ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.04.15р. Справа № 904/600/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз свіс ГМБХ» (м. Дніпропетровськ)

до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (м. Київ),

товариства з обмеженою відповідальністю «Промторгсервісплюс» (м. Дніпропетровськ)

про стягнення заборгованості

Суддя Татарчук В.О.

Секретар судового засідання Білан О.В.

Представники:

від позивача - Палій С.М., дов. від 30.12.14 №56

від відповідача-1 - не з'явився

від відповідача-1 - не з'явився

Суть спору:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Медхауз свіс ГМБХ» звернулось з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» та товариства з обмеженою відповідальністю «Промторгсервісплюс» про стягнення солідарно з відповідачів 500грн, а з відповідача-1 заборгованості у розмірі 156996,46грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки № РК038 від 22.03.2012 щодо своєчасної та повної оплати за поставлений товар. З урахуванням договору поруки від № 2/01 від 13.01.2015 сума заборгованості у розмірі 500грн підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

Відповідач-1 відзив на позов не надав.

Відповідач-2 у відзиві зазначає, що у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки, є підстави для стягнення грошової суми в розмірі 500грн за договором поруки.

Відповідачі не забезпечили явку представників у судове засідання.

Суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідачів, які були належним чином повідомлені про час та місце судового засідання.

В судовому засіданні 02.04.2015 були оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

встановив:

22.03.2012 між ТОВ Біонайм Україна» (правонаступник - ТОВ «Медхауз свіс ГМБХ») (постачальник) та ПАТ «Аптечне об'єднання «Біокон» (правонаступник - ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон») (покупець) було укладено договір поставки № РК038.

Відповідно до п. 1.1 (з урахуванням протоколу розбіжностей від 22.03.2012) постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупця партію лікарських засобів та виробів медичного призначення, які дозволені для використання в Україні, надалі товар, згідно замовлення, а покупець зобов'язується прийняти цю партію товару та оплатити на умовах цього договору.

Найменування, асортимент, кількість та виробник партії товару погоджуються сторонами у замовленні (за умови наявності товару у постачальника на момент отримання замовлення від покупця) та вказуються у відповідних видаткових накладних, які є невід'ємною частиною цього договору (п. 1.2 договору з урахуванням протоколу розбіжностей від 22.03.2012).

13.01.2015 між ТОВ «Промторгсервісплюс» (поручитель) та ТОВ «Медхауз свіс ГМБХ» (кредитор) укладено договір поруки №2/01.

Згідно з п. 1.1 зазначеного договору поручитель зобов'язується перед кредитором частково виконати грошові зобов'язання товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (місцезнаходження: 04208, м. Київ, пр. Правди, буд. 80-В, ідентифікаційний код 34539443) (далі - Боржник) за договором поставки № РК038 від « 22» березня 2012 року на поставку товарів, що укладений між кредитором та боржником (далі - основний договір), по оплаті за поставлений товар, починаючи з дати укладання основного договору.

Відповідно до п. 1.3 договору поруки поручитель відповідає за невиконання боржником зобов'язань перед кредитором по основному договору солідарно в межах 500 гривень.

Суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги з таких підстав.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частинами 1 і 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що:

- суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться;

- кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно з ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Як зазначалось вище, між позивачем і відповідачем-1 був укладений договір поставки № РК038 від 22.03.2012.

ТОВ «Медхауз свіс ГМБХ» були виконані належним чином умови договору та поставлено відповідачу-1 товар на суму 704246,89грн згідно видаткових накладних за період з 08.05.2012 по 27.08.2014 (копії наявні в матеріалах справи).

Відповідач-1 повернув товар на суму 208058,67грн, згідно накладних на повернення товару (копії наявні в матеріалах справи).

Згідно з п. 4.6 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 22.03.2012 до договору) сторони домовились, що у разі не реалізації покупцем поставленого постачальником товару протягом 60 (шістдесяти) календарних днів з моменту його поставки покупець зобов'язаний за першою вимогою постачальника повернути увесь поставлений та не реалізований товар протягом 10 (десяти) календарних днів з моменту пред'явлення такої вимоги. Повернення товару здійснюється транспортом постачальника.

Пунктом 5.1 договору (в редакції протоколу розбіжностей від 22.03.2012 до договору) передбачено, що розрахунок/оплата за поставлений товар здійснюється на підставі щомісячного звіту про залишки товару, який надається покупцем постачальнику у простій та зрозумілій формі, що не потребує особливих знань у області економіки та бухгалтерського обліку, не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним. Оплата за реалізовану частину товару здійснюється протягом 10 робочих днів з моменту направлення звіту постачальнику. Сторони домовилися, що у разі, якщо покупець не надав звіт постачальнику, покупець цим самим безспірно та безумовно підтверджує за собою те, що він повністю реалізував поставлений постачальником товар та зобов'язаний сплатити постачальнику його вартість.

ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» було сплачено за товар 342222,43грн, згідно банківських виписок.

Згідно з ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Однак, відповідачем-1 не було оплачено товар в повному обсязі і заборгованість становить 153965,79грн.

Позивачем надано копію підписаного сторонами акту звіряння за період 01.01.2014 - 04.02.2015. В акті зазначено, що за даними ТОВ «Медхауз свіс ГМБХ» заборгованість відповідача-1 становить 153965,79грн, а за даними останнього - 153965,68грн.

Статтею 610 ЦК України встановлено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 8.3 договору покупець у випадку прострочення розрахунку за партію товару сплачує продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожен день прострочення.

Відповідно до розрахунку позивача розмір пені за несвоєчасну сплату товару за період з 01.01.2015 по 27.01.2015 складає 3188,99грн.

За приписами ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з розрахунком позивача розмір 3% річних за період з 01.01.2015 по 27.01.2015 складає 341,68грн.

Статтею 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

Відповідно до ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

В ході вирішення спору встановлений факт наявності заборгованості ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон» за договором поставки № РК038 від 22.03.2012 в сумі 157496,46грн, з яких: 153965,79грн - основний борг, 3188,99грн - пеня, 341,68грн - 3% річних.

Частиною 1 статті 543 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

З урахуванням договору поруки від № 2/01 від 13.01.2015 сума заборгованості у розмірі 500грн підлягає стягненню з відповідачів солідарно.

На підставі викладеного, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі.

Судові витрати на підставі ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються на ТОВ «Аптечне об'єднання «Біокон».

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

вирішив:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (04208, м. Київ, пр. Правди, буд. 80-В, ідентифікаційний код 34539443) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз свіс ГМБХ» (49027, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, буд. 53, ідентифікаційний код 35341093) 156996,46грн - заборгованості, 3149,93грн - витрат по сплаті судового збору.

Стягнути солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю «Промторгсервісплюс» (49083, м. Дніпропетровськ, пр. Газети Правда, буд. 29, ідентифікаційний код 35446659) та товариства з обмеженою відповідальністю «Аптечне об'єднання «Біокон» (04208, м. Київ, пр. Правди, буд. 80-В, ідентифікаційний код 34539443) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Медхауз свіс ГМБХ» (49027, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна В.І. Леніна, буд. 53, ідентифікаційний код 35341093) 500грн - заборгованості.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 07.04.2015.

Суддя В.О. Татарчук