ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 року Справа № 904/3558/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі Мудрак О.М.

За участю прокурора: Слюсар Я.В., посвідчення № 001420 від 27.08.12р.

та представників сторін:

від позивача: Таслицька В.О. представник, довіреність № 10/15-17 від 14.01.15;

від відповідача: Ліфлянчик С.І. представник, довіреність №б/н від 01.05.14;

від відповідача: Самсонов В.І. представник, довіреність №б/н від 01.03.15.

від третьої особи: Пастернак В.В., представник, довіреність № 4/10-7 від 05.01.15р. (був присутнім у судовому засіданні 11.03.2015р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014р. у справі №904/3558/14

за позовом фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1", м. Дніпропетровськ

Третя особа, без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Дніпропетровська міська рада, м. Дніпропетровськ

За участю прокурора прокуратури м. Дніпропетровська

про стягнення 994 854,72 грн.

та за зустрічним

позовом товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1", м. Дніпропетровськ

до відповідача: фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради, м. Дніпропетровськ

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014р. у справі № 904/3558/14 (головуючий суддя Ніколенко М.О., судді: Соловйова А.Є., Мартинюк С.В.) позовні вимоги фінансово-економічного департаменту Дніпропетровської міської ради задоволено частково. В задоволені зустрічного позову відмовлено.

Не погодившись з вказаним рішенням, відповідач звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення нове, яким відмовити в задоволені первісного позову та задовольнити зустрічний позов.

Посилається на те, що позивачем замість внесення змін до договору було подано заяву про стягнення з відповідача 864825,28 та штрафних санкцій, яку необгрунтовано було задоволено господарським судом, оскільки відповідач не знав та не міг знати , яку саме суму він повинен сплатити за договором.

Позивач в поясненнях, які надійшли на адресу суду 17.02.2015р. просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення господарського суду без змін.

В судовому засіданні 06.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом, між управленням економики Дніпропетровської міської ради, правонаступником якого є позивач, та відповідачем (забудовник) укладений Договір №138/3 від 03.07.2009 про внесок на розвиток соціальної та інженерно - транспортної інфраструктури м. Дніпропетровська (договір внеску). Предметом цього договору є сплата забудовником внеску на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська (внесок), у зв'язку з вирішенням питань земельних відносин щодо будівництва будівлі комерційного призначення за адресою: шос. Запорізьке, у районі цвинтаря (продовження строку дії рішення міської ради № 292/34 від 01.03.06). Розмір внеску, згідно з розрахунком, що є невід'ємною частиною цього договору, становить 864 825,28 грн. (п.1.3 ). Згідно додатку № 1 до Договору внеску, зобов'язання по оплаті у відповідача виникає під час введення Об'єкту в експлуатацію, але не пізніше одного місяця після прийняття Об'єкту в експлуатацію.

Згідно п. 1.1. Договору, Об'єктом є: будівля комерційного призначення за адресою: шос. Запорізьке, у районі цвинтаря. При цьому, площа об'єкту та його кошторисна вартість, в Договорі не визначені.

Інспекцією державного архітектурно-будівельного контролю у Дніпропетровській області 01.03.2013 за № ДП16 зареєстровано декларацію про готовність об'єкта - "Будівництво споруди комерційного призначення 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Запорізьке шосе в районі цвинтаря".

Оскільки відповідачем своєчасно не виконано зобов'язання про сплату внеску, позивач звернувся до суду з позовом про стягнення 864825,28грн.передбаченого договором внеску.

Оскільки відповідачем було порушено строки оплати, позивач просив стягнути пеню в сумі 93920,03грн., 3% річних в сумі 25731,51грн. та інфляційні втратив сумі 10377,90грн.

Під час розгляду справи господарським судом Дніпропетровської області, ТОВ «МТ-1» звернулось з зустрічною позовною заявою про внесення змін до пунктів 1.3, 2.1 та Додатку № 1, виклавши їх в наступній редакції:

П.1.3 договору: розмір внеску, згідно з розрахунком, що є невід'ємною частиною цього договору становить 270430,00грн.

