РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/6792/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства Страхова компанія " ВУСО"

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"

про стягнення 4 248,99 грн.

Суддя Трофименко Т.Ю.

Представники:

Від позивача: не з'явились

Від відповідача: не з'явились

Обставини справи:

Приватного акціонерного товариства Страхова компанія "ВУСО" звернулось до Господарського суду міста Києва з вимогою про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" в сумі 4 248,99 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.03.2015р. порушено провадження у справі № 910/6792/15-г, розгляд якої призначено у судовому засіданні на 14.04.2015 р. за участю представників сторін.

14.04.2015р., через загальний відділ діловодства господарського суду міста Києва від представника відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника та письмовий відзив на позов, відповідно до якого Відкрите акціонерне товариство Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" заперечує проти позову в повному обсязі з наступних підстав.

Позивач звернувся до Відповідача з претензією № 4366 щодо виплати страхового відшкодування та просив сплатити, понесені витрати у розмірі 4758,99 грн.

Проте з таким твердженням Позивача не можна погодитись виходячи з наступного.

В присутності потерпілої особи Сінгуцького, 24.06.2014р. Аварійним комісаром НАСК «Оранта» було складено протокол огляду транспортного засобу на автомобіль Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ, в якому було зазначено всі пошкодження вищевказаного автомобіля. З приводу даних пошкоджень ніяких заперечень та зауважень зі сторони потерпілого не було.

Відповідачем по справі було проведено дослідження оцінки вартості матеріального збитку автомобіля Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ, згідно якого матеріальний збиток становить 1380,13 грн.

Дана сума з урахуванням франшизи у розмірі 1000 грн., згідно поліса АС/5858923, була перерахована на користь Позивача (згідно платіжного доручення), а відтак і всі вимоги останнього були виконані в повному обсязі.

Щодо розбіжності у сумах згідно дослідження Відповідача і рахунку Позивача зазначаємо наступне.

Так, згідно протоколу огляду Відповідача, первинної довідки ДАІ, заяви на виплату страхового відшкодування від Сінгуцької Т.М. зазначено пошкодження тільки заднього бампера.

Однак, в рахунку, що надано Позивачем зазначаються роботи, що не відносяться до ДТП, а саме позиції щодо заміни посилювача заднього бампера, ремонту задньої панелі та її фарбування, усунення перекосу пройому кришки багажника, додаткові витрати на лако-фарбові матеріали.

Тобто, Позивачем було відшкодовано витрати, які не відносяться до ДТП, що мала місце 12.06.2014, а відтак і дані кошти не можуть покладатись на Відповідача.

Враховуючи вищевикладене вбачається, що Відповідачем по страховому випадку були виконані обов'язки з приводу сплати страхового відшкодування Позивачу.

Представники сторін в дане судове засідання не з'явились. Від позивача заяв та клопотань процесуального характеру, на час проведення судових засідань до суду не надходило.

Позивач належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні господарського суду, про час і місце його проведення. (Ухвалу Господарського суду міста Києва про порушення провадження у справі від 23.03.2015р. представник відповідача отримав 27.03.2015р., що підтверджується повідомленням про вручення рекомендованої кореспонденції № 530).

Відповідно до роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України, викладених в пункті 2.3. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Згідно п. 3.9.2 Постанови № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

З огляду на вищевикладене, оскільки явка представників сторін в судові засідання обов'язковою не визнавалась, сторони не скористались належним їм процесуальним правом приймати участь в судових засіданнях.

Клопотань від представників сторін щодо здійснення фіксації судового засідання по розгляду даної справи технічними засобами, фіксування судового процесу за допомогою звукозаписувального технічного засобу не здійснювалось. Судовий процес відображено у протоколі судового засідання.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2013р. між Приватним акціонерним товариством «ВУСО» (надалі - Позивач) та Фізичною особою Сінгуцькою Тетяною Михайлівною (надалі - Страхувальник) був укладений Договір страхування наземного транспорту № -01. Відповідно до даного договору було застраховано автомобіль «Hyundai Accent», реєстраційний номерний знак ВН 6933 ЕМ, рік випуску - 2012, червоного кольору.

12.06.2014 року на перехресті вул. Академіка Корольова- Академіка Вільяямса в м. Одеса сталася дорожньо - транспортна пригода, в якій мало місце зіткнення автомобілів «Хонда» під керуванням Величко Тетяни Едуардівни, реєстраційний номерний знак ВВ 4212 СН, та автомобіля «Hyundai Accent», реєстраційний номерний знак ВН 6933 ЕМ під керуванням Сингуцького О.О.

Відповідно до Постанови Овідіопольського районного суду Одеської області від 21.07.2014р. встановлено вину Величко Т.Е., у скоєнні вищевказаного ДТП та притягнуто до адміністративної відповідальності за вчинення правопорушення передбаченого ст. 124 КпАП України.

