РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/2427/15-г

За позовом Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго"

До Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІК"

Про стягнення 102 765,69 грн.

Суддя Картавцева Ю.В.

Представники сторін:

від позивача Левченко Д.Ю. - представник (дов. № 03 від 14.01.2015 р.)

від відповідача не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Національна енергетична компанія "Укренерго" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІК" про стягнення 102 765,69 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані простроченням відповідачем обов'язку з поставки високовольтних уводів за договором поставки № 01-1/2741-14 від 20.08.2014 р. внаслідок чого позивач просить суд стягнути з відповідача пеню у розмірі 102 765,69 грн.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 09.02.2015 р. порушено провадження у справі №910/2427/15-г та призначено справу до розгляду на 11.03.2015 р.

У судове засідання 11.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

У зв'язку з нез'явленням в судове засідання представника відповідача, невиконанням вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, суд, відповідно до ст. 77 ГПК України, відклав розгляд справи на 31.03.2015 р., про що виніс відповідну ухвалу від 11.03.2015р.

Представник відповідача у судове засідання 31.03.2015 р. повторно не з'явився, про поважні причини неявки суд не повідомив, вимоги ухвали суду не виконав, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про порушення провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Поштові відправлення з ухвалами Господарського суду міста Києва № 910/2427/15-г від 09.02.2015 р. про порушення провадження у справі та від 11.03.2015 р. були направлені відповідачу за адресою, вказаною у позовній заяві (04655, м. Київ, просп. Московський, буд. 23, літ. Г, офіс 911), яка відповідає адресі місцезнаходження відповідача згідно з інформацією з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

За наведених обставин та з урахуванням приписів ст. 64 ГПК України, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі, так само, як і ухвала від 21.07.2014 р. вручені відповідачу належним чином.

Письмових заяв, повідомлень суду щодо поважності причин відсутності відповідача в судових засіданнях 11.03.2015 р. та 31.03.2015 р. від останнього до суду не надходило.

Також, про факт вручення уповноваженому представнику підприємства відповідача ухвали суду про порушення провадження у справі № 910/2427/15-г від 09.02.2015 р. свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення №350, яке міститься в матеріалах справи.

Приписами ст. 77 Господарського процесуального кодексу України визначений перелік обставин, за яких суд відкладає розгляд справи. Зокрема, відповідно до п. 1 ч. 1 названої статті, у разі нез'явлення в засідання представників сторін, інших учасників судового процесу та, відповідно до п. 2 ч. 1 названої статті, у разі неподання витребуваних доказів. Однак стаття 77 ГПК України встановлює не обов'язок суду відкласти розгляд справи, а визначає лише право суду при наявності зазначених випадків.

За таких обставин суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 31.03.2015 р. та за відсутності представника відповідача, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Після виходу суду з нарадчої кімнати, в судовому засіданні 31.03.2015 р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2014 р. між Державним підприємством "Національна енергетична компанія "Укренерго" (далі - покупець, позивач) та Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІК" (далі - постачальник, відповідач) був укладений договір поставки № 01-1/2741-14 від 20.08.2014 р. (далі-Договір).

Згідно п. 1.1 Договору, Постачальник зобов'язується поставити Покупцю 4 (чотири) високовольтних увода, виробництва ТОВ «Масса» завод «Ізолятор», Росія, за номенклатурою, типами, цінами, з технічними характеристиками згідно з Специфікацією, яка є Додатком №1 до Договору (далі - товари), а Покупець зобов'язується прийняти і оплатити такі товари.

Предмет закупівлі: Частини електричних двигунів, генераторів і трансформаторів (Високовольтні уводи), код за ДК 016:2010 - 27.11.6, Лот №2.

Як встановлено у п. 2.1. Договору, ціна Договору (відповідно до Специфікації товарів) станом на дату укладення Договору становить 1 132 710,00 грн. (без ПДВ), крім того ПДВ (20% ) - 266 000,00 грн., а всього (з ПДВ) - 1 359 252,00 грн. (Один мільйон триста п'ятдесят дев'ять тисяч двісті п'ятдесят дві грн. 00 коп.).

Згідно п. 3.1. Договору, поставка (передача) товарів здійснюється Постачальником протягом третього кварталу 2014 року, на умовах DDP (згідно з Міжнародними Правилами Інкотермс 2010 р.). Одержувачам товарів, згідно з рознарядкою Покупця, однак з урахуванням періоду поставки (третій квартал 2014 р.); за адресами (місцями) поставки (передачі) товарів згідно з Договором (розділ третій Специфікації), з урахуванням при цьому, що місця розвантаження товарів конкретизуються Постачальнику Покупцем / відповідним Одержувачем (з числа зазначених в розділі третьому Специфікації) після отримання повідомлення Постачальника про підготовку товарів до поставки (передачі).

