у задоволені позову відмовлено.

Не погодившись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове рішення, яким задовольнити позов Позивача, а саме визнати недійсним договір підряду №10 від 21.01.2014 року між сторонами.

Апелянт не погоджується з рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року. Підставою для оскарження рішення суду першої інстанції є неповне з'ясування судом обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення норм процесуального права, що призвело до неправильного вирішення справи.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року у справі №904/9469/14 прийнято та призначено апеляційну скаргу до розгляду колегією суддів у складі: головуючий суддя: Крутовських В.І., судді: Дмитренко Г.К., Прокопенко А.Є..

19.03.2015 року на адресу Дніпропетровського апеляційного господарського суду надійшло заперечення на апеляційну скаргу від представника Відповідача.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року відкладено розгляд справи на 16.04.2015 року.

16.04.2015 року на адресу суду надійшло від Відповідача клопотання про розгляд справи без участі представника Відповідача (скаржника).

Позивачем та Третьою особою вимоги ухвали Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 року не виконано, а саме не надано відзив на апеляційну скаргу (подання).

У судове засідання 16.04.2015 року представники сторін не з'явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином, відповідно до вимог Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України 20.02.2013 року №28.

У судовому засіданні 16.04.2015 року було оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню, приймаючи до уваги наступне.

21.02.2014 року між Приватним акціонерним товариством "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (підрядник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" (замовник) було укладено Договір підряду №10.

Відповідно до пункту 1.1. Договору, підрядник зобов'язується виконати роботи по виготовленню або обробці деталей, вузлів, механізмів з матеріалів, що поставляються замовником. Замовник зобов'язується прийняти й сплатити виконані роботи (пункт 1.2. Договору).

В пункті 2.1. Договору зазначено, що вартість робіт, доручених до виконання підрядникові за договором, визначається специфікаціями, що є невід'ємною частиною договору.

Оплата за виконані роботи здійснюється замовником за допомогою прямого платежу на розрахунковий рахунок підрядника (пункт 2.4. Договору).

Договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014 року, або до остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань (пункт 9.4. Договору).

На думку Позивача укладення оспорюванного правочину порушує його корпоративні права, що є причиною виникнення спору.

Частиною 1 статті 167 Господарського кодексу України визначено, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Акціонерами товариства визнаються фізичні і юридичні особи, а також держава в особі органу, уповноваженого управляти державним майном, або територіальна громада в особі органу, уповноваженого управляти комунальним майном, які є власниками акцій товариства (частина 1 статті 4 Закону України "Про акціонерні товариства").

З реєстру власників іменних цінних паперів від 12.08.2014 року вбачається, що Позивач є акціонером Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", що володіє 5 353 990,00 цінних паперів, що становить 32,2530% (а.с. 14).

Позивач не є стороною оспорюванного правочину.

Відповідно до Рішення Конституційного Суду України від 01.12.2004 року N18-рп/2004 акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства; порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Пунктом 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 року N13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" визначено, що акціонери (учасники) господарського товариства не вправі звертатися до суду за захистом прав та інтересів інших акціонерів (учасників) господарського товариства та самого товариства поза відносинами представництва, а також обґрунтовувати свої вимоги порушенням прав інших акціонерів (учасників) товариства. При вирішенні корпоративного спору господарський суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Не можна задовольняти позовні вимоги щодо захисту права, яке може бути порушено у майбутньому і щодо якого невідомо, чи буде воно порушено.

На цій підставі господарським судам належить відмовляти акціонерам (учасникам) господарського товариства у задоволенні позову про укладення, зміну, розірвання чи визнання недійсними договорів та інших правочинів, учинених господарським товариством. Спори цієї категорії є підвідомчими (підсудними) господарським судам незалежно від їх суб'єктного складу на підставі пункту 4 частини 1 статті 12 Господарського процесуального кодексу України, якщо акціонер (учасник) господарського товариства обґрунтовує відповідні позовні вимоги порушенням його корпоративних прав (пункт 51 постанови Пленуму ВСУ від 24.10.2008 року N13).

Статтею 203 Цивільного кодексу України передбачено загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Відповідно до частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Договір підряду №10 від 21.02.2014 року не суперечить цивільному законодавству, можливість його укладення передбачено статтею 837 Цивільного кодексу України, положення цього договору не суперечать інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Правочин вчинявся Приватним акціонерним товариством "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", обсяг цивільної дієздатності якого згідно із статутом Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" достатньо для вчинення правочину (договору новації).

Пунктом 2.2. Статуту Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" встановлено, що товариство має цивільні права та обов'язки, здійснює свою діяльність відповідно до цього статуту та закону. Товариство може бути відповідачем та позивачем в суді.

Частиною 1 статті 58 Закону України "Про акціонерні товариства" визначено, що виконавчий орган акціонерного товариства здійснює управління поточною діяльністю товариства. До компетенції виконавчого органу належить вирішення всіх питань, пов'язаних з керівництвом поточною діяльністю товариства, крім питань, що належать до виключної компетенції загальних зборів та наглядової ради.

Відповідно до пункту 9.98 Статуту Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод" до компетенції Голови правління Товариства зокрема, відноситься: на свій розсуд без погодження укладання наступних правочинів та договорів від імені товариства: господарських, цивільно-правових договорів та фінансових договорів, а саме: зорів поруки, застави, гарантії, уступки права вимоги, переведення боргу, позики, тощо. Без довіреності представляти інтереси Товариства в установах, підприємствах, організаціях всіх форм власності та вчиняти від його імені юридичні дії.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Пунктом 10.7. Статуту передбачено, що особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства; член її сім'ї - чоловік (дружина), батьки (усиновителі), опікун (піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки (дружини); юридична особа, в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства, членам її сім'ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами сім'ї володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства, якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак:

1) є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину;

2) отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину;

3) внаслідок такого правочину придбає майно;

4) бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами).

Особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості.

Відповідно до пункту 10.8. Статуту виконавчий орган Товариства протягом 5 днів з моменту отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, зобов'язаний надати членам наглядової ради інформацію стосовно правочинів, у вчиненні яких Товариство заінтересоване.

Наглядова рада протягом 5 робочих днів зобов'язана прийняти рішення про вчинення чи відмову від вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість. У разі, якщо правочин, щодо якого є заінтересованість, порушує інтереси Товариства, Наглядова рада може заборонити його вчинення або винести розгляд цього питання на Загальні збори. Якщо заінтересована особа є членом Наглядової ради, вона не бере участь у голосуванні з питання вчинення такого правочину. Якщо більшість членів Наглядової ради є особами, заінтересованими у вчиненні такого правочину, це питання виноситься на розгляд Загальних зборів.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, що правочин відповідає загальним вимогам, так як права Позивача не були порушені.

Відповідно до приписів статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи господарським судом фактичні обставини справи встановлено на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів та вірно застосовані норми права, а доводи скаржника не спростовують законності прийнятої у справі рішення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Орджонікідзевський рудоремонтний завод", м. Орджонікідзе на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року у справі №904/9469/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 03.02.2015 року у справі №904/9469/14 залишити без змін.

Постанова набирає чинності з дня її оголошення та може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд протягом двадцятиденного строку з дати її прийняття.

Повний текст постанови виготовлено та підписано 20.04.2015 року.

Головуючий суддя В.І. Крутовських

Суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко