РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/3712/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

про стягнення 232 151,07 грн., -

Суддя Морозов С.М.

За участю представників сторін:

від позивача: Лаврін О.В. (представник за довіреністю №10/00-21 від 21.01.2015р.);

від відповідача: Герега К.П. (представник за довіреністю від 05.03.2015р.).

Обставини справи:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (надалі також - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (надалі також - відповідач) 232 151,07 грн. на підставі Кредитного договору №1-0048/13/37-КL від 01.06.2013р., з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів становить 180 500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 28 326,87 грн., сума пені за простроченим повернення кредиту та процентів становить 23 324,20 грн.

Під час перебування справи в провадженні позивачем було уточнено суму позовних вимог та заявлено до стягнення з відповідача суми боргу в розмірі 239 851,62 грн., з яких прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів становить 180 500,00 грн., прострочена заборгованість за нарахованими процентами становить 34 997,70 грн., сума пені за простроченим повернення кредиту та процентів становить 24 353,92 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Пунктом 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 встановлено, що статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення «додаткових» позовних вимог і т.п., а тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: - подання іншого (ще одного) позову, чи - збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи- об'єднання позовних вимог, чи - зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, судом прийнято заяву про збільшення позовних вимог.

Свої позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач не виконує перед позивачем своїх зобов'язань за Кредитним договором, не сплачує тіло кредиту та відсотки по кредиту, у зв'язку з чим у відповідача утворилась заборгованість, про стягнення якої позивач звернувся до суду.

Відповідачем надано відзив на позовну заяву для долучення до матеріалів справи, відповідно до якого він заперечує проти задоволення позовних вимог в повному обсязі, посилаючись при цьому на те, що станом на 04.11.2014р. до ПАТ «Банк Форум» перейшло право вимоги отримання грошових коштів згідно Договору банківського вкладу №263/3700/658084 від 26.11.2013р., а зобов'язання ТОВ «Мінеральні добрива» за Кредитним договором є припиненими. До ТОВ «Мінеральні добрива» перейшов обов'язок по виконанню зобов'язання банку за договором банківського вкладу №263/3700/658084 від 26.11.2013р. перед Уткіною К.К. Починаючи з 04.11.2014р. у банку відсутнє право на стягнення з відповідача заборгованості та штрафних санкцій за кредитним договором.

У відповідь позивачем надано заперечення на відзив відповідача. Згідно долучених до матеріалів справи заперечень позивач зазначає, що звернення стягнення на заставне майно, у випадку порушення позичальником умов Кредитного договору, є правом, а не обов'язком банку. Вимоги відповідача про визнання припиненими зобов'язання ТОВ «Мінеральні добрива» перед ПАТ «Банк Форум» за Кредитним договором у зв'язку з відступленням права вимоги, є незаконними та суперечать умовам кредитного договору. У зв'язку з тим, що банком не було не було реалізовано своє право, передбачене як кредитним договором так і договором застави, звернення стягнення на заставне майно шляхом відступлення права вимоги за договором банківського не відбулось. До ПАТ «Банк Форум» не перейшло право вимоги за договором банківського вкладу, так як банком не було здійснено жодних дій передбачених договором застави та Законом України «Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень». Окрім того, позивачем зазначено, що зобов'язання відповідача за кредитним договором не можуть бути визнані припиненими, так як щодо позивача прийнято рішення про відкликання ліцензії та ліквідацію Банку, що передбачає задоволення вимог кредиторів Банку виключно в порядку черговості, передбаченому ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб». Також, заперечення відповідача про припинення зобов'язань за кредитним договором не можуть бути задоволеними так як Уткіною К.К. було заявлено Уповноваженій особі Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» кредиторські вимоги, в тому числі і по договору банківського вкладу, право вимоги на який є предметом застави.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.02.2015р., в справі було порушено провадження суддею Морозовим С.М., справі присвоєно №910/3712/15-г, розгляд було призначено на 17.03.2015р.

В судовому засіданні 17.03.2015р. розгляд справи було відкладено до 31.03.2015р. у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання.

В судовому засіданні 31.03.2015р. в справі було оголошено перерву до 07.04.2015р.

Представником відповідача 27.03.2015р. через канцелярію суду було подано клопотання про зупинення провадження у справі №910/3712/15-г до вирішення пов'язаної з нею справи №910/4299/15-г за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» про припинення зобов'язань за Кредитним договором №1-0048/13/37-KL від 01.06.2013 р., яка на даний час перебуває у провадженні Господарського суду міста Києва.

Представник відповідача у судовому засіданні 07.04.2015р. підтримав раніше подане ним клопотання про зупинення провадження у справі №910/3712/15-г.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Відповідно до ч. 1 статті 79 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, зокрема, зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Відповідно до п. 2.8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 р. № 1 «Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів», вирішуючи питання щодо зупинення провадження у справі на підставі частини першої статті 79 ГПК, господарським судам слід враховувати викладене в п. 3.16 пункту 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України» та виходити з того, що порушення провадження у справі, предметом спору в якій є визнання недійсним кредитного договору, не перешкоджає з'ясуванню обставин у справі, в якій предметом спору є повернення кредиту та сплата відсотків за ним.

Враховуючи наведене, подане представником відповідача клопотання про зупинення провадження у справі до вирішення справи №910/4299/15-г задоволенню не підлягає, оскільки вирішення по суті справи № 910/4299/15-г не перешкоджає розгляду справи № 910/3712/15-г.

В судовому засіданні 07.04.2015р. судом було оголошено наявне в матеріалах справи клопотання генерального директора відповідача Уткіної К.К. про залучення її до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

Клопотання обґрунтоване тим, що позивач направив Уткіній К.К. письмове повідомлення про звернення стягнення на предмет застави, у зв'язку з невиконанням ТОВ «Мінеральні добрива» зобов'язань за Кредитним договором і тому, на думку заявника рішення в даній справі може вплинути на права та обов'язки Уткіної К.К.

Представник позивача, присутній в судовому засіданні, заперечував проти задоволення вказаного клопотання.

Представник відповідача, присутній в судовому засіданні, підтримав вказане клопотання.

Відповідно до частини першої статті 27 Господарського процесуального кодексу України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників, присутніх в судовому засіданні, судом встановлено, що Уткіної К.К. не є стороною Кредитного договору №1-0048/13/37-КL від 01.06.2013р., а тому винесення рішення в даній справі не може вплинути на його права та обов'язки в майбутньому, у зв'язку з чим суд ухвалив відмовити в задоволенні клопотання про залучення Уткіної К.К. до участі в справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору.

В судовому засіданні 07 квітня 2015р. було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

01.06.2013р. між позивачем (кредитор або Банк за Кредитним договором) та відповідачем (позичальник за Кредитним договором) був укладений Кредитний договір №1-0048/13/37-КL (надалі - Кредитний договір), відповідно до п. 1.1. якого позивач, на умовах, визначених цим Договором, відкриває відновлювальну кредитну лінію, в рамках якої надає відповідачу кредитні кошти (надалі - кредит) окремими частинами, надалі - «вибірки», на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим Договором (п. 1.2.) граничної суми коштів (надалі - кредитний ліміт), а відповідач зобов'язується вчасно погашати кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь позивача проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим Договором.

Протягом всього періоду дії цього Договору максимальна заборгованість відповідача не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 180 500,00 грн. (п. 1.2. Кредитного договору).

Валютою кредиту, відповідно до п. 1.2.1. Кредитного договору з гривня.

Пунктом 1.4. Кредитного договору встановлено, що кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 27.11.2013р.

В якості забезпечення виконання зобов'язань відповідача за цим Договором позивач укладає договір застави з фізичною особою-громадянкою України Уткіною Кариною Капрелівною щодо майнових прав вимоги отримання грошових коштів, що розміщені на строк щонайменше по 03.12.2013р. (включно) на вкладному (депозитному) рахунку у позивача згідно з укладеним між позивачем та Уткіною К.К. Договором банківського вкладу №2630/3700/598167 від 01.06.2013р. на суму 190 000,00 грн., а також щодо прав вимоги за вказаним договором, що можуть виникнути у майбутньому. (п. 1.5. Кредитного договору).

