номер провадження справи 17/34/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015 Справа № 908/948/15-г

за позовною заявою: державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція", 71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133

до відповідача: відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго", 69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14

про стягнення 15 187,66 грн.

суддя Корсун В.Л.

У засіданні приймали участь представники:

від позивача: Здравчева О.В., довіреність від 19.03.15 № 330

від відповідача: Цмокаленко О.С., довіреність від 31.12.14 № 12

СУТЬ СПОРУ:

13.02.15 до господарського суду Запорізької області звернулось державне підприємство "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (далі ДП "НАЕК "Енергоатом") з позовною заявою про стягнення з відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (ВАТ "Запоріжжяобленерго") за договором про спільне використання технологічних електричних мереж від 01.01.13 № 12-7 суми заборгованості в розмірі 15 187,66 грн., з якої: 5 820,31 грн. - пеня, 680,06 грн. - 3% річних та 8 687,29 грн. індекс інфляції.

13.02.15 автоматизованою системою документообігу здійснено розподіл справ між суддями та визначено позовну заяву ДП "НАЕК "Енергоатом" до розгляду судді Корсуну В.Л.

Ухвалою від 13.02.15 судом порушено провадження у справі № 908/948/15-г, якій присвоєно № провадження 17/34/15. Судове засідання призначено на 11.03.15, у сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

В судовому засіданні 11.03.15 судом оголошувалась перерва до 06.04.15, про що сторони повідомлені належним чином.

За заявою уповноважених представників сторін розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У засіданні суду 06.04.15, на підставі ст. ст. 821, 85 ГПК України, судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення. Представникам сторін роз'яснено про час написання рішення у повному обсязі.

Позивач підтримав позовні вимоги у повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві від 06.02.15 № 28-23/2965, зазначав наступне. 01.01.13 між сторонами у справі укладено договір № 12-7, на виконання умов якого позивач забезпечив технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок відповідача, про що між сторонами підписано акти прийому-передачі від 31.07.14 та від 31.08.14. Однак, свої зобов'язання щодо оплати наданих послуг відповідач виконав з порушенням строків оплати, визначених в договорі, у зв'язку з чим, позивачем нараховано пеню в сумі 5 820,31 грн., 3% річних в сумі 680,06 грн. та індекс інфляції в розмірі 8 687,29 грн. за простроченням виконання основного зобов'язання На підставі викладеного, позивач керуючись ст. 193 ГК України та ст.ст. 526, 625, 629 ЦК України просить суд позов задовольнити.

Відповідач у відзиві від 11.03.15 № 003/2851 вказував, що розмір штрафних санкцій пред'явлених до стягнення є надмірно великим в порівнянні з розмірами збитків позивача, що є невід'ємною умовою для їх зменшення. У зв'язку з чим, просив суд зменшити розмір пені до 500 грн. Також в судових засіданнях зазначив, що зауважень у відповідача щодо вірності нарахування заявленої до стягнення суми - відсутні.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

01.01.13 між державним підприємством "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (Власник мереж) та відкритим акціонерним товариством "Запоріжжяобленерго" (Користувач) укладено договір про спільне використання технологічних електричних мереж № 12-7 з додатками та додатковими угодами, за умовами якого (п. 1.1. договору) власник мереж зобов'язався забезпечити технічну можливість передачі (транзиту) електричної енергії власними технологічними електричними мережами в точки приєднання електроустановок Користувача та (або) інших суб'єктів господарювання, передачу електричної енергії яким забезпечує Користувач, а Користувач - своєчасно сплачувати вартість послуг Власника мереж з утримання технологічних електричних мереж спільного використання та інші послуги відповідно до умов цього договору.

Відповідно до п. 4.1. договору, Користувач зобов'язаний здійснювати оплату за використання електричних мереж Власника мереж за розрахунковий період. Розрахунок плати за використання електричних мереж власника мереж здійснюється згідно з Додатком № 4 «Порядок обрахування плати за спільне використання технологічних електричних мереж».

Згідно з п. 7.5. договору, Користувач у термін, що не перевищує 2 дні з дня отримання зобов'язаний повернути Власнику мереж один екземпляр підписаного та скріпленого своєю печаткою «Акту прийому-здачі наданих послуг» (Додаток № 5).

Договір набирає чинності з 01.01.13 і укладається на термін до 31.12.13. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення цього терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд (п. 11.5. договору).

Згідно із ч. 1 ст. 175 Господарського кодексу України (ГК України), майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утримуватися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку. Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України (ЦК України) з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до положень ст. ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Аналогічний припис містить Господарський кодекс України, частинами 1, 7 ст. 193 якого встановлено, що суб'єкти господарювання та ін. учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч. 1). ... Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається крім випадків, передбачених законом (ч. 7).

Як вбачається з матеріалів справи № 908/948/15-г, на виконання умов спірного договору від 01.01.13 № 12-7, між ДП "НАЕК "Енергоатом" та ВАТ "Запоріжжяобленерго" підписані акти прийому-передачі наданих послуг за липень 2014 року та серпень 2014 року, а саме: від 31.07.14 № 7-14 на суму 111 811,33 грн. та від 31.08.14 № 8-14 на суму 111 811,33 грн.