П.2.1 договору: Забудовник зобов'язаний перерахувати внесок у сумі 270430,00грн. на умовах, визначених у цьому договорі.

Додаток № 1 до договору (графік сплати внеску на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська забудовником ТОВ «МТ-1» по об'єкту у зв'язку з вирішенням питань земельних відносин щодо будівництва будівель комерційного призначення за адресою: шос.Запорізьке, у районі цвинтаря:

Сума внеску, грн.. Зобов'язання по сплаті
під час введеня Об'єкта в експлуатацію, але не пізніше одного місяця після прийняття Об'єкта в експлуатацію
270430,00грн.270430,00грн.
Відповідно до ст. 27-1 чинного на той час Закону України "Про планування і забудову територій" та Порядку залучення коштів на розвиток інженерно-транспортної та соціальної інфраструктури міста Дніпропетровська, затвердженого рішенням міської ради від 21.03.2007 № 6/11. між позивачем та відповідачем укладено договір про внесок на розвиток соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури міста Дніпропетровськ

Після укладання Договору, 17.02.2011 прийнято Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності". Згідно п. 1 ст. 40 Закону, порядок залучення, розрахунку розміру і використання коштів пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту встановлюють органи місцевого самоврядування відповідно до цього Закону.

Згідно п. 5 ст. 40 Закону України "Про планування і забудову територій", величина пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту визначається у договорі, укладеному з органом місцевого самоврядування (відповідно до встановленого органом місцевого самоврядування розміру пайової участі у розвитку інфраструктури), з урахуванням загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами. При цьому не враховуються витрати на придбання та виділення земельної ділянки, звільнення будівельного майданчика від будівель, споруд та інженерних мереж, влаштування внутрішніх і позамайданчикових інженерних мереж і споруд та транспортних комунікацій.

На виконання вимог Закону України "Про планування і забудову територій", Дніпропетровською міськрадою рішенням № 5/14 від 29.07.2011р. затверджено Порядок залучення коштів на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська.

Відповідно до зазначеного Порядку, у разі необхідності коригування суми внеску під час введення об'єкта нерухомості в експлуатацію, замовник (забудовник) зобов'язаний надати управлінню економіки Дніпропетровської міської ради довідку про фактичні витрати по об'єкту та його площу.

Розрахунок граничного розміру пайової участі застосовується у відсотках від загальної кошторисної вартості будівництва об'єкту, визначеного згідно із державними будівельними нормами, стандартами і правилами у разі надання замовником (забудовником) належним чином оформленої копії звіту експертної організації.

Матеріалами справи підтверджується, що забудовником не було представлено загальної кошторисної вартості будівництва об'єкта, визначеної згідно з державними будівельними нормами, стандартами і правилами, не надано належним чином оформленої копії звіту експертної організації з інформацією про дотримання вимог кошторисної частини проекту (рішення міськради від 29.07.2011 № 5/14).

Згідно з п.3.5 договору у разі зміни даних, вказаних у техніко-економічних показниках, наданих забудовником для розрахунку внеску, сума внеску коригується виходячи з фактичних показників.

Відповідно до п.4.1 договору забудовник несе повну відповідальність за представлені для розрахунку внеску техніко-економічні показники.

Як вбачається з матеріалів справи, техніко-економічні показники, подані забудовниклом, змінились, про що свідчать дані декларації про готовність об'єкту загальною площею 2238,4кв.м (т.1, а.с. 75-79).

Враховуючи, що забудовником не було представлено загальної кошторисної вартості будівництва об'кта, визначеною згідно з будівельними нормами, державними стандартами і правилами, а також не надано належним чином оформленої копії звіту експертної організації, визначеної у встановленому порядку, який містить інформацію про дотримання вимог кошторисної частини проекту (рішення міськради від 29.07.2011р. № 5/14), фінансово-економічним департаментом міської ради обгрунтовано проведено остаточний розрахунок внеску по об'єкту відповідно до Порядку залучення, розрахунку і використання коштів пайової участі у розвитку соціальної та інженерно-транспортної інфраструктури м.Дніпропетровська, а саме: 2238,4 (загальна площа будівлі згідно декларації) х 572,82 (норматив створеної потужності згідно Додатку № 1 до Порядку) =1282200,29грн. (розрахунок, т.1, а.с. 77)

Позов заявлено в межах суми договору в розмірі 864825,28грн., що є правом позивача.