У відповідності до п. 2.4. Кредитного договору, днем (моментом) надання вибірки вважається день перерахування позивачем коштів з відповідного (-их) внутрішньобанківського (-их) позичкового (-их) рахунку (-ів) на поточний рахунок відповідача, відкритий у позивача в сумі відповідної вибірки.

У відповідності до п. 2.3.4. Кредитного договору, відповідач здійснює погашення заборгованості за кожною наданою вибіркою в дату, зазначену в акцептованій Кредитором заявці, але в будь - якому випадку погашення заборгованості має відбутися не пізніше кінцевого терміну повернення Кредиту як він визначений згідно з п. 1.4. цього Договору.

Положеннями пункту 3.1. Кредитного договору визначено, що за користування кредитом позичальник сплачує банку проценти, що нараховуються на суму фактичної заборгованості позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за Кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Відповідно до п. 3.2. Кредитного договору за користування кредитом відповідач сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього Договору в розмірі 20,5% річних.

Також, відповідно до п. 3.3. Кредитного договору у разі чергового надання кредиту в період з 1-го по 25-те число поточного місяця включно проценти за користування кредитом нараховуються кредитором за період від дати надання кредиту по 25-те число поточного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно. У разі чергового надання кредиту після 25-го числа поточного місяця (або продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування кредитом нараховуються кредитором за період від дати надання кредиту (а у разі продовження існування заборгованості за кредитом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го числа поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній ний день наступного місяця включно. При повному остаточному погашенні заборгованості за кредитом проценти за користування кредитом нараховуються кредитором до дати повного остаточного погашення заборгованості за кредитом (п. 1.4. цього Договору).

Відповідно до п. 10.8. Кредитного договору, він набирає чинності з моменту його укладення сторонами та діє до повного остаточного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Пунктом 1 Додаткового договору №1 від 19.06.2013р. до Кредитного договору сторони вирішили п. 3.4. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «У разі порушення (невиконання абр неналежного виконання) відповідачем обов'язків, передбачених п. 5.2.3., п. 5.2.9. цього Договору, та/або в разі відхилення (зменшення) фактичного розміру кредитових оборотів відповідача за звітний квартал від значення, встановленого в п. 5.2.6 цього Договору, понад 5%, розмір процентної ставки, встановлений згідно з п. 3.2. цього Договору, збільшується на 2% річних.».

Пунктом 1 Додаткового договору №3 від 26.11.2013р. до Кредитного договору сторони вирішили п. 1.4. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «Кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання Кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за Кредитом, встановлюється 25.05.2014р.».

Пунктом 2 Додаткового договору №3 від 26.11.2013р. до Кредитного договору сторони вирішили п. 3.2. Кредитного договору викласти в наступній редакції: «За користування кредитом відповідач сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього Договору в розмірі 19,55% річних.».

Відповідно до пункту 5 Додаткового договору №3 від 26.11.2013р. до Кредитного договору сторони дійшли спільної згоди в межах відкритої кредитної лінії продовжити строк дії наданих вибірок за Договором на наступних умовах, а саме кредитні кошти, що були надані позивачем відповідачу від 12.07.2013р., заборгованість за якою станом на дату укладення цього Додаткового договору становить 180 500,00 грн. підлягає поверненню відповідачем позивачу не пізніше 15 травня 2014 року (включно).

На виконання умов Кредитного договору позивачем було видано відповідачу кредитні кошти на суму 180 500,00 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи належним чином засвідченими копіями заявок відповідача та меморіальними ордерами.

Звертаючись з позовом до суду, позивач вказує, що відповідач не виконує своїх зобов'язань за Кредитним договором в частині повернення кредитних коштів у розмірі 180 500,00 грн., своєчасної сплати процентів за користування кредитними коштами та штрафних санкцій, у зв'язку з чим позивач звернувся до суду з даним позовом.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню повністю з наступних підстав.

