ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07 квітня 2015 року Справа № 5/31-Б-09
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт"
на постанову у справіОдеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 № 5/31-Б-09 господарського суду Херсонської області
за заявою доТОВ "Тексконсалтинг Груп", ПАТ "Укрсоцбанк", в особі Одеської обласної філії та об'єднаної заяви працівників ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" ОСОБА_4, ОСОБА_5, ОСОБА_6, ОСОБА_7, ОСОБА_8, ОСОБА_9, ОСОБА_10, ОСОБА_11, ОСОБА_12, ОСОБА_13, ОСОБА_14, ОСОБА_15, ОСОБА_16, ОСОБА_17, ОСОБА_18, ОСОБА_19, ОСОБА_20, ОСОБА_21, ОСОБА_22, ОСОБА_23, ОСОБА_24, ОСОБА_25, ОСОБА_26, ОСОБА_27, ОСОБА_28, ОСОБА_29, ОСОБА_30, ОСОБА_31, ОСОБА_32, ОСОБА_33, ОСОБА_34, ОСОБА_35, ОСОБА_36, ОСОБА_37, ОСОБА_38, ОСОБА_39, ОСОБА_40, ОСОБА_41, ОСОБА_42, ОСОБА_43, ОСОБА_44, ОСОБА_45, ОСОБА_46, ОСОБА_47, ОСОБА_48, ОСОБА_49, ОСОБА_50, ОСОБА_51, ОСОБА_52, ОСОБА_53, ОСОБА_54, ОСОБА_55, ОСОБА_56, ОСОБА_57, ОСОБА_58, ОСОБА_59, ОСОБА_60, ОСОБА_61, ОСОБА_62, ОСОБА_63, ОСОБА_64, ОСОБА_65, ОСОБА_66, ОСОБА_67, ОСОБА_68, ОСОБА_69, ОСОБА_70, ОСОБА_71, ОСОБА_72, ОСОБА_73, ОСОБА_74, ОСОБА_75, ОСОБА_76, ОСОБА_77, ОСОБА_78, ОСОБА_79, ОСОБА_80, ОСОБА_81, ОСОБА_82, ОСОБА_83 Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін: від Генеральної прокуратури України - Онуфрієнко М.В., Андрощук Н.С. - представник Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління ДФС у Херсонській області; Волощук Р.А. - представник Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"; Маркушин Ю.К. - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Нумеріко"; Медик В.О. - представник Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат"; Кропива О.А. - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія", Криволап К.О. - директор Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт", Чурікова Т.Ю. - представник Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт".

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09, затверджено реєстр вимог кредиторів до Відкритого акціонерного товариства "Херсонський бавовняний комбінат", м. Херсон, зокрема, пунктом "в" резолютивної частини ухвали віднесено до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, вимоги: Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 2 257 229,37 грн.; Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області в сумі 70 974 388,58 грн.; Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт" в сумі 565 543,65 грн.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 5/31-Б-09 апеляційні скарги ТОВ "Югспецстрой." та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області задоволено частково, скасовано пункт "в" резолютивної частини ухвали господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09.

Включено до четвертої черги вимог конкурсних кредиторів вимоги ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області у сумі 70 974 388,58 грн., вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у сумі 2 257 229,37 грн., вимоги ТОВ " Таніт" у сумі 565 543,65 грн.

Суд апеляційної інстанції постановив вважати пункт "г" пунктом "в" резолютивної частини ухвали господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09

Не погоджуючись із прийнятою судом апеляційної інстанції постановою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" та Товариство з обмеженою відповідальністю "Таніт" звернулись до Вищого господарського суду України із касаційними скаргами, просили скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 5/31-Б-09 та залишити в силі ухвалу господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09, посилаючись на порушення судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, зокрема, ч. 8 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 43 ГПК України.

Переглянувши у касаційному порядку прийняту судом апеляційної інстанції постанову, на підставі встановлених фактичних обставин справи, перевіривши застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права, Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційні скарги підлягають частковому задоволенню, з огляду на таке.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою господарського суду Херсонської області від 04.03.2013 Відкрите акціонерне товариство "Херсонський бавовняний комбінат" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Марченка С.О., якого зобов'язано здійснити ліквідацію банкрута і подати суду звіт та ліквідаційний баланс.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 23.05.2013 постанову господарського суду Херсонської області від 04.03.2013 скасовано, в частині призначення ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Марченка С.О. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Лахненка Є.М.

Ухвалою господарського суду Херсонської області від 02.10.2013 у справі № 5/31Б-09, залишеною без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2014, зокрема, визнано вимоги кредиторів ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", що виникли під час проведення процедур банкрутства. Цією ж ухвалою затверджено реєстр вимог конкурсних кредиторів до ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", у тому числі вимог кредиторів, забезпечених заставою майна.

Постановою Вищого господарського суду України від 29.07.2014 у справі № 5/31-Б-09, зокрема, ухвалу господарського суду Херсонської області від 02.10.2013 та постанову Одеського апеляційного господарського суду від 18.03.2014 у справі № 5/31-Б-09, в частині затвердження вимог кредиторів до ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" (пункт 5 ухвали) скасовано, справу № 5/31-Б-09 в цій частині передано на новий розгляд до господарського суду Херсонської області.

Під час нового розгляду, суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі затвердив реєстр вимог кредиторів - конкурсних та поточних, та вніс окремо до реєстру вимоги кредиторів, забезпечених заставою майна (пункт "в" резолютивної частини ухвали): ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 2 257 229,37 грн.; ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області в сумі 70 974 388,58 грн.; ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн.

Ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014, в частині віднесення вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 2 257 229,37 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, мотивована тим, що рішенням Валютно-кредитної ради Кабінету Міністрів України від 28.10.1997 (протокол засідання № 35(90)), зокрема, доручено Державному експортно-імпортному банку України, правонаступником якого є ПАТ "Укрексімбанк", та ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" виконати всі необхідні дії щодо оформлення та відкриття акредитивів на загальну суму - 10 млн. дол. США для розрахунків з американськими постачальниками бавовни та транспортною фірмою за рахунок кредитних коштів, залучених Урядом України в рамках кредитної програми Міністерства сільського господарства США ПЛ-480, шляхом укладення відповідної внутрішньої кредитної угоди про умови надання та порядок обслуговування кредиту.

Господарським судом встановлено, що між Кабінетом Міністрів України, Міністерством фінансів України та Державним експортно-імпортним банком України була укладена агентська угода від 19.09.1996 на виконання агентських функцій по залученню зовнішніх кредитів.

На виконання вказаного рішення Валютно-кредитної ради між Державним експортно-імпортним банком України, який діяв від імені та за дорученням Кабінету Міністрів України, та боржником укладено Кредитну угоду від 11.11.1997 № 01/04-159. Відповідно до п. 2.10 Кредитної угоди Боржнику надано кредит у розмірі - 10 млн. дол. США для фінансування контрактів на закупівлю та імпортування бавовни в Україну.

Відповідно до п. 10.1, 12.3.3 Кредитної угоди з урахуванням доповнення 06.04.98 № 1 до Кредитної угоди Боржник зобов'язувався сплачувати плату за надання гарантії та кредиту, яка нараховується на суму непогашеної заборгованості, виходячи з процентної ставки 1,5% річних у валюті кредиту, починаючи з дати утворення заборгованості відповідно до графіка погашення платежів за кредитом, у національній валюті по курсу НБУ, діючому на день здійснення платежу. З огляду на те, що відповідно до п. 1 постанови Кабінету Міністрів України від 21.11.1997 № 1299, 4.2 Угоди про порядок відшкодування витрат Державного бюджету, які можуть виникнути внаслідок виконання гарантійних зобов'язань Кабінету Міністрів України від 31.10.1997, плата за надання гарантії встановлена у розмірі 1,0%, розмір плати ПАТ Укрексімбанк" за надання кредиту дорівнює 0,5 %.

Судом першої інстанції встановлено, що зобов'язання стосовно сплати комісійної винагороди ПАТ "Укрексімбанк" за кредитною угодою Боржником не виконано. Загальна заборгованість Боржника перед ПАТ "Укрексімбанк" з комісійної винагороди за Кредитною угодою станом на 17.05.2009 становила - 283 510,98 дол. США, що за курсом НБУ станом на 05.01.2011 (1 дол. США = 7,9617 грн.) склала - 2 257 229,37 грн., у тому числі підтверджена рішенням господарського суду Херсонської області від 31.01.2002 у справі №15/17 заборгованість з комісійної винагороди за Кредитною угодою за період з 05.12.1998 по 05.12.2000 в розмірі - 441 172,00 грн.

В забезпечення виконання зобов'язання ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" за кредитним договором між банком та боржником був укладений договір застави від 15.11.1997.

Враховуючи те, що предмет застави забезпечує виконання зобов'язань ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" щодо плати за надання гарантій та кредиту (п.10.1 ст.10 Угоди), господарський суд дійшов висновку, що наявні підстави для задоволення вимоги ПАТ "Укрексімбанк" за рахунок заставного майна.

В частині віднесення вимог ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області в сумі 70 974 388,58 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, ухвала господарського суду від 05.11.2014 мотивована тим, що дані вимоги ґрунтуються на заборгованості за іноземним кредитом, залученим державою (під гарантії держави) ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", наданого на умовах кредитної угоди від 11.11.1997 № 01/04-159, укладеної між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", та доповненнях від 06.04.1998 № 1 та від 21.09.1998 № 2.

Судом першої інстанції встановлено, що вказана угода укладалась на підставі міжурядової угоди між Міністерством промисловості України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 про продаж сільськогосподарських товарів, яка укладена в рамках програми ПЛ-480 на 1997 рік., розпорядження КМУ від 21.08.1997 № 464-р про визначення ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" позичальником по кредитору за вищезгаданою програмою, рішенні Валютно-кредитної ради КМУ від 04.09.1997 "Про визначення американських агентів по придбанню та перевезенню бавовни, банку-агенту по обслуговуванню програми Міністерства сільського господарства США на 1997 рік".

Зазначена заборгованість виникла з 07.12.1998 і на 17.05.2009 склала суму - 4 468 991,85 дол. США (35 573 175,13 грн., перерахований на еквівалент національної валюти станом 30.12.2010).

Виконання зобов'язань за кредитною угодою забезпечувалось майном (основними засобами), переданим ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в заставу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" згідно Договору застави від 15.11.1997, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 4083, а саме:

- Будівлі та обладнання ПТФ № 1 загальною площею 126 097 м.кв. залишковою вартістю - 51 332 761,69 грн., заставною вартістю - 30 580 000,00 грн.;

- Будівлі та обладнання відділу головного механіка загальною площею 9 074 м.кв. залишковою вартістю - 1 592 006,09 грн., заставною вартістю - 950 000,00 грн.;

- Будівлі та обладнання відділу головного енергетика загальною площею 26 399 м.кв. залишковою вартістю - 9 995 266,14 грн., заставною вартістю - 5 954 000,00 грн.;

- Будівлі та обладнання транспортного відділу загальною площею 3 143 м.кв. залишковою вартістю - 4 511 173,06 грн., заставною вартістю - 2 687 000,00 грн.

Враховуючи зазначене, господарським судом встановлено, що вартість заставного майна за залишковою вартістю складає суму - 67 431 206,98 грн., заставною вартістю - 46 171 000,00 грн.

Також, господарським судом в оскаржуваної ухвалі встановлено, що за договором застави зазначене майно розміщено за адресою ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" - м. Херсон, площа утворення СРСР.

Відповідні відомості про вищевказану заставу були внесені до Єдиного реєстру заборон відчуження об'єктів нерухомого майна, що підтверджено копіями Витягів № 26798879 від 12.04.2010 та від 01.03.2011 № 30482954.Суд першої інстанції дійшов висновку, що наявність відомостей про накладення арештів на заставне майно підтверджуються наявними в справі документами, зокрема, оригіналами реєстрів заборон відчуження об'єктів рухомого та нерухомого майна.

