ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа № 917/436/15

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Могилєвкін Ю.О., суддя Пушай В.І. , суддя Плужник О.В.

при секретарі Крупа О.О.

за участю представників сторін:

позивача - Коновал Т.П., за довіреністю б/н від 12.01.15 р.;

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу EXALO Drilling S.A., м. Піла (вх. №1941 П/3) на ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.03.15 року у справі №917/436/15

за позовом EXALO Drilling S.A., м. Піла, Польща

до ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна", м. Полтава

про стягнення 165 501,89 доларів США

ВСТАНОВИЛА:

В березні 2015 року позивач, EXALO Drilling S.A., звернувся до Полтавського господарського суду з позовною заявою про стягнення заборгованості в розмірі 165501,89 доларів США за договором підряду №38/ЕВ/2012 по виробництву гідророзривів пласта та використанню флоту ГНКТ.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 05.03.2015 року по справі №917/436/15 (суддя Іваницький О.Т.) позовні матеріали повернуто позивачу.

Ухвала мотивована тим, що відповідно до роз'яснень Пленуму у п. 2.21 Постанови Вищого господарського суду України від 21.01.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанції установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором.

Натомість у наданій позивачем квитанції №130 від 27.02.2015 р. у графі "призначення платежу" вказано: "Судовий збір, за позовом EXALO Drilling S.A., Господарський суд Полтавської області", ", що суперечить викладеному вище та у зв'язку з чим подана квитанція не може бути прийнято судом як належний доказ сплати судового збору саме за подання до суду позовної заяви від 27.02.2015 р. про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еста Велл Сервісез Україна" 165 501,89 доларів США.

Позивач, EXALO Drilling S.A., не погодився з зазначеною ухвалою, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій посилається на порушення норм процесуального права при її прийнятті, невідповідність висновків фактичним обставинам справи та невідповідність оскаржуваної ухвали вимогам чинного законодавства.

В апеляційній скарзі позивач зазначає, що в оскаржуваній ухвалі суд першої інстанції, по-перше посилається на постанову Пленуму ВГСУ від 21 січня 2013 року №7 якої не існує, а не на постанову від 21 лютого 2013 року, по-друге, суд першої інстанції, частково цитує положення пункту 2.21 Постанови Вищого господарського суду України №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" виключаючи деякі слова зі змісту.

Крім того, як вважає апелянт, у зв'язку з прийняттям банком квитанції та її фактичного виконання, будь-які порушення щодо оформлення платіжного документу про сплату судового збору по справі №917/436/15 відсутні, і підстав для винесення ухвали про повернення позовної заяви у суду не було.

Скаржник також зазначає, що на сайті офіційного веб-порталу Судової влади України, на сторінці "Банківські реквізити для сплати судових витрат" господарського суду Полтавської області зазначено наступне: "Приклад заповнення графи "Призначення платежу", у графі "призначення платежу" вказується: "Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Полтавської області, ").

Просить скасувати ухвалу про повернення позовної заяви прийняту господарським судом Полтавської області 05.03.2015 року по справі №917/436/15 та передати справу на розгляд господарського суду Полтавської області.

Відповідач свого представника в судове засідання не направив.

Позивач надав клопотання про залучення оригіналу позовної заяви з додатками до матеріалів справи.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, вислухавши пояснення представника позивача, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм процесуального права, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

В обґрунтування ухвали господарський суд Запорізької області послався на те, що в порушення п. 2.21 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.01.2013 р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", відповідно до якого платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанції установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява оплачується судовим збором, у наданій позивачем квитанції №130 від 27.02.2015 р. у графі "призначення платежу" вказано: "Судовий збір, за позовом EXALO Drilling S.A., Господарський суд Полтавської області", ".

Таким чином, суд першої інстанції прийшов до висновку, що подана квитанція не може бути прийнята судом як належний доказ сплати судового збору саме за подання до суду позовної заяви від 27.02.2015 р. про стягнення з ТОВ "Еста Велл Сервісез Україна" 165 501,89 доларів США.

Проте колегія суддів вважає, що такий висновок суду не відповідає матеріалам справи та суперечить нормам процесуального права.

Пунктом 2.20 Постанови Пленуму ВГСУ №7 від 21 лютого 2013 року, роз'яснено, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору.

Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України.

Відповідно до пункту 2.21 Постанови Вищого господарського суду України від 21 лютого 2013 року №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" "Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором".

Відповідні документи подаються до суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії, тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Як вбачається з ухвали про повернення позовної заяви, матеріалів апеляційної скарги та наданих позивачем оригіналу позовної заяви з додатками, представником позивача було надано до суду першої інстанції оригінал квитанції про сплату судового збору, в якій у графі призначення платежу зазначено: "Судовий збір, за позовом EXALO Drilling S.А., Господарський суд Полтавської області, ", тобто з квитанції вбачається, що подається саме позовна заява, а не скарга на будь-яке рішення/ухвалу чи скарга на дії/бездіяльність.

Крім того, на сайті офіційного веб-порталу Судової влади України, на сторінці "Банківські реквізити для сплати судових витрат" господарського суду Полтавської області (рівно, як і на сторінках інших господарських судів) дійсно розміщено інформацію щодо правильності заповнення реквізитів для сплати судового збору та як приклад заповнення графи "Призначення платежу": у графі "призначення платежу" зазначено: "Судовий збір за позовом (ПІБ чи назва установи, організації позивача), Господарський суд Полтавської області, ").

Таким чином, позивачем виконано всі необхідні умови щодо правильності заповнення реквізитів для сплати судового збору.

Зважаючи на наведене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржувана ухвала винесена з порушенням положень ч. 4 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, що є підставою для її скасування з передачею справи на розгляд господарському суду Полтавської області.

Керуючись статтями 99, 101, п. 2 ст. 103, п. 3, 4 ч. 1 ст. 104, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу задовольнити.

Ухвалу господарського суду Полтавської області від 05.03.2015 року по справі №917/436/15 скасувати.

Позовну заяву з доданими матеріалами направити на розгляд господарського суду Полтавської області.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів в касаційній інстанції Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 14.04.15

Головуючий суддя Могилєвкін Ю.О.

Суддя Пушай В.І.

Суддя Плужник О.В.