З матеріалів справи вбачається, що цивільна-правова відповідальність Величко Тетяни Едуардівни, водія транспортного засобу марки «Хонда», реєстраційний номерний знак ВВ 4212 СН, застрахована у Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА", що підтверджується полісом № АС/5858923 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що підтверджується Довідкою про дорожньо-транспортну пригоду № 9399080.

У відповідності до рахунку - фактури № ОД-0016063 від 16.06.2014р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса», вартість відновлювального ремонту транспортного засобу марки «Hyundai Accent», реєстраційний номерний знак ВН 6933 ЕМ, в результаті його пошкодження при ДТП складає 4758,99 грн. з ПДВ.

25.06.2014р. позивачем складено страховий акт № 2524-02, відповідно до якого сума страхового відшкодування становить 4 758,99 грн.

Вищевказаний страховий акт складений на підставі рахунку - фактури № ОД-0016063 від 16.06.2014р., складеного Товариством з обмеженою відповідальністю «Богдан-Авто Одеса» та Звіту № 617636 від 24.06.2014р.

З наданого рахунку - фактури № ОД-0016063 від 16.06.2014р. на суму 4 758,99 грн. вбачається, що авторемонтним підприємством було включено до переліку деталей які підлягають відновленню в результаті ДТП наступне:

№НайменуванняОд.КількістьЦіна без ПДВСума без ПДВ
1Бампер задній (зняття/встановлення)грн1.300183.33238.33
2Бампер задній (розбирання/збирання) ІН. год0.200183.3336.67
3Бампер задній (ремонт)Н. год1.000183.33183.33
4Бампер задній (фарбування)Н. год4.500183.33824.99
5Фара ліва - з/уН. год0.300183.3355.00
6Фара права - з/уН. год0.300183.3355.00
7Усилитель бампера задн - заменаН. год0.300183.3355.00
8Панель задня-ремонтН. год2.000"183.33366.66
9Панель задня- фарбуванняН. год4.000183.33733.32
10Устранение перекоса пройома крьішки багажникаН. год2.000183.33 і366.66
11ЛКМшт.1.0001050.831050.83
Разом без ПДВ: ПДВ: Всього з ПДВ:3965.79
793.20
4758.99
З матеріалів справи вбачається, що позивачем сума страхового відшкодування в розмірі 4 758,99 грн., була перерахована на рахунок авторемонтного підприємства, що підтверджується платіжним дорученням: № 7104 від 25.06.2014р.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що виплативши страхове відшкодування за договором майнового страхування в розмірі 4 758,99 грн., до нього перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду, враховуючи те, що цивільна відповідальність власника транспортного засобу, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП була застрахована відповідачем.

За таких обставин позивач просить стягнути з відповідача суму страхового відшкодування в розмірі 4248,99 грн. (за вирахуванням франшизи - 510,00 грн.)

Договором (полісом) обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/5858923 встановлено ліміт відповідальності Відповідача за шкоду, завдану майну третіх осіб застрахованою особою у сумі 50 000,00 грн., франшиза - 510,00 грн.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Стаття 979 Цивільного кодексу України визначає, що за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно статті 990 Цивільного кодексу України страховик здійснює страхову виплату відповідно до умов договору на підставі заяви страхувальника (його правонаступника) або іншої особи, визначеної договором, і страхового акта (аварійного сертифіката).

Вимогами ч. 1 ст. 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 1 Закону України "Про страхування" в редакції Закону України №2745-111 від 4 жовтня 2001 року страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Статтею 4 Закону України "Про страхування" визначено, що майнові інтереси, які пов'язані із володінням, користуванням і розпорядженням майном, а також інтереси, пов'язані з відшкодуванням страхувальником заподіяної ним шкоди особі або її майну, а також шкоди, заподіяної юридичній особі (страхування відповідальності) віднесені до об'єктів страхування.

Аб.1 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхова сума - грошова сума, в межах якої страховик відповідно до умов страхування зобов'язаний провести виплату при настанні страхового випадку.

Аб.16 ст.9 Закону України „Про страхування" визначено, що страхове відшкодування - це страхова виплата, яка здійснюється страховиком у межах страхової суми за договорами майнового страхування і страхування відповідальності при настанні страхового випадку.

Відповідно до статті 16 Закону України "Про страхування", договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Згідно із ст.27 Закону України „Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відповідно до Правил добровільного страхування транспортних засобів №19-1 (далі правила), які зареєстровані Міністерством фінансів України за №0602903, а саме п. 7.1.4 Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку виплатити страхове відшкодування Страхувальнику у порядку та на умовах, що передбачені цими Правилами та договором страхування.

Відповідно до п. 2.2.1 Правил, страховим випадком визнається пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин (у т. ч. фар, дзеркал, стекол) внаслідок дорожньо-транспортної пригоди.

