ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

14 квітня 2015 р.

Справа № 902/76/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

позивача : Уретій В.В. - згідно довіреності;

відповідача : не з'явився.

Місце розгляду справи : приміщення суду,кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом:Малого підприємства "Інвар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (МП "Інвар" ТОВ) (вул. Пирогова, 107 а, м. Вінниця, 21037) до: Публічного акціонерного товариства "Тульчинська швейна фабрика" (вул. Гагарина, 2, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) про стягнення 18 987, 86 грн., з яких: 16179, 80 грн. - основного боргу, 2808, 06 грн. - пені згідно договору № 2 від 12.01.2011 р. на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів, -

ВСТАНОВИВ :

Відповідач вимог ухвал суду від 27.01.2015 р., 23.02.2015 р., 17.03.2015 р. про явку в судове засідання представника, про надання додаткових доказів не виконав.

Копії вказаних ухвал надіслані відповідачеві на адресу, яка вказана в позовній заяві і у витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців: вул. Гагарина, 2, м. Тульчин, Вінницька область, 23600.

Копію ухвали від 27.01.2015 р. відповідач отримав 11.02.2015 р., що стверджується поштовим повідомленням (а.с.61).

Органом поштового зв"язку повернуто до суду копію ухвали від 23.02.2015 р. з довідкою про причину повернення: "За зазначеною адресою не проживає" та копію ухвали від 17.03.2015 р. з довідкою про причину повернення: "Відсутня організація".

Згідно ст. 64 ГПК України ухвала про порушення провадження у справі надсилається зазначеним особам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб -підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як вбачається також із п.3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", за змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Це розцінюється судом як вручення рекомендованих листів із копіями ухвал відповідачу та, як належне повідомлення останнього про час і місце судового розгляду справи за його участю. Суд вжив всі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача про час і місце судового розгляду справи за його участю.

В заяві № 9 від 11.02.2015 р. відповідач позовні вимоги про стягнення заборгованості за надані послуги визнав в повному обсязі.

Позивач заявив до стягнення в позовній заяві 18 987, 86 грн., з яких: 16179, 80 грн. - основного боргу, 2808, 06 грн. - пені за загальний період прострочки з травня 2012 р. до 01.01.2014 р.

20.03.2015 р. позивач подав до суду клопотання № 19 від 20.03.2015 р., на підставі ст. 22 ГПК України, про відмову від позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2808, 06 грн. Наслідки часткової відмови від позову позивачеві відомі. Розрахунок пені на суму 3168, 17 грн., поданий до суду 13.02.2015 р., просить суд до уваги не брати. У зв"язку із доведенням спору до розгляду в суді, внаслідок неправильний дій (бездіяльності) відповідача, а саме, несплати ним суми боргу, на підставі ч.2 ст.49 ГПК України, просить відшкодувати позивачеві витрати на судовий збір за рахунок відповідача повністю в сумі 1827, 00 грн.

Клопотання позивача про часткову відмову від позовних вимог щодо пені в сумі 2808, 06 грн. не суперечить чинному законодавству та матеріалам справи, а тому судом прийняте до розгляду та задоволене.

Згідно п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Враховуючи викладене, провадження в справі щодо позовних вимог в частині стягнення пені в сумі 2808, 06 грн. підлягає припиненню на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

Суд ухвалив про припинення провадження в справі щодо стягнення пені в сумі 2808, 06 грн. на підставі п. 4 ст. 80 ГПК України.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, що неявка представника відповідача в судове засідання не перешкоджає вирішенню спору у його відсутність. Спір відповідно положень ст.75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги в сумі 16 179, 80 грн. боргу.

Представник позивача в судовому засіданні пояснив, що додаткові, інші докази чи клопотання у нього відсутні.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно, об'єктивно і в сукупності дослідивши надані в справу докази, оглянувши оригінали документів, надавши їм юридичну оцінку, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 901, 903 ЦК України підлягають задоволенню.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

12.01.2011 р. між позивачем (в договорі - "Виконавець") та відповідачем (в договорі - "Замовник") було укладено договір № 2 на виконання робіт по технічному обслуговуванню ліфтів.

Згідно п. 1.1. договору Замовник передає, а Виконавець приймає на себе обов'язки по виконанню робіт по технічному обслуговуванню ліфтів та диспетчерських систем.

Відповідно до п.п. 1.3., 1.3.1., 1.3.2., 1.3.3., 1.3.4. договору договірна ціна робіт може бути змінена в наступних випадках: при введенні нових законодавчих і нормативних актів, які впливають на вартість технічного обслуговування ліфтів; при необхідності обліку інфляційних факторів; при внесенні змін в об'єм і характер робіт. Виконання робіт по відновленню обладнання, яке вийшло з ладу, а також яке зіпсовано за провиною Замовника внаслідок порушення Правил експлуатації, крадіжки та ін ших причин, проводяться за окрему плату зверх сум, передбачених цим договором, на основі листа Замовника з оплатою до початку виконання робіт по ціні, узгодженій сторонами.