Враховуючи те, що грошові зобов'язання відповідача у встановленому законом порядку не змінені та те, що ним не виконано передбачені договором зобов'язання щодо внеску на розвиток інженерно - транспортної та соціальної інфраструктури м. Дніпропетровська, колегія суддів вважає, що суд першої інстанції обгрунтовано визнав такими, що підлягають задоволенню вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 864825,28грн.

Колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що розмір внеску, визначений відповідачем у зустрічному позові, не можна вважати належним чином обґрунтованим. Крім того, редакція змін до договору, запропонована відповідачем у зустрічній позовній заяві, суперечить чинному законодавству України, оскільки не містить розрахунок величини пайової участі (згідно п. 9 ст. 40 Закон України "Про регулювання містобудівної діяльності", невід'ємною частиною договору є розрахунок величини пайової участі у розвитку інфраструктури населеного пункту). Тобто, рішення господарського суду про відмову в задоволені зустрічного позову колегія суддів вважає законим та обґрунтованим.

Відповідно до ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з ст.530 Цивільного кодексу України якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно ст.549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 4.2 Договору внеску визначено, що у випадку порушення графіка сплати внеску забудовник сплачує пеню у розмірі 0,03% за кожен день прострочки.

При цьому, відповідно до преамбули Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", за якою він не поширюється на порядок нарахування та сплати пені, штрафних та фінансових санкцій за несвоєчасну сплату податків, податкового кредиту та інших платежів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, передбачених чинним законодавством України, критерієм розмежування у застосуванні зазначеного Закону є не кінцеве надходження сплачуваних коштів до бюджетів усіх рівнів і позабюджетних фондів, а статус платежу, як врегульований законодавчо, поза волевиявленням сторін. Аналогічної позиції дотримується Вищий господарський суд України (постанова Вищого господарського суду України № 911/4758/13 від 19.08.2014р.)

Позивачем нарахована та заявлена до стягнення пеня в сумі 93920,03грн. за період з 01.04.13р. по 28.03.14р.

Апеляційний суд погоджується з висновком господарського суду про те, що позивач просив стягнути пеню за період, що перевищує встановлений п.6 ст. 232 ГК України шістимісячний строк.

Господарським судом був зроблений арифметичний розрахунок пені за період прострочки з 02.04.2013р. по 02.10.2013р., відповідно до якого розмір пені становить 46960,01.

Вказаний розрахунок було перевірено Дніпропетровським апеляційним господарським судом та визнано таким, що відповідає нормам чинного законодавства, а тому судом першої інстанції правомірно задоволено позовні вимоги в сумі 46960,01.

Згідно ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем було порушено умови договору, позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 25731,51грн. за період з 01.04.2013р. по 28.03.2014р. та з 01.01.2014р. по 28.03.2014р.

Висновок господарського суду про те, що відповідач є таким, що прострочив з 02.04.2013р. є правомірним, а тому колегія суддів погоджується з рішенням суду першої інстанції про стягнення з відповідача розміру 3 % річних в сумі 25660,43.

Встановивши факт неналежного виконання зобов'язання щодо своєчасної оплати, місцевим господарським судом правомірно задоволено позовні вимоги в цій частині в сумі 10377,90грн.

Доводи апеляційної скарги спростовуються вищевикладеним та не можуть бути підставою для скасування рішення господарського суду оскаржуваній частині, так як вони ухвалені при повному з'ясуванні всіх обставин справи та відповідно до вимог чинного законодавства, а тому рішення слід залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "МТ-1" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 15.12.2014р. у справі №904/3558/14 залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Л.В. Чоха

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 10.04.2015 року.