Згідно з п.п.9.1, 9.26 Правил страхування до складу страхового відшкодування (збитків, що компенсуються страхувальнику) входять витрати на приведення транспортного засобу у порядок та витрати на проведення експертної оцінки пошкоджень застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 9.17 Правил страхування страхове відшкодування може здійснюватись шляхом оплати страховиком вартості замінюваних частин, деталей і приладдя на аналогічні пошкодженим (за якістю і вартістю) та відновлюваного ремонту застрахованого транспортного засобу.

Відповідно до п. 30.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо транспортний засіб вважається знищеним, його власнику відшкодовується різниця між вартістю транспортного засобу до та після дорожньо-транспортної пригоди.

Відповідно до приписів п.22.1. статті 22 Закону, при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 34 Закону встановлено, що:

- страховик терміново, але не пізніше трьох робочих днів (враховуючи день отримання письмового повідомлення про страховий випадок), зобов'язаний направити аварійного комісара або експерта на місце настання страхового випадку та/або до місцезнаходження пошкодженого майна для визначення причин настання страхового випадку та розміру збитків (п. 34.1);

- якщо у визначений строк аварійний комісар або експерт не з'явився, потерпілий має право самостійно обрати аварійного комісара або експерта для визначення розміру шкоди. У такому випадку страховик зобов'язаний відшкодувати потерпілому витрати на проведення експертизи (п. 34.2).

Отже, в силу приписів Закону, саме відповідач як страховик має вчиняти дії, пов'язані із визначенням розміру збитків.

Позивач, визначаючи розмір страхового відшкодування своєму Страхувальнику, виходив з умов укладеного з ним Договору та вимог Закону України "Про страхування".

Водночас у спірних правовідносинах з відповідачем позивач виступає як потерпіла особа, і зі змісту Закону не слідує, що він для визначення розміру страхового відшкодування повинен був здійснювати обов'язки, покладені Законом на відповідача як страховика.

Зазначена правова позиція викладена в постановах Вищого господарського суду України в постановах № 5011-37/12077-2012 від 13.03.2013, №5011-35/11156-2012 від 30.01.2013, № 5011-53/8349-2012 від 29.01.2013, 5011-37/5786-2012 від 04.12.2012, №5011-67/7989-2012 від 14.11.2012.

З матеріалів справи вбачається, що в присутності потерпілої особи Сінгуцького, 24.06.2014р. Аварійним комісаром НАСК «Оранта» було складено протокол огляду транспортного засобу на автомобіль Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ, в якому було зазначено всі пошкодження вищевказаного автомобіля. З приводу даних пошкоджень ніяких заперечень та зауважень зі сторони потерпілого не було.

Відповідачем по справі було проведено дослідження № ВН6933ЕН-01.07/5 від 01.07.2014р. оцінки вартості матеріального збитку автомобіля Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ, згідно якого матеріальний збиток становить 1380,13 грн.

Дана сума з урахуванням франшизи у розмірі 1000 грн., згідно поліса АС/5858923, була перерахована на користь Позивача згідно платіжного доручення № 7694 від 13.02.2015р.

Жодних доказів того, що розрахунок вартості матеріального збитку автомобіля Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ, було здійснено експертом (суб'єктом оціночної діяльності), Позивачем не надано, оскільки з наданого позивачем звіту № 617636 від 24.06.2014р. вбачається, що його виконавцем є Велков В.М. - спеціаліст по врегулюванню збитків.

Розрахунок, наданий Позивачем, підписаний особою невстановленої кваліфікації (не суб'єктом оціночної діяльності), а тому не може бути прийнятий до уваги.

Відповідно до ст. З Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» (далі - Закон), незалежною оцінкою майна вважається оцінка майна, що проведена суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання.

Відповідно до ст. 4 Закону, практична діяльність з оцінки майна може здійснюватися виключно суб'єктами оціночної діяльності, визнаними такими відповідно до статті 5 цього Закону.

Відповідно до ст. 7 Закону, оцінка майна проводиться у випадках, встановлених законодавством України та є обов'язковою у випадках визначення збитків або розміру відшкодування.

Відповідно до ст. 8 Закону, оцінка майна у випадках її обов'язкового проведення, зазначених у ст. 7 цього Закону, виконана суб'єктами, які не є суб'єктами оціночної діяльності, визнається недійсною.

Автотоварознавча експертиза визначає вартість складових, які підлягають заміні, матеріалів, які будуть використані в процесі виконання ремонтних робіт, та вартість самих відновлювальних робіт.

Також, відповідно до ст. З Закону, у випадку проведення незалежної оцінки майна складається звіт про оцінку майна.

Ст. 12 Закону визначає перелік вимог до звіту експертного дослідження, складеного суб'єктом оціночної діяльності.

Таким чином, розмір матеріального збитку, завданого власнику автомобіля матеріального збитку автомобіля Хюндай Акцент, д/н ВН 6933 ЕМ,, належним чином не встановлений.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, суд вважає, що вимоги позивача про стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в розмірі 4248,99 грн. є не обґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Повне рішення складено 17.04.2015р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Трофименко Т.Ю.