В п.п. 2.1., 2.2. договору сторони передбачили, що Виконавець повинен забезпечити безперебійну та безпечну роботу ліфтів і диспетчерських систем відповідно до Поло жень «Про систему технічного обслуговування і ремонту ліфтів в Україні КД 36.1.001-2000» і «Про технічне обслуговування, ремонт і реконструкцію систем ОДС (ДСЗ). Всі роботи по технічному обслуговуванню ліфтів виконувати згідно графіків і якісно, навченим та атестованим персоналом. Своєчасно готувати ліфти до запланованого переосвідоцтва, проводити його, вносити записи в паспорти ліфтів, що відноситься до обов'язків Виконавця. Виконувати ремонт ліфтів, необхідність якого виникла внаслідок порушення правил користування, при умові окремої оплати цих робіт Замовником. Припиняти роботу ліфтів у випадках передбачених ст. 12.2.10 ПББЄЛ та у випадках невиконання Замовником договірних зобов'язань. Замовник зобов'язаний наказом призначати особу з числа ІТР, яка відповідатиме за організацію безпечної експлуатації ліфтів і збереження технічної документації. Постійно забезпечувати нормативне освітлення посадочних площадок, своєчасно проводити будівельні та ремонтні роботи машинних і блочних приміщень ліфтів. Письмово інформувати Виконавця про виконання приписів органів Держнаглядохоронпраці. Своєчасно вносити плату за роботу по технічному обслуговуванню ліфтів і диспетчерських систем на підставі підписаних актів виконаних робіт, не пізніше 5-го числа наступного місяця.

Сторони в п.п. 4.1., 4.2. договору передбачили, що факт виконання договору підтверджується оформленням акту виконаних робіт (наданих послуг). Оплата за технічне обслуговування ліфтів і диспетчерських систем буде проводитися перерахуванням коштів з розрахункового рахунку Замовника на розрахунковий рахунок Виконавця, згідно акту виконаних робіт (надання послуг).

Договір вступає в силу з 01 січня 2011р. і діє до 31 грудня 2011 р. У випадку, коли кожна з сторін не змінює умов договору, не припиняє дії договору і місячний термін до закінчення його дії не попереджує про це письмово іншу сторону то договір вважається продовженим на наступний термін (п.п. 7.1., 7.2. договору).

Позивач на виконання умов договору за період з 01.05.2012 р. до 01.01.2014 р. надав відповідачу послуг (виконав роботи) на суму 16179, 80 грн., що стверджується актами здачі - прийняття (надання послуг), актами надання послуг (а.с.9-28).

Окрім того, за послуги отримані в квітні 2012 р. на суму 780, 90 грн., відповідач сплатив лише 219, 10 грн. Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отримані послуги в квітні 2012 р. становить 561, 80 грн. Вказане стверджується копіями акту здачі - прийняття робіт (надання послуг) № ОУ-0000261 від 30.04.2012 р., випискою по рахунку.

Відповідач зобов"язання взяті в договорі щодо оплати за отримані послуги за період з 01.05.2012 р. до 01.01.2014 р. не виконав.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем становить 16179, 80 грн., що також стверджується обгрунтованим розрахунком суми боргу, актом звіряння взаємних розрахунків станом на 31.12.2013 р., актом звірки взаємних розрахунків за період 01.01.2012 р. - 31.12.2012 р., актом звіряння взаємних розрахунків за період 01.01.2013 р. - 12.09.2014 р.

Позивач звернувся до відповідача з претензією № 40 від 03.10.2014 р., яку отримав відповідач 06.10.2014 р., про сплату заборгованості, проте відповідачем вказана претензія залишена без задоволення.

З огляду на предмет і характер зобов'язань взятих сторонами в договорі, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 63 "Послуги. Загальні положення", ст. 901, 903 ЦК України (договір про надання послуг).

Відповідно до вказаних статтей за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї статі застосовуються до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Стаття 11 Цивільного кодексу України вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як зазначено в ст. 174 Господарського кодексу України, господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Також кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до ст.ст. 526, 525 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Як вбачається із приписів ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Стаття 610 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Наведене свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення 16 179, 80 грн. - боргу є законними і обґрунтованими поданими в справу доказами, і такими що підлягають задоволенню.

В зв'язку із доведенням спору до розгляду в суді внаслідок неправильних дій (бездіяльності) відповідача судовий збір в сумі 1827, 00 грн. підлягає відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 36, 43, ч.2 ст.49, ст.75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 16 179, 80 грн. - боргу. Судові витрати на судовий збір в сумі 1 827 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Тульчинська швейна фабрика", код ЄДРПОУ 27 (вул. Гагарина, 2, м. Тульчин, Вінницька область, 23600) на користь Малого підприємства "Інвар" у формі товариства з обмеженою відповідальністю (МП "Інвар" ТОВ), код ЄДРПОУ 2 (вул. Пирогова, 107 а, м. Вінниця, 21037) 16 179, 80 грн. - боргу, 1 827 грн. - судових витрат на судовий збір. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3.Копію даного рішення направити відповідачу рекомендованим листом або вручити його повноважному представнику під розписку.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 14.04.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст. 84 ГПК України оформлено і підписано 20.04.2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (вул. Гагарина, 2, м. Тульчин, Вінницька область, 23600)