ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 922/1026/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі", смт. Нова Водолага Харківської області
до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області
про стягнення коштів в сумі 108053,35грн.
за участю представників:

від позивача: Циганчук О.А. - довіреність №05/15 від 17.02.2015

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі", смт. Нова Водолага Харківської області (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації, смт. Нова Водолага Харківської області (далі за текстом - відповідач), про стягнення заборгованості в сумі 108053,35грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за договорами про постачання теплової енергії та постачання пари та гарячої води щодо оплати спожитої теплової енергії.

09 квітня 2015 року від позивача надійшла заява про уточнення позовної заяви у зв'язку із зменшенням позовних вимог, в якій зазначено, що в позовній заяві не враховано сплачену за договором №35/13 від 31.10.2013 суму грошових коштів у розмірі 10400,00грн. У зв'язку з цим, з урахуванням перерахунку позовних вимог, заборгованість відповідача за договором №35/13 від 31.10.2013 складає 8782,22грн., з яких: 6214,57грн. основного боргу, 409,32грн. пеня, 238,03грн. 3% річних, 1920,30грн. інфляційних витрат. Розмір позовних вимог за договором №35/14 від 01.01.2014 позивачем не змінено.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги, з урахуванням заяви про їх зменшення, підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Суд задовольняє заяву про зменшення позовних вимог, оскільки такі дії позивача не суперечать приписам чинного законодавства та не порушують будь-чиїх прав і охоронюваних законом інтересів.

З огляду на викладене, позовні вимоги позивача становлять 94448,30грн. та складаються з основного боргу - 76406,24грн., пені - 5129,81грн., інфляційних витрат - 11492,79грн. та 3% річних - 1419,46грн.

Відповідач наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, надіслав на адресу суду клопотання про розгляд справи без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

31 жовтня 2013 року між позивачем, як постачальником, та відповідачем, як споживачем, укладено договір №35/13 про постачання теплової енергії (далі - договір №35/13).

За умовами договору №35/13 постачальник зобов'язався з жовтня по грудень 2013 року надати споживачу послуги з постачання пари та гарячої води, а споживач зобов'язався прийняти і оплатити такі послуги (пункт 1.1. договору №35/13).

Кількість послуг: 32,350Гкал (пункт 1.2. договору №35/13).

У пункті 3.1. договору №35/13 сторони визначили, що його ціна становить 31098,06грн.

Відповідно до пункту 4.2. договору №35/13 розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач за 10 днів до початку розрахункового періоду своїм дорученням самостійно сплачує постачальнику вартість зазначеної в договорі кількості теплової енергії, передбаченої на розрахунковий період, з урахуванням залишкової суми розрахунків на початок місяця (пункт 4.3. договору №35/13).

Відповідно до пункту 4.4. Договору № 35/13 споживач зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію до 28-го числа поточного місяця.

Згідно з пунктом 7.2.2. договору № 35/13 відповідач несе відповідальність у вигляді пені за несвоєчасну оплату поставленої йому теплової енергії, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочення зобов'язання.

01 січня 2014 року між сторонами укладено договір №35/14 постачання пари та гарячої води (далі - договір №35/14)

Пунктом 1.2 договору №35/14 постачання пари та гарячої води сторони встановили, що позивач, як теплопостачальна організація, зобов'язується у період дії цього договору поставити відповідачу, як споживачу, теплову енергію в потрібних йому обсягах, а споживач - прийняти і оплатити теплову енергію за встановленими тарифами (цінами) в терміни, передбачені цим договором. Теплова енергія постачається споживачу в обсягах згідно з додатком 1 до цього договору в гарячій воді на такі потреби: опалення.

Кількість теплової енергії - 80,837Гкал (п.1.3. договору №35/14).

У відповідності до п. 3.1. договору його ціна становить 77708,61грн.

Тарифи за теплову енергію на час укладення цього договору становлять за 1Гкал для потреб бюджетних установ - 961,30грн. (Рішення виконавчого комітету Нововодолазької селищної ради №102 від 02.10.2013р.)(пункт 3.3. договору №35/14).

Згідно з пунктом 4.2. договору №35/14 розрахунковим періодом є місяць, за результатом якого підписується акт виконаних робіт по відпуску теплової енергії за період.

У пункті 4.3. договору №35/14 визначено, що споживач зобов'язаний здійснити остаточний розрахунок за спожиту теплову енергію до 4-го числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до пункту 7.3.3. договору №35/14 споживач несе відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне виконання розрахунків за спожиту теплову енергію в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми за кожний день прострочення про сплату за період з дня наступу строку оплати до дня фактичної оплати.

