ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 квітня 2015 року Справа № 926/1047/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Коробенка Г.П.,
суддів:Бакуліної С.В.,
Мележик Н.І.,
Удовиченка О.С.,
Чернова Є.В.,
розглянувши заяву Заступнику Генерального прокурора України

про перегляд Верховним Судом України

постановиВищого господарського суду України від 24.12.2014
у справі№926/1047/14
за позовом Чернівецького прокурора з нагляду за додержанням законів у воєнній сфері Західного регіону України в інтересах держави в особі Міністерства оборони України
до1.Концерну "Військторгсервіс", 2.Товариства з обмеженою відповідальністю "Олбі-Рос Корона"
треті особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача 1.Фонд державного майна України, 2.Регоінальне відділення Фонду державного майна України по Чернівецькій області
треті особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача1.Рівненська Міжрегіональна універсальна товарно - майнова біржа "Прайс", 2.Нотаріус Чернівецького міського нотаріального округу Голубнича Ольга Василівна
провизнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернівецької області від 11.09.2014 у справі №926/1047/14 у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2014 у справі № 926/1047/14 скасовано повністю; постановлено нове рішення, яким визнано недійсним договір купівлі-продажу нерухомого майна, що знаходиться за адресою: м. Чернівці, вул. Залозецького, 107 від 21.12.2005, укладений між ДП МОУ "Управління торгівлі Західного оперативного командування" та ТОВ "Олбі-Рос Корона".

Постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 касаційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "Олбі-Рос Корона" задоволено, постанову Львівського апеляційного господарського суду від 10.11.2014 скасовано, рішення Господарського суду Чернівецької області від 11.09.2014 залишено в силі.

Заступником Генерального прокурора України подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 24.12.2014 у справі №926/1047/14, в якій заявник просить вказану постанову скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову прокурора.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 03.06.2013 у справі №7/46/2012/5003, від 24.12.2014 у справі №914/2691/13, від 13.07.2010 у справі №30/257 та від 22.06.2010 у справі №30/282 (5020-5/099-3/221), мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає необхідним відмовити у допуску справи до провадження Верховного Суду України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 ГПК України заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно з підстав неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах, або встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень матиме місце у разі, коли суд касаційної інстанції при розгляді двох чи більше справ за аналогічних предмета і підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 24.12.2014 у справі №926/1047/14, про перегляд якої просить заявник, суд касаційної інстанції, виходячи з встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи, погодився з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 21.12.2005 з огляду на те, що начальник Головного управління торгівлі Тилу Міністерства оборони України, надаючи від імені Головного управління торгівлі Тилу Міністерства оборони України Державному підприємству Міністерства оборони України "Управління торгівлі Західного оперативного командування" дозвіл на відчуження майна закріпленого за вказаним підприємством на праві господарського відання, діяв в межах наданих йому повноважень на підставі чинної на той час довіреності, виданої йому Міністром оборони України.

Водночас, у постанові від 03.06.2013 у справі №7/46/2012/5003, на яку посилається заявник, виходячи з встановлених попередніми судовими інстанціями обставин справи, суд касаційної інстанції погодився з висновком суду апеляційної інстанції про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсним правочину та застосування наслідків недійсності правочину з огляду на те, що оскаржуваний договір вчинений продавцем без необхідного обсягу цивільної дієздатності та за відсутності волевиявлення власника майна, оскільки лист - рішення про надання згоди на відчуження спірного нерухомого майна адресований державним підприємствам, які на час укладання спірного договору купівлі - продажу перебували в стані припинення та у них спірне майно у віданні не перебувало.

У постанові від 24.12.2013 у справі №914/2691/13, на яку посилається заявник, суд касаційної інстанції дійшов висновку про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсним договору купівлі - продажу нерухомого майна від 05.12.2011 з огляду на відсутність на момент укладення спірного договору дійсного рішення (згоди або дозволу) суб'єкта управління державним майном, а саме погодження з Фонду державного майна України на відчуження безпосередньо суб'єктом господарювання, на балансі якого перебуває таке майно, відповідно до вимог Постанови Кабінету Міністрів України №803 від 06.06.2007 "Про затвердження Порядку відчуження об'єктів державної власності".

У постановах від 13.07.2010 у справі №30/257 та від 22.06.2010 у справі №30/282(5020-5/099-3/221), на які посилається заявник, суд касаційної інстанції погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність підстав для задоволення позову щодо визнання недійсними інвестиційного договору про спільну діяльність шляхом будівництва та договору про викуп (компенсацію пайової участі (паю) шляхом купівлі - продажу нематеріального активу (право користування земельною ділянкою, на якій розташоване військове містечко (в частині, що стосується доводів заявника). Даного висновку суд касаційної інстанції дійшов з огляду на встановлені попередніми судовими інстанціями обставин справи про відсутність: рішення органів виконавчої влади або місцевого самоврядування щодо зміни цільового призначення земельної ділянки, що розташована на території військового містечка; рішення міської ради про припинення у Міністерства оборони України права користування земельною ділянкою на території військового містечка; доказів списання майна військового містечка; рішення Кабінету Міністрів України та Міністерства оборони України про відчуження майна військового містечка; з боку Міністерства оборони України належних повноважень на укладення спірних договорів.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

За таких обставин відсутні правові підстави для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116, 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

У Х В А Л И В:

Відмовити Заступнику Генерального прокурора України у допуску справи №926/1047/14 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяГ. Коробенко
СуддіС. Бакуліна
Н. Мележик
О. Удовиченко
Є. Чернов