Пунктом 7.4. договору передбачено, що оплата Користувачем послуг з утримання технологічних електричних мереж спільного використання здійснюється платіжним дорученням на підставі виставленого Власником мереж рахунка та оформленого «Акта прийому-здачі наданих послуг» до останнього числа місяця, наступного за звітним, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок Власника мереж.

Згідно із ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріали цієї справи свідчать, що відповідач прийняті договірні зобов'язання належним чином не виконав, оплату за надані позивачем послуги здійснив з порушенням строків, визначених у договорі.

Відповідно до ст. 611 ЦК України, одним з наслідків порушення зобов'язання є оплата неустойки (штрафу, пені) - визначеної законом чи договором грошової суми, що боржник зобов'язаний сплатити кредитору у випадку невиконання чи неналежного виконання зобов'язання, зокрема, у випадку прострочення виконання.

Пунктом 9.2. договору передбачено, що за внесення платежів, передбачених п. 4.1., Користувач сплачує Власнику мереж пеню в розмірі 0,1% за кожний день прострочення платежу, враховуючи день фактичної оплати (але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період нарахування пені).

Позивачем заявлено до стягнення 5 820, 31 грн. пені, з яких: 4058,90 грн. за період з 01.09.14 по 23.10.14, що нараховані за актом прийому-здачі від 31.07.14 № 7-14 та 1761,41 грн. за період з 01.10.14 по 23.10.14 за актом прийому-здачі від 31.08.14 № 8-14.

Факт прострочення основного зобов'язання матеріалами справи № 908/948/15-г доведено.

Розрахунок пені за вказаний вище період в розмірі 5 820, 31 грн. здійснений позивачем вірно, а тому вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

Згідно з ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь період прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлено інший розмір відсотків.

Позивачем заявлено до стягнення 3 % річних в сумі 680,06 грн., з яких: 477,88 грн. за період з 01.09.14 по 22.10.14, що нараховані за актом прийому-здачі від 31.07.14 № 7-14 та 202,18 грн. за період з 01.10.14 по 22.10.14, що нараховані за актом прийому-здачі від 31.08.14 № 8-14.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача 8 687,29 грн. індексу інфляції, з яких: 6 003,82 грн. за період з 01.09.14 по 22.10.14, що нараховані за актом прийому-здачі від 31.07.14 № 7-14 та 2683,47 грн. за період з 01.10.14 по 22.10.14, що нараховані за актом прийому-здачі від 31.08.14 № 8-14 (розрахунки містяться в матеріалах справи).

Перевіривши розрахунки позивача про стягнення 3 % річних в сумі 680,06 грн. та 8 687,29 грн. індексу інфляції за вищенаведені періоди, суд знаходить їх обґрунтованими, у зв'язку з чим, вимоги в цій частині задовольняються судом повністю.

У відзиві від 11.03.15 на позовну заяву у цій справі відповідач просить суд зменшити розмір пені до 500 грн. обґрунтовуючи вказане клопотання тим, що єдиним джерелом фінансування ВАТ «Запоріжжяобленерго» є затверджені НКРЕКП тарифи на передачу електроенергії місцевими (локальними) електромережами, структура яких не передбачає таких витрат як оплата штрафних санкцій.

Розглянувши вказану заяву (клопотання) відповідача про зменшення розміру пені до 500 грн., з'ясувавши правову позицію позивача з вказаного питання (який заперечив проти зменшення розміру пені) суд вважає його необґрунтованим та таким, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Пунктом 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України передбачено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право (…) зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Пунктом 3.17.4. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 (із змінами внесеними згідно з Постановою Вищого господарського суду від 23.03.2012) визначено, що вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

З огляду на викладене, враховуючи, що заявлена позивачем до стягнення сума пені не перевищує суми простроченого відповідачем основного зобов'язання, поведінку винної сторони (у т.ч. вжиття чи не вжиття нею заходів до виконання зобов'язання), винятковість випадку, умов договору щодо порядку розрахунку, а також майнові інтереси обох сторін, суд дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення клопотання відповідача про зменшення розміру пені до 500 грн. У зв'язку з викладеним, у задоволенні вищенаведеного клопотання судом відмовлено.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у розмірі 1827 грн. покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 21, 43, 45, 22, 33, 34, 49, 69, 82, 821, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" (69035, м. Запоріжжя, вул. Сталеварів, 14, , п/р 09 в АТ «Сбербанк Росії», МФО 320627) на користь державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі відокремленого підрозділу "Запорізька атомна електрична станція" (71504, Запорізька область, м. Енергодар, вул. Промислова, 133, , п/р 8393 в ПАТ «Промінвестбанк», МФО 300012) - 5 820 (п'ять тисяч вісімсот двадцять) грн. 31 коп. пені, 680 (шістсот вісімдесят) грн. 06 коп. 3% річних, 8 687 (вісім тисяч шістсот вісімдесят) грн. 29 коп. індексу інфляції та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 13.04.15.

Суддя В.Л. Корсун