Крім того, судом з'ясовано, що постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2011 змінена сума визнаних судом першої інстанції конкурсних вимог ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області та визнано у сумі - 40 105 596,22 грн., в т.ч. - 33 315 945,77 гривень (1 черга) - прострочена заборгованість за іноземним кредитом, залученим під державні гарантії уряду.

17.06.2013 ДПІ у м. Херсоні подало до господарського суду заяву про приєднання поточних кредиторських вимог на суму - 67 373 546,08 грн., зокрема 46 032 034,74 грн. - прострочена заборгованість за іноземним кредитом, залученим під державні гарантії уряду, за період з 18.05.2009 до кінця дії кредитної угоди. Пунктом 2 ухвали господарського суду від 02.10.2013, яка набула чинності, вимоги по кредиту визнані частково у сумі - 37 658 442,81 грн.

Враховуючи зазначене, господарський суд дійшов висновку, що вимоги цього кредитора, які забезпечені заставою складають суму 70 974 388,58 грн. = 33 315 945,77 грн. (конкурсні вимоги) + 37 658 442,81 грн. (вимоги, що виникли під час процедури банкрутства).

Господарським судом в ухвалі зазначено, що в судовому засіданні ліквідатором Лахненко Є.М. було повідомлено, що об'єкти нерухомого майна промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18. На його думку, вони не можуть бути об'єктом іпотеки (застави), яким забезпечені вимоги кредиторів ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ в м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області, оскільки заставне майно розміщене за іншою адресою - м. Херсон, площа утворення СРСР.

Суд першої інстанції, здійснюючи перевірку даного факту, ухвалою суду від 15.10.2014 зобов'язав Херсонську міську раду надати господарському суду копію рішення Херсонської міської ради або виконкому ради, яким була присвоєна поштова адреса об'єктам нерухомого майна промислової зони цілісного майнового комплексу ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" - м. Херсон. вул. Зала Егерсег,18, а також - копії документів, на підставі яких було прийнято таке рішення.

Згідно наданих на адресу господарського суду Херсонською міською радою документів, за рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 63 від 20.02.2007 присвоєно поштову адресу цілісному майновому комплексу промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат": Зала Егерсег, 18 у м. Херсоні, відповідно до заяви голови правління ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" Гамбаряна А.В. від 13.12.2006, в якій голова правління просив присвоїти поштову адресу цілісному майновому комплексу промислової зони, яка знаходиться на балансі ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та розташована за адресою м. Херсон, площа 50 річчя утворення СРСР.

Із наданих доказів господарським судом встановлено, що до 2007 року цілісний майновий комплекс ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" знаходився за юридичною адресою товариства - м. Херсон, площа 50 річчя утворення СРСР. Причиною зміни юридичної адреси ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" стало те, що під час державної реєстрації об'єктів нерухомого майна виникла необхідність у присвоєнні поштової адреси даним об'єктам, зокрема нумерації будівель, у зв'язку з чим, рішенням Херсонської міської ради об'єктам нерухомого майна промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" присвоєна поштова адреса: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18.

Таким чином, за результатами розгляду усіх обставин справи, суд першої інстанції дійшов висновку, що цілісний майновий комплекс промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", який знаходився за адресою: м. Херсон, пл. 50 річчя утворення СРСР, був зареєстрований за новою адресою: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18.

Крім того, господарським судом зазначено, що невідповідність поштової адреси об'єктів нерухомого майна, не свідчить про відсутність заставного майна за Договором застави від 15.11.1997, укладеного боржником із ВАТ "Укрексімбанк".

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов висновку, що надані докази спростовують твердження ліквідатора, що нерухоме майно, яке розміщено за адресою вул. Зала Егерсег, 18 не може бути об'єктом іпотеки (застави), яким забезпечені вимоги кредиторів ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ в м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області.

В частині віднесення вимог ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014 мотивована тим, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 04.07.2011 про затвердження реєстру кредиторів, яка частково змінена постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2011, було визнано вимоги ПАТ "Укрсоцбанк", що виникли на підставі кредитних договорів № 20 від 29.06.1995 та № 19 від 29.11.1996 в розмірі - 19 024 966, 85 грн., з яких: 565 543,65 грн. - 1 черга (забезпечені заставою), 18 459 102, 20 грн. - 4 черга, 321,00 грн. - 1 черга.

Причиною зміни ухвали стала відсутність частини заставного майна. Під час судового розгляду Одеським апеляційним господарським судом було встановлено, що під час перевірки заставного майна було виявлено тканини загальною вартістю - 565 543,65 грн., що є заставою по кредитному договору № 19 від 29.11.1996. Також було встановлено, що інше заставне майно відсутнє.

В зв'язку з відсутністю вказаного заставного майна, Одеський апеляційний господарський суд виніс постанову, якою вимоги в сумі - 565 543,65 грн., було віднесено до 1 черги як забезпечені заставою, а 18 459 102,20 грн. - 4 черга, 321,00 грн. - 1 черга.

Судом першої інстанції встановлено, що наявність заставного майна на суму - 565 543,65 грн. підтверджується наявними у справі документами.

Кредиторські вимоги ПАТ "Укрсоцбанк" ґрунтуються на заборгованості ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" перед ПАТ "Укрсоцбанк" по кредитам, які видані в рамках кредитного договору № 20 від 29.06.1995 та кредитного договору № 19 від 29.11.1996. Дані кредитні зобов'язання ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат " були забезпечені заставою, а саме:

- кредит за договором № 20 від 29.06.1995 був забезпечений основними засобами (Прядильно-ткацька фабрика № 3 (будівлі та обладнання), гуртожиток № 8, Дитячий комбінат №4), переданими згідно Договору про заставу № 4 від 05.07.1995, посвідченого 06.07.1995 нотаріусом м. Херсона Комаренко Т.Н., зареєстровано в реєстрі за № 2590, згідно додаткової угоди від 25.10.2000 до договору застави № 4 від 05.07.1995 вартість заставного майна становила - 12 100 000,00 грн.;

- кредит за договором № 19 від 29.11.1996 був забезпечений виробничими запасами та готовою продукцією на загальну суму - 11 814 000,00 грн., опис яких викладено в додатку № 1 до договору застави № 15 від 29.11.1996.

Витяги про накладення арештів на заставне майно цього кредитора знаходяться в матеріалах справи.

Господарським судом встановлено, що на підставі п. 1 ч. 1 ст. 512 ЦК України, ст. 25 ГПК України, ухвалою господарського суду Херсонської області від 10.07.2012 у справі № 5/31-Б-09 здійснено заміну кредитора ПАТ "Укрсоцбанк" на його правонаступника - Спільне українсько-таджицьке підприємство "Українська бавовняна компанія" у формі товариства з обмеженою відповідальністю, в зв'язку з укладеними 23.03.2012 договорами відступлення права вимоги щодо стягнення з ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" заборгованості за кредитним договором № 20 від 29.06.1995 та за кредитним договором № 19 від 29.11.1996.

Пізніше, 30.04.2014 між СП "Українська бавовняна компанія" та ТОВ "Таніт" було укладено Договір про заміну кредитора в зобов'язанні (відступлення права вимоги) № 43-04/2014, у відповідності до якого, право вимоги боргу від ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", який виник за Кредитним договором №19 від 29 листопада 1996 року та Кредитним договором № 20 від 29 червня 1995 року, та розглянутий в рамках справи № 5/31-Б-09 про банкрутство ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та у відповідності до ухвал господарського суду Херсонської області від 04.07.2011 та 02.10.2013, включено до реєстру вимог кредиторів, а саме: в сумі - 19 024 966,85 грн., з яких: 18 459 102,20 грн. - 4 черга, 321,00грн. - судові витрати - 1 черга, 565 543,65 грн. - вимоги, забезпечені заставою майна, передано ТОВ "Таніт".

На виконання вимог статті 517 ЦК України СП "Українська бавовняна компанія" передало ТОВ "Таніт" по Акту № 1 приймання передачі від 30.04.2014 всі документи, які засвідчують право вимоги від ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", та письмово повідомило боржника про заміну кредитора та передачу права вимоги по вищевказаним зобов'язанням (лист-повідомлення СП "Українська бавовняна компанія" від 30.04.2014 №01-4/5).

Ухвалою від 20.06.2014 господарський суд провів заміну сторони (конкурсного кредитора) в порядку ст. 25 ГПК України, зокрема у вимогах, забезпечених заставою з СП "Українська бавовняна компанія" на ТОВ "Таніт" на суму - 565 543,65 грн.

З метою дослідження, чи достатньо вартості заставленого майна для задоволення забезпечення заставних вимог, господарський суд ухвалою від 29.09.2014 зобов'язав ліквідатора ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України", ДПІ у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області та ТОВ "Таніт" провести перевірку (інвентаризацію) фактичної наявності заставленого майна, акт перевірки надати суду.

Проте, як встановлено судом першої інстанції, сторони вимоги ухвали не виконали та пояснили причини невиконання наступним, зокрема, ліквідатор Лахненко Є.М. в судовому засіданні 15.10.2014 пояснив, що на виконання вимог ухвали він розіслав усім згаданим учасникам запрошення про прибуття до ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" о 15 год. 13.10.2014, що підтверджує відповідними листами.

На визначений час представники запрошених сторін не прибули, однак надали свої пояснення, а саме, ПАТ "Укрексімбанк" листом від 13.10.2014 № 176-04/6677 пояснив, що оскільки кредит ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" надавався під гарантію Кабінету Міністрів України, то фактичним кредитором та заставодержателем у відношенні до ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" є Кабінет Міністрів України, представлений Міністерством фінансів України. У відповідності до Агентської угоди, укладеної між КМУ, Мінфіном України та банком, брати участь у перевірках стану предмету застави банк має право тільки за дорученням Мінфіну України, а таке доручення у нього відсутнє.

Представник ТОВ "Таніт" пояснив, що ліквідатором було запропоновано підписати акт про відсутність заставного рухомого майна за договором застави № 4 від 05.07.1995 та № 15 від 29.11.1996, в т.ч. тканини на суму - 565 543,65 грн. Представник ТОВ "Таніт" відмовився підписати вказаний акт , так як йому не зрозуміло, куди поділось майно, ліквідатор не здійснив всі заходи щодо повернення у власність заставленого майна, а тому стверджувати, що воно відсутнє передчасно. Також передчасно підписувати акт про його відсутність, оскільки, на думку товариства, такий акт порушить його право на отримання грошових коштів для задоволення його вимог, забезпечених заставою після реалізації заставного майна.

ДПІ у м. Херсоні ухилилась від проведення інвентаризації заставленого майна з посиланням на те, що заставне майно перебуває у заставі за договором застави укладеним між банком - ПАТ "Держаний імпортно-експортний банк" та ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат". За цим договором ДПІ у м. Херсоні не є стороною, не є Заставодержателем, тому у неї відсутні підстави приймати участь у згаданій перевірці, що підтверджено листом від 09.10.2014.

Судом першої інстанції зазначено в ухвалі , що усі кредитори, вимоги яких забезпечені заставою наполягали на виділені їхніх вимог окремо, оскільки питання виявлення заставного майна, його оцінки мають вирішуватись у відповідності до Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" на стадії реалізації цього майна, шляхом проведення аукціону.

Враховуючи вищезазначене, господарський суд дійшов висновку, що згадані три кредитори довели документально наявність забезпечених заставою вимог при затверджені реєстру конкурсних кредиторів та підтвердили зазначені факти при досліджені цих доказів за новим розглядом справи.

Не погоджуючись із висновками суду першої інстанції, в частині затвердження вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, ТОВ "Югспецстрой." та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області звернулись із апеляційними скаргами до Одеського апеляційного господарського суду.

Постанова суду апеляційної інстанції від 11.12.2014 мотивована тим, що згідно вимог ч. 3 ст. 23 Закону про банкрутство, фактична наявність заставного майна повинна бути доведена заставними кредиторами і досліджена місцевим господарським судом на день затвердження реєстру вимог кредиторів у ліквідаційній процедурі.