Відповідно до ч. 1 статті 509 Цивільного кодексу України (надалі - ЦК України) зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ч. 2 статті 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Пунктом 1 ч. 2 статті 11 ЦК України передбачено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно ч. 1 статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладений договір, який за своєю правовою природою є кредитним договором, а тому саме умови укладеного сторонами Кредитного договору та відповідні положення статей параграфів 1, 2 глави 71 підрозділу І розділу III ЦК України, регулюють права та обов'язки сторін, що виникають при одержанні та поверненні кредиту.

Відповідно до статті 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 ("Позика") глави 71 ЦК України, якщо інше не встановлено параграфом 2 цієї глави і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до ст. 1046 ЦК України за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові), зокрема, грошові кошти, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики).

Згідно ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Частиною 1 ст. 1049 ЦК України, передбачено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику у строк та в порядку, що встановлені договором.

За змістом п. 1.4 Кредитного договору (з урахуванням додаткових угод) кінцевий термін до настання якого має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється до 25.05.2014р.

У зв'язку з невиконанням умов Кредитного договору позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу про усунення порушення №8804/32 від 02.10.2014р., яку останнім було залишено без відповіді.

Отже, відповідач в порушення умов Кредитного договору та додаткових угод до нього, у встановлений строк кредитні кошти у розмірі 180 500,00 грн. не повернув, проценти за користування кредитом у розмірі 34 997,70 грн. не сплатив, у зв'язку з чим останні підлягають до стягнення з відповідача на користь позивача.

Дослідивши матеріали справи, судом встановлено, що розрахунок сум заборгованості по кредиту та заборгованості по процентам, доданий позивачем до позовної заяви, є обґрунтованим та доведеним.

Станом на час вирішення спору по суті в матеріалах справи відсутні, а відповідачем не залучені до матеріалів справи докази на підтвердження погашення ним заборгованості по кредиту в сумі 180 500,00 грн., заборгованості по процентам в сумі 34 997,70 грн.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві повністю спростовуються матеріалами справи та наданими у відповідь на відзив запереченнями позивача, які викладені вище.

За наведених обставин, вимоги позивача про стягнення з відповідача 180 500,00 грн. заборгованості по кредиту та 34 997,70 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню повністю.

У зв'язку з допущенням відповідачем простроченням по сплаті кредитних коштів та відсотків по кредиту, позивач просить стягнути з відповідача на свою користь, згідно розрахунку, пеню за несвоєчасне повернення кредитних коштів та пеню за несвоєчасне повернення нарахованих процентів в розмірі 24 353,92 грн.

Пунктом 8.2. Кредитного договору сторонами передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим Договором, відповідач сплачує кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення, пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

Згідно з частинами 1, 3 статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 1 Закону України №543/96-ВР від 22.11.1996р. «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачено, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Згідно ст. 3 вищезазначеного Закону України, розмір пені, передбачений статтею 1, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується.

Відповідно до частини 6 статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Враховуючи встановлений судом факт несвоєчасної сплати процентів за Кредитним договором, умови пункту 8.2. Кредитного договору та положення наведених правових норм, перевіривши наведений позивачем розрахунок сум пені, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 20 952,84 грн. пені за несвоєчасну сплату кредиту та 3 401,08 грн. пені за несвоєчасну сплату процентів по кредиту, є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Статтею 33 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012р. №6 «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: - чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; - чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; - яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору. З огляду на вимоги частини першої статті 4 ГПК господарський суд у прийнятті судового рішення керується (та відповідно зазначає у ньому) не лише тими законодавчими та/або нормативно-правовими актами, що на них посилалися сторони та інші учасники процесу, а й тими, на які вони не посилалися, але якими регулюються спірні правовідносини у конкретній справі (якщо це не змінює матеріально-правових підстав позову).

Відповідачем не надано до матеріалів справи доказів, що підтверджують та обґрунтовують відсутність у нього підстав для невиконання зобов'язань, передбачених умовами Кредитного договору, укладеного з позивачем.

Таким чином, оскільки, строк виконання зобов'язання за Кредитним договором настав, а сума заборгованості по кредиту в розмірі 180 500,00 грн., сума заборгованості по процентам в розмірі 34 997,70 грн., сума пені за несвоєчасну сплату кредиту та процентів