ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 917/1802/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Карабаня В.Я. -головуючого,
Ємельянова А.С.,
Ковтонюк Л.В.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали касаційної
скарги публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
напостанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015
у справі№917/1802/14 господарського суду Полтавської області
за позовомпублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
докомунального підприємства "Теплоенерго"
простягнення грошових коштів в сумі 18 222 338,42грн.
за участі представників сторін:

від позивача - Букоємський Р.В.;

від відповідача - не з'явилися.

У С Т А Н О В И В:

28.12.2012 між публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та комунальним підприємством "Теплоенерго" (покупець) укладено договір купівлі-продажу природного газу №13/3198-ТЕ-24, відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД , а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ (надалі - газ), на умовах цього договору; продавець передає покупцеві з 01.01.2013 по 31.12.2013 газ обсягом до 22844 тис. куб. м. (п.2.1); приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місяці продажу, оформляється актом приймання-передачі газу (п.3.3).

На виконання укладеного між сторонами договору поставки природного газу продавець з січня по грудень 2013 року поставив покупцю газ на загальну суму 19842286,29 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання-передачі природного газу, за який відповідач частково розрахувався, і його заборгованість становила 14595784,85 грн., що і стало підставою для заявлення відповідного позову до суду, з урахуванням нарахованих 1 334 738,85 грн. - пені, 1 749 949,32 грн. - інфляційних втрат та 541 865,40 грн. - 3% річних.

13.11.2014 рішенням господарського суду Полтавської області (суддя Погрібна С.В.) позов задоволено частково, стягнуто з комунального підприємства "Теплоенерго" на користь публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" 800 843,31 грн. пені, 541 865,40 грн. - 3 % річних, 1 749 949,32 грн. - інфляційних втрат, в частині стягнення 14 595 784,85 грн. основного боргу провадження у справі припинено, в частині стягнення 533 895, 54 грн. пені у позові відмовлено. Мотивуючи своє рішення неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу природного газу щодо повної та своєчасної оплати за фактично отриманий природний газ.

05.02.2015 постановою Харківського апеляційного господарського суду (судді: Лакіза В.В., Бородіна Л.І., Гетьман Р.А.) рішення господарського суду Полтавської області від 13.11.2014 скасовано частково, а саме п. 2, 4 резолютивної частини рішення, прийнято в цій частині нове рішення, в наступній редакції: "Стягнути з Комунального підприємства "Теплоенерго" (вул. Чапаєва, 68, м.Кременчук, Полтавська область, 39600; ) на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (вул. Б.Хмельницького, 6, м. Київ, 01001; ) 171076,34 грн. пені, 58425,27 грн. - 3% річних, 920,08 грн. витрат по сплаті судового збору за подання позову. В решті позовних вимог відмовити." В частині стягнення 14595784,85 грн. основного боргу рішення господарського суду Полтавської області від 13.11.2014 у справі № 917/1802/14 залишено без змін. Постанова мотивована тим, що відповідальність за несвоєчасну сплату вартості поставленого природного газу, згідно умов укладеного договору купівлі-продажу природного газу, підлягає застосуванню в межах суми 5246501, 44 грн. оскільки решта суми боргу є предметом договору про організацію взаєморозрахунків, а тому відсутні підстави для застосування санкцій, передбачених підп.7.2 п.7 договору купівлі-продажу природного газу та наслідків ч.2 ст. 625 ЦК України.

У касаційній скарзі публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" посилалися на неправильне застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права, тому просили постанову Харківського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 скасувати у повному обсязі, рішення господарського суду Полтавської області від 13.11.2014 скасувати в частині відмови у стягненні 533 895, 54 грн. пені, в оскаржуваній частині прийняти нове рішення, яким стягнути з комунального підприємства "Теплоенерго" на користь позивача 533 895, 54 грн. пені, в іншій частині рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Проаналізувавши касаційну скаргу на предмет її обґрунтованості у сукупності з іншими матеріалами справи, колегія суддів приходить до висновку про відхилення вимог скарги виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій установлено, що загальна вартість поставленого позивачем газу, за період з січня по грудень 2013 року, склала 19842286, 29 грн., яка після порушення провадження у справі в суді першої інстанції, була частково погашена відповідачем, згідно поданого ним до суду платіжного доручення №1 від 07.10.2014 про сплату 14595784, 85 грн. основного боргу, у зв'язку з чим правомірно припинили провадження у справі в зазначеній частині.

Щодо решти позовних вимог, то колегія суддів визнає обґрунтованим висновок суду апеляційної інстанції про їх часткове задоволення виходячи з наступного.

Факт несвоєчасної оплати отриманого відповідачем природного газу за договором купівлі-продажу підтверджується матеріалами справи, проте судом правомірно враховано укладений 03.10.2014 між Територіальним органом Казначейства в Полтавській області, Департаментом житлово-комунального господарства Полтавської області державної адміністрації, Департаментом фінансів Полтавської області державної адміністрації, Фінансовим управлінням виконкому Кременчуцької міськради, Управління житлово-комунального господарства м. Кременчука, Комунальним підприємством "Теплоенерго", Національною акціонерною компанією "Нафтогаз України" договір про організацію взаєморозрахунків № 608/30.

Згідно умов зазначеного договору, Управління житлово-комунального господарства м. Кременчука перераховує на рахунок Комунального підприємства "Теплоенерго" кошти в розмірі 14595784, 85 грн. для погашення заборгованості з різниці в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, а останній у свою чергу перераховує на рахунок позивача кошти в розмірі 14595784,85 грн., у тому числі податок на додану вартість 2432630, 81 грн., для погашення заборгованості за спожитий природний газ та транспортування газу за 2013 рік згідно договору від 28.12.2012 № 13/3198-ТЕ-24 (п.п. 8, 9 договору).

Пунктом 17 договору про організацію взаєморозрахунків, сторони погодили, що після виконання договору вони не мають одна до одної жодної претензії стосовно предмета договору.

За таких обставин, апеляційний господарський суд установивши, що позивач поставив відповідачу протягом січня-грудня 2013 року природний газ на суму 19842286, 29 грн., при цьому 14595784,85 грн. з якої - є різницею в тарифах на теплову енергію, що вироблялася, транспортувалася та постачалася населенню, та умови погашення якої встановлені договором про організацію взаєморозрахунків від 03.10.2014 № 608/30, дійшов обґрунтованого висновку, що відповідальність за несвоєчасну сплату вартості поставленого природного газу, відповідно до умов укладеного договору купівлі-продажу природного газу, підлягає застосуванню в межах суми 5246501, 44 грн.

Беручи до уваги викладене, апеляційний господарський суд дійшов правильного висновку про наявність підстав для часткового задоволення позовних вимог, у зв'язку з чим обґрунтовано постановив про задоволення позову, стягнувши з відповідача на користь позивача 58425,27 грн. 3% річних та 171076,34 грн. пені, правомірно зменшивши її розмір на 40%, і підстав для зміни чи скасування постанови апеляційного суду за наведених у касаційній скарзі мотивів судова колегія не вбачає.

Доводи заявника, викладені у касаційній скарзі не заслуговують на увагу, зводяться до переоцінки доказів, що в силу положень ст. 111-7 ГПК України не відноситься до компетенції касаційної інстанції.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 -11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення, а постанову Харківського господарського суду від 05.02.2015 у справі господарського суду Полтавської області №917/1802/14 - без змін.

Головуючий суддя В.Я. Карабань

Суддя А.С. Ємельянов

Суддя Л.В. Ковтонюк