Як визначено сторонами у п. 3.5. Договору, передача Покупцю (Одержувачам) товарів що відповідають умовам Договору (по кількості, якості, комплектності, включаючи тару (упаковку), маркування, правила перевезення, з належними документами щодо товарів), засвідчується підписами кожної із Сторін в акті приймання-передачі товарів (партії товарів), який складається в трьох примірниках (по одному примірнику з яких для кожної із Сторін, Одержувачу) та відповідно до вимог щодо складання первинних документів.

Згідно п. 3.12., датою поставки (передачі) товарів Покупцю (Одержувачу) є дата підписання обома Сторонами акту приймання-передачі товарів (партії товарів).

Позивач зазначає, що в порушення умов договору, постачальником не здійснено у встановлений договором строк поставку обумовлених в договорі товарів.

Так, згідно п. 3.1. Договору поставка товарів здійснюється Постачальником протягом третього кварталу 2014 року, тобто по вересень 2014р., а саме до 30.09.2014р.

Як вбачається з актів приймання товарів, зокрема, Акту №1 від 14.10.2014р. на суму 77112 грн.; Акту №2 від 14.10.2014р. на суму 266400 грн.; Акту №1 від 14.10.2014р. на суму 507870 грн. та Акту №1 від 17.10.2014р. на суму 507870 грн., відповідачем здійснено поставку 14.10.2014р. товарів на суму 851382 грн. та 17.10.2014р. на суму 507870 грн., тобто з порушенням встановленого договором строку.

Пунктом 5.1.4 Договору сторони встановили, що у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5 % (нуль цілих п'ять десятих відсотка) ціни прострочених зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14 % (чотирнадцяти відсотків) від вказаної ціни.

За таких обставин, позивач і звернувся до суду з даним позовом та просить стягнути з відповідача суму пені за прострочення виконання зобов'язання щодо поставки товарів за Договором № 01-1/2741-14 від 20.08.2014 р. в розмірі 102765,69 грн.

Проаналізувавши матеріали справи та пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про те, що позовні вимоги підлягають задоволенню з огляду на таке.

Згідно з ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків є, зокрема, договори та інші правочини.

Отже, внаслідок укладення договору поставки № 01-1/2741-14 від 20.08.2014 р. між сторонами виникли цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язанням є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Пунктом 5.1.4 Договору сторони встановили, що у разі порушення встановленого умовами Договору строку виконання зобов'язань Постачальник сплачує Покупцю пеню у розмірі 0,5 % (нуль цілих п'ять десятих відсотка) ціни прострочених зобов'язань, за кожний день прострочення, а за прострочення понад тридцять днів додатково сплачує штраф у розмірі 14 % (чотирнадцяти відсотків) від вказаної ціни.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Стаття 611 чинного Цивільного кодексу України передбачає, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, якими зокрема є сплата неустойки, відшкодування збитків та моральної шкоди.

Як вбачається з матеріалів справи, та підтверджується поясненнями представника позивача, строк поставки товарів встановлений до 30.09.2014р., проте, відповідачем в порушення взятих на себе за договором зобов'язань здійснено поставку товарів лише 14.10.2014р. на суму 851382 грн. та 17.10.2014р. на суму 507870 грн., тобто з порушенням встановленого договором строку.

Таким чином, позивачем правомірно заявлено вимогу про стягнення з відповідача суми пені у зв'язку із порушенням відповідачем умов договору.

Згідно розрахунку позивача сума пені становить 102765,69 грн. та обчислюється з 01.10.2014 р. по 14.10.2014 р. на суму 851382 грн. та за період з 01.10.2014р. по 17.10.2014р. на суму 507870 грн.

Перевіривши розрахунок позивача, суд зазначає даний розрахунок є вірним та до стягнення підлягає сума 102765,69 грн., а тому позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Положеннями статті 34 ГПК України встановлено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем, не надав, у судові засідання не з'являвся, про час та місце розгляду справи повідомлений судом належним чином.

Оскільки спір виник внаслідок неправомірних дій відповідача, то судові витрати - судовий збір - відповідно до приписів статті 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВАІК" (04655, м. Київ, просп. Московський, буд. 23, літ. Г, офіс 911; ідентифікаційний код 38832908) на користь Державного підприємства "Національна енергетична компанія "Укренерго" (01032, м. Київ, вул. Симона Петлюри, 25; ідентифікаційний код 00100227) 102765 (сто дві тисячі сімсот шістдесят п'ять) грн. 69 коп. пені та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення

складено 06.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Картавцева