Колегія суддів апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановила, що вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області виникли на підставі яка склалася за іноземним кредитом, залученим державою (під гарантії держави), ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", наданим на умовах кредитної угоди від 11.11.1997 № 01/04-159, укладеної між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та доповненнях від 06.04.1998 № 1 та від 21.09.1998 № 2.

Вказана угода укладалась на підставі міжурядової угоди між Міністерством промисловості України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 про продаж сільськогосподарських товарів, яка укладена в рамках програми ПЛ-480 на 1997 рік., розпорядженні КМУ від 21.08.1997р. № 464-р про визначення ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" позичальником по кредитору за вищезгаданою програмою, рішенні Валютно-кредитної ради КМУ від 04.09.1997 "Про визначення американських агентів по придбанню та перевезенню бавовни, банку-агенту по обслуговуванню програми Міністерства сільського господарства США на 1997 рік".

Зазначена заборгованість виникла з 07.12.1998 і на 17.05.2009 склала суму - 4 468 991,85 дол. США (35 573 175,13 грн., перерахований на еквівалент національної валюти станом 30.12.2010).

Виконання зобов'язань за кредитною угодою забезпечувалось майном (основними засобами), переданим ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в заставу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" згідно Договору застави від 15.11.1997, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 4083, а саме: - Будівлі та обладнання ПТФ № 1 загальною площею 126 097 м.кв. залишковою вартістю - 51 332 761,69 грн., заставною вартістю - 30 580 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання відділу головного механіка загальною площею 9 074 м.кв. залишковою вартістю - 1 592 006,09 грн., заставною вартістю - 950 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання відділу головного енергетика загальною площею 26 399 м.кв. залишковою вартістю - 9 995 266,14 грн., заставною вартістю - 5 954 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання транспортного відділу загальною площею 3 143 м.кв. залишковою вартістю - 4 511 173,06 грн., заставною вартістю - 2 687 000.00 грн.

Таким чином, вартість заставного майна за залишковою вартістю склала суму - 67 431 206,98 грн., заставною вартістю - 46 171 000,00 грн.

Враховуючи зазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку, що господарським судом Херсонської області не досліджено, чи дійсно забезпечені заставою вимоги ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України", ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, а також. чи достатньо вартості заставного майна для задоволення вимог цих кредиторів.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції встановила в постанові, що ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області не доведено належними доказами фактичну наявність майна, яке є предметом застав.

Щодо вимог кредитора - ТОВ "Таніт", суд апеляційної інстанції встановив, що кредиторські вимоги ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступником яких є ТОВ "Таніт", ґрунтуються на заборгованості ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" перед ПАТ "Укрсоцбанк" по кредитам, які видані в рамках кредитного договору № 19 від 29.11.1996.

Зазначені кредитні зобов'язання були забезпечені заставою, а саме: кредит за договором № 20 від 29.06.1995 був забезпечений основними засобами (Прядильно- ткацька фабрика № 3 (будівлі та обладнання), гуртожиток № 8, Дитячий комбінат № 4), переданими згідно Договору про заставу № 4 від 05.07.1995, посвідченого 06.07.1995 нотаріусом м. Херсона Комаренко Т.Н., зареєстровано у реєстрі № 2590, згідно додаткової угоди від 25.10.2000 до договору застави № 4 від 05.07.1995 вартість заставного майна становила 12 10 000, 00 грн.; кредит за договором № 19 від 29.11.1996 був забезпечений виробничими запасами та готовою продукцією на загальну суму 11 814 000,00 грн. опис яких вкладено у додатку № 1 до договору застави № 15 від 29.11.1996.

Відповідно до Акту проведення перевірки наявності, стану та утримання майна, яке перебуває у заставі ТОВ "Таніт" за адресою м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18, комісією у складі ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в особі ліквідатора Лахненка Є.М. та ТОВ "Таніт" в особі директора Криволапа К.О. встановлено відсутність майна, а саме: тканини на загальну суму 565 543,65 грн., яке згідно Договору застави № 15 від 29.11.1996, укладеного між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Укрсоцбанк", перебуває у заставі ТОВ "Таніт".

Також, колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що у судовому засіданні представник ДПІ Міністерсва доходів і зборів в Херсонській області повідомив, що заставне майно за договором застави № 471 від 15.11.1997 (прядильно - ткацька фабрика № 1 (ПТФ № 1 ), відділ головного механіка, відділ головного енергетика, транспортний відділ) фактично не існує, що підтверджується також і матеріалами справи.

Враховуючи вищезазначене, суд апеляційної інстанції дійшов висновку про скасування пункту "в" резолютивної частини ухвали господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09 та включення до четвертої черги вимог конкурсних кредиторів вимоги ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області у сумі 70 974 388,58 грн., вимоги ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" у сумі 2 257 229,37 грн., вимоги ТОВ "Таніт" у сумі 565 543,65 грн.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова суду апеляційної інстанції від 11.12.2014 в цілому та ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014, в частині віднесення вимог ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, прийняті із порушенням вимог ст. 43 ГПК України, при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, з огляду на наступне.

Згідно ст. 4-1 ГПК України, господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення у справі про банкрутство, що є актом правосуддя, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі.

Відповідно до вимог ч. ч. 1, 2 ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що рішення з господарського спору, в тому числі і у справі про банкрутство, повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю встановленими господарським судом, тобто з'ясованими шляхом дослідження та оцінки судом належних і допустимих доказів у конкретній справі. Відхиляючи будь-які доводи сторін чи спростовуючи подані стороною докази, господарські суди повинні у мотивувальній частині рішення навести правове обґрунтування і ті доведені фактичні обставини, з огляду на які ці доводи або докази не взято до уваги судом. Викладення у рішенні лише доводів та доказів сторони, на користь якої приймається рішення, є порушенням вимог статті 4-2 ГПК щодо рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що виходячи із положень ст.ст. 41, 44, 45 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції після 19.01.2013 ,ліквідаційна процедура направлена на здійснення заходів щодо задоволення в порядку цього Закону вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута.