На підставі договору №35/13 відповідачу відпущено теплової енергії на загальну суму 26514,57грн., що підтверджується підписаними сторонами актами про виконання робіт по відпуску теплової енергії №19 від 31.10.2013, №68 від 31.11.2013, №118 від 24.12.2013.

На підставі договору № 35/14 відповідачу надано послуги з постачання пари та гарячої води на загальну суму 70191,67грн., що підтверджується підписаними сторонами актами про надання послуг з постачання пари та гарячої води актами №22 від 31.01.2014, №77 від 28.02.2014, №127 від 31.03.2014, №28 від 31.10.2014, №118 від 28.11.2014, №148 від 24.12.2014.

Загальна вартість поставленої теплової енергії склала 96706,24грн.

Позивач неодноразово надсилав Відповідачу листи та претензії з вимогами погасити заборгованість, зокрема, лист № 165 від 06.11.2013, претензію № 4 (вих.№278) від 25.12.2013, претензію №1 (вих.№2) від 08.01.2014, лист № 80 від 18.03.2014 з вимогою погасити заборгованість.

Однак, відповідач свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг за договорами №35/13 та №35/14 виконав лише частково, сплативши 20300,00грн., що підтверджується підписаним обома сторонами актом звірки взаємних розрахунків за 2014 рік.

За розрахунком позивача, заборгованість відповідача за договором №35/13 складає 6214,57грн., а за договором №35/14 - 70191,67грн.

Всього, згідно вищезазначеного Акту звірки, узгоджений сторонами розмір заборгованості відповідача станом на 31.12.2014 складає 76406,24грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно з ч. 6 статті 19 Закону України "Про теплопостачання", споживач повинен щомісячно здійснювати оплату теплопостачальній організації за фактично отриману теплову енергію.

Стаття 526 Цивільного кодексу передбачає, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься в статті 193 Господарського кодексу України.

В силу статті 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

У відповідності до статей 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно з частиною 1 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статтею 625 ЦК України встановлено, що боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Докази, наявні в матеріалах справи свідчать про те, що відповідач не в повному обсязі сплатив вартість спожитої теплової енергії за договорами №35/13 та №35/14, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість перед позивачем в розмірі 76406,24грн.

Доказів на підтвердження пової оплати боргу відповідач суду не надав та не надав свій розрахунок заборгованості.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд визнає вимоги позивача про стягнення основного боргу в розмірі 76406,24грн. обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Посилаючись на положення статей 549, 550, 625 ЦК України, статті 261 ГК України та умови договорів, позивачем також заявлено вимоги про стягнення пені, інфляційних витрат та 3% річних.

Перевіривши надані позивачем розрахунки вказаних сум коштів, суд визнає їх такими, що відповідають обставинам справи та вимогам законодавства.

У зв'язку з цим, вимоги про стягнення пені в розмірі 5129,81грн., інфляційних витрат в сумі 11492,79грн. та 3% річних в сумі 1419,46грн. підлягають задоволенню.

Згідно статті 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається, зокрема, в разі зменшення розміру позовних вимог в розмірі переплаченої суми.

Враховуючи прийняття судом заяви про зменшення позовних вимог, позивач мав би сплатити судовий збір в розмірі 1888,97грн. Однак, оскільки ним судовий збір сплачено в розмірі 2161,06грн., що підтверджується платіжним дорученням №308 від 17.02.2015, суд вважає за необхідне повернути позивачу 272,09грн. переплаченої суми судового збору.

Відповідно до статті 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1888,97грн. покладається на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Управління праці та соціального захисту населення Нововодолазької районної державної адміністрації (63200, Харківська область, смт.Нова Водолага, вул. Дзержинського, 3, код ЕДРПОУ 03196529) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі" (63200, Харківська область, смт.Нова Водолага, вул. Гагаріна, 7-А, ) 76406,24грн. основного боргу, 5129,81грн. пені, 11492,79грн. інфляційних витрат, 1419,46грн 3% річних та витрати зі сплати судового збору в сумі 1888,97 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Нововодолазькі теплові мережі" (63200, Харківська область, смт.Нова Водолага, вул. Гагаріна, 7-А, ) з Державного бюджету України судовий збір в сумі 272,09грн., сплачений платіжним дорученням №308 від 17.02.2015 відповідно до п.1 ч.1 ст.7 Закону України "Про судовий збір".

Це рішення є підставою для повернення судового збору з державного бюджету.

Рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 20.04.2015 р.

Суддя М.В. Калантай