В зв'язку з викладеним, суд касаційної інстанції вважає, що в даному випадку, для ліквідаційної процедури, яка направлена на задоволення вимог кредиторів, шляхом продажу майна банкрута, юридичне значення має встановлений факт наявності в натурі вказаного майна, зокрема майна, що є предметом застави, на момент приведення господарським судом реєстру вимог кредиторів у відповідність до вимог нової редакції Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", після визнання боржника банкрутом за правилами нової редакції Закону.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що постановою господарського суду Херсонської області від 04.03.2013 ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру строком на дванадцять місяців.

Відповідно до вимог ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" забезпечені кредитори - кредитори, вимоги яких забезпечені заставою майна боржника (майнового поручителя).

Статтею 23 Закону про банкрутство визначено, що розпорядник майна зобов'язаний окремо внести до реєстру вимог кредиторів, які забезпечені заставою майна боржника, згідно з їхніми заявами, а за їх відсутності - згідно з даними обліку боржника, а також внести окремо до реєстру відомості про майно боржника, яке є предметом застави згідно з державним реєстром застав.

Статтею 45 Закону про банкрутство встановлено, що погашення вимог забезпечених кредиторів за рахунок майна банкрута, яке є предметом забезпечення, здійснюється в позачерговому порядку.

Згідно із пунктом 4 частини 1 названої статті у четверту чергу задовольняються вимоги кредиторів, не забезпечені заставою, у тому числі і вимоги кредиторів, що виникли із зобов'язань у процедурі розпорядження майном боржника чи у процедурі санації боржника.

Відповідно до ст. 42 Закону про банкрутство майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

В частині віднесення вимог ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014 мотивована тим, що ухвалою господарського суду Херсонської області від 04.07.2011 про затвердження реєстру кредиторів, яка частково змінена постановою Одеського апеляційного господарського суду від 16.08.2011, було визнано вимоги ПАТ "Укрсоцбанк", правонаступник яких ТОВ "Таніт", що виникли на підставі кредитних договорів № 20 від 29.06.1995 та № 19 від 29.11.1996 в розмірі - 19 024 966, 85 грн., з яких: 565 543,65 грн. - 1 черга (забезпечені заставою), 18 459 102, 20 грн. - 4 черга, 321,00 грн. - 1 черга.

Причиною зміни ухвали стала відсутність частини заставного майна. Під час судового розгляду Одеським апеляційним господарським судом було встановлено, що під час перевірки заставного майна було виявлено тканини загальною вартістю - 565 543,65 грн., що є заставою по кредитному договору № 19 від 29.11.1996. Також було встановлено, що інше заставне майно відсутнє. Як результат відсутності даного заставного майна, Одеський апеляційний господарський суд виніс постанову, якою вимоги в сумі - 565 543,65 грн., було віднесено до 1 черги як забезпечені заставою, а 18 459 102,20 грн. - 4 черга, 321,00 грн. - 1 черга.

Дані кредитні зобов'язання ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" були забезпечені заставою, а саме: - кредит за договором № 20 від 29.06.1995 був забезпечений основними засобами (Прядильно-ткацька фабрика № 3 (будівлі та обладнання), гуртожиток № 8, Дитячий комбінат №4), переданими згідно Договору про заставу № 4 від 05.07.1995, посвідченого 06.07.1995 нотаріусом м. Херсона Комаренко Т.Н., зареєстровано в реєстрі за № 2590, згідно додаткової угоди від 25.10.2000 до договору застави № 4 від 05.07.1995 вартість заставного майна становила - 12 100 000,00 грн.; - кредит за договором № 19 від 29.11.1996 був забезпечений виробничими запасами та готовою продукцією на загальну суму - 11 814 000,00 грн., опис яких викладено в додатку № 1 до договору застави № 15 від 29.11.1996.

Колегія суддів касаційної інстанції зазначає, що судом першої інстанції в ухвалі від 05.11.2014 встановлено, що наявність заставного майна на суму - 565 543,65 грн. підтверджується наявними у справі документами, проте, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, господарський суд не дослідив та не зазначив, якими саме належними та допустимими доказами підтверджується наявність майна банкрута, що в заставі ТОВ "Таніт", зокрема, тканини загальною вартістю 565 543,65 грн.

Разом з тим, господарський суд, досліджуючи чи достатньо вартості заставного майна для задоволення вимог заставних кредиторів, зазначив, що представник ТОВ "Таніт" пояснив, що ліквідатором Лахненко Є.М. було запропоновано підписати акт про відсутність заставного рухомого майна за договором застави № 4 від 05.07.1995 та № 15 від 29.11.1996, в т.ч. тканини на суму - 565 543,65 грн. Представник ТОВ "Таніт" відмовився підписати даний акт, так як йому не зрозуміло куди поділось майно, ліквідатор не здійснив всі заходи щодо повернення у власність заставленого майна, а тому, стверджувати, що воно відсутнє передчасно. Також передчасно підписувати акт про його відсутність, оскільки, на думку товариства, такий акт порушить його право на отримання грошових коштів для задоволення його вимог, забезпечених заставою після реалізації заставного майна.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, та підтвердити їх належними та допустимими доказами.

Фактична наявність заставного майна, в даному випадку,виходячи з загальних принципів, встановлених ст. 23 Закону, повинна бути доведена заставними кредиторами і досліджена місцевим господарським судом при включенні даних вимог кредитора до реєстру вимог кредиторів, в тому числі і в ліквідаційній процедурі.

В порушення вимог ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, господарський суд, затверджуючи реєстр вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі та включаючи вимоги ТОВ "Таніт", забезпечені заставою майна банкрута окремо до реєстру вимог кредиторів, не дослідив, чи підтверджує заставний кредитор належними та допустимими доказами наявність заставного майна станом на 05.11.2014, - на момент затвердження реєстру вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі. Господарський суд взагалі в мотивувальній частині ухвали, в порушення вимог ст.ст.43,84 ГПК України, не надав оцінки поясненням представника ТОВ " Таніт", обмежившись лише викладенням пояснень представника кредитора, не встановив обставини, щодо наявності чи відсутності підписаного сторонами акта про відсутність заставного рухомого майна.

Згідно вимог ст. 40 Закону України "Про заставу" предметом застави товарів в обороті або у переробці можуть бути сировина, напівфабрикати, комплектуючі вироби, готова продукція тощо.

Відповідно до вимог ст. 7 вказаного Закону, заміна предмета застави може здійснюватися тільки за згодою заставодержателя, якщо інше не встановлено договором або законом. Порядок заміни предмета застави при заставі товарів в обороті або у переробці регулюється розділом III цього Закону.

Суд першої інстанції в порушення вказаних норм права не вмотивував своє рішення щодо статусу вимог ТОВ "Таніт", не встановив наявне чи відсутнє майно банкрута, що перебуває в заставі останнього на момент затвердження реєстру вимог кредиторів в ліквідаційній процедурі.

Згідно вимог ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції (ст. 101 ГПК України).

Суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові встановив, що відповідно до акту проведення перевірки наявності, стану та утримання майна, яке перебуває у заставі ТОВ "Таніт" за адресою м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18, комісією у складі ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в особі ліквідатора Лахненка Є.М. та ТОВ "Таніт" в особі директора Криволапа К.О. встановлено відсутність майна, а саме: тканини на загальну суму 565 543,65 грн., яке згідно Договору застави № 15 від 29.11.1996, укладеного між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Укрсоцбанк", перебуває у заставі ТОВ "Таніт"

Колегія суддів касаційної інстанції вважає, що такі висновки суду апеляційної інстанції є немотивованими та безпідставними.

Суд апеляційної інстанції, в порушення вимог ст.ст. 4-2, 43, 84, 99, 101 ГПК України, дійшов в цій частині в постанові протилежних висновків, але, не здійснив повторного розгляду, не дослідив належним чином фактичних обставин справи, у тому числі, не надав в постанові, в порушення вимог ст. 4-2 ГПК України, правового аналізу поясненням представника ТОВ " Таніт" , про які ідеться в ухвалі господарського суду , стосовно того, що представник ТОВ "Таніт" відмовився підписати вищевказаний акт .

Отже, як місцевий господарський суд, в частині віднесення вимог ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна та включених в реєстр окремо, так і апеляційний господарський суд, що дійшов протилежних висновків, припустились порушень приписів ч. 1 ст. 43 ГПК України стосовно всебічного, повного і об'єктивного розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, що відповідно до ч. 1 ст. 11110 ГПК України є підставою для скасування судового рішення у справі.

Щодо кредиторських вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, судами попередніх інстанцій встановлено, що вони виникли на підставі яка склалася за іноземним кредитом, залученим державою (під гарантії держави), ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", наданим на умовах кредитної угоди від 11.11.1997 № 01/04-159, укладеної між ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" та доповненнях від 06.04.1998 № 1 та від 21.09.1998 № 2.

Вказана угода укладалась на підставі міжурядової угоди між Міністерством промисловості України та Товарно-кредитною корпорацією США від 25.07.1997 про продаж сільськогосподарських товарів, яка укладена в рамках програми ПЛ-480 на 1997 рік., розпорядженні КМУ від 21.08.1997р. № 464-р про визначення ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" позичальником по кредитору за вищезгаданою програмою, рішенні Валютно-кредитної ради КМУ від 04.09.1997 "Про визначення американських агентів по придбанню та перевезенню бавовни, банку-агенту по обслуговуванню програми Міністерства сільського господарства США на 1997 рік".

Виконання зобов'язань за кредитною угодою забезпечувалось майном (основними засобами), переданим ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" в заставу ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" згідно Договору застави від 15.11.1997, посвідченого приватним нотаріусом Херсонського міського нотаріального округу Клименко М.Т., зареєстровано в реєстрі за № 4083, а саме: - Будівлі та обладнання ПТФ № 1 загальною площею 126 097 м.кв. залишковою вартістю - 51 332 761,69 грн., заставною вартістю - 30 580 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання відділу головного механіка загальною площею 9 074 м.кв. залишковою вартістю - 1 592 006,09 грн., заставною вартістю - 950 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання відділу головного енергетика загальною площею 26 399 м.кв. залишковою вартістю - 9 995 266,14 грн., заставною вартістю - 5 954 000,00 грн.; - Будівлі та обладнання транспортного відділу загальною площею 3 143 м.кв. залишковою вартістю - 4 511 173,06 грн., заставною вартістю - 2 687 000.00 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що вартість заставного майна за залишковою вартістю склала суму - 67 431 206,98 грн., заставною вартістю - 46 171 000,00 грн.

Також, господарським судом встановлено, що за договором застави зазначене майно було розміщено за адресою ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" - м. Херсон, площа утворення СРСР. Проте, в судовому засіданні ліквідатором Лахненко Є.М. було повідомлено, що об'єкти нерухомого майна промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" знаходяться за адресою: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18. На його думку, вони не можуть бути об'єктом іпотеки (застави), яким забезпечені вимоги кредиторів ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ в м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області, оскільки заставне майно розміщене за іншою адресою - м. Херсон, площа утворення СРСР.

Як вбачається із матеріалів справи, суд першої інстанції даний факт перевірив, для чого ухвалою суду від 15.10.2014 зобов'язав Херсонську міську раду надати господарському суду копію рішення Херсонської міської ради або виконкому ради, яким була присвоєна поштова адреса об'єктам нерухомого майна промислової зони цілісного майнового комплексу ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" - м. Херсон. вул. Зала Егерсег,18, а також копії документів, на підставі яких було прийнято таке рішення.

Згідно наданих на адресу господарського суду Херсонською міською радою документів, господарський суд встановив, що за рішенням виконавчого комітету Херсонської міської ради № 63 від 20.02.2007 присвоєно поштову адресу цілісному майновому комплексу промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат": Зала Егерсег, 18 у м. Херсоні відповідно до заяви голови правління ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" Гамбаряна А.В. від 13.12.2006, в якій голова правління просив присвоїти поштову адресу цілісному майновому комплексу промислової зони, яка знаходиться на балансі ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" та розташована за адресою м. Херсон, площа 50 річчя утворення СРСР.

Із наданих доказів господарським судом встановлено, що до 2007 року цілісний майновий комплекс ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" знаходився за юридичною адресою товариства - м. Херсон, площа 50 річчя утворення СРСР. Причиною зміни юридичної адреси ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" стало те, що під час державної реєстрації об'єктів нерухомого майна виникла необхідність у присвоєнні поштової адреси даним об'єктам, зокрема нумерації будівель, у зв'язку з чим рішенням Херсонської міської ради об'єктам нерухомого майна промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат" присвоєна поштова адреса: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18.

Враховуючи зазначене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку, що цілісний майновий комплекс промислової зони ВАТ "Херсонський бавовняний комбінат", який знаходився за адресою: м. Херсон, пл. 50 річчя утворення СРСР, був зареєстрований за новою адресою: м. Херсон, вул. Зала Егерсег, 18, що спростувало твердження ліквідатора, що нерухоме майно, яке розміщено за адресою вул. Зала Егерсег, 18 не може бути об'єктом іпотеки (застави), яким забезпечені вимоги кредиторів ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ в м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується із висновками суду першої інстанції, що невідповідність поштової адреси об'єктів нерухомого майна, не свідчить про відсутність в натурі заставного майна за Договором застави від 15.11.1997, укладеного боржником із ВАТ "Укрексімбанк", і не є підставою припинення застави, згідно вимог законодавства, яке регулює правовідносини застави.

Також, враховуючи вищезазначене, колегія судів касаційної інстанції погоджується із висновком господарського суду, що згадані кредитори - ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області довели документально наявність забезпечених заставою вимог при затверджені реєстру конкурсних кредиторів та підтвердили зазначені факти при досліджені цих доказів за новим розглядом справи.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Разом з тим, суд апеляційної інстанції в оскаржуваній постанові, в порушення вимог ст.ст. 4-2, 101 ГПК України, взагалі не надав правового аналізу доводам господарського суду, викладеним в ухвалі, а також фактичним обставинам, встановленим судом першої інстанції при з'ясуванні питання щодо зміни адреси місцезнаходження заставного майна банкрута, невмотивовано дійшов висновку, що господарським судом Херсонської області не досліджено, чи дійсно забезпечені заставою вимоги ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України", ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області, а також, чи достатньо вартості заставного майна для задоволення вимог цих кредиторів.

Крім того, колегія суддів апеляційної інстанції дійшла висновку, що ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області не доведено належними доказами фактичну наявність майна, яке є предметом застав.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає такі висновки суду апеляційної інстанції неправомірними та такими, що суперечать фактичним обставинам справи.

Суд апеляційної інстанції, переглядаючи ухвалу суду першої інстанції, в оскаржуваній постанові, в порушення вимог ст.ст. 43, 84 ГПК України, не мотивував з посиланням на конкретні матеріали справи своїх висновків щодо недоведеності кредиторами - ПАТ "Державний експортно - імпортний банк України" та ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області фактичної наявності майна банкрута, що перебуває в їх заставі, дійшовши протилежного висновку, не надав належної оцінки та не спростував висновків суду першої інстанції, щодо фактичної наявності майна банкрута, яким забезпечені вимоги кредиторів ПАТ "Укрексімбанк" та ДПІ в м. Херсоні ГУ Міндоходів в Херсонській області та тих висновків, що даними кредиторами доведено документально наявність забезпечених заставою вимог при затверджені реєстру конкурсних кредиторів та підтверджено зазначені факти при досліджені цих доказів за новим розглядом справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначила, що у судовому засіданні представник ДПІ Міністерсва доходів і зборів в Херсонській області повідомив, що заставне майно за договором застави № 471 від 15.11.1997 (прядильно - ткацька фабрика № 1 (ПТФ № 1), відділ головного механіка, відділ головного енергетика, транспортний відділ) фактично не існує, що підтверджується також і матеріалами справи, проте, в порушення вимог ст. 43 ГПК України, суд апеляційної інстанції не зазначив, якими конкретними належними та допустимими доказами, що містяться у матеріалах справи, підтверджується фактична відсутність заставного майна за договором застави № 471 від 15.11.1997, та відповідно, спростовуються висновки суду першої інстанції, щодо фактичної наявності заставного майна банкрута, а також не дослідив повно, всебічно та об'єктивно, якими належними та допустимими доказами, в розумінні ст.ст. 33, 34 ГПК України, представник ДПІ Міністерсва доходів і зборів в Херсонській області підтверджує свої доводи.

Враховуючи вищезазначене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що постанова суду апеляційної інстанції від 11.12.2014 повністю, а ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014, - в частині віднесення вимог ТОВ "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна, підлягають скасуванню, справа в цій частині підлягає передачі на новий розгляд до суду першої інстанції, а в частині віднесення вимог ПАТ "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 2 257 229,37 грн. та вимог ДПІ у м. Херсоні ГУ Міндоходів у Херсонській області в сумі 70 974 388,58 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна ухвала суду першої інстанції від 05.11.2014 підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11111 ГПК України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ :

Касаційні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Східноєвропейська теплоелектрогенеруюча компанія" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт" задовольнити частково.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 11.12.2014 у справі № 5/31-Б-09 скасувати.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09, в частині віднесення вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Таніт" в сумі 565 543,65 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна - скасувати. Справу в цій частині передати на новий розгляд до господарського суду Херсонської області в іншому складі суду.

Ухвалу господарського суду Херсонської області від 05.11.2014 у справі № 5/31-Б-09, в частині віднесення вимог Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в сумі 2 257 229,37 грн. та вимог Державної податкової інспекції у м. Херсоні Головного управління Міндоходів у Херсонській області в сумі 70 974 388,58 грн. до вимог кредиторів, забезпечених заставою майна - залишити без змін.

Головуючий І.Ю. Панова

Судді О.В. Білошкап

В.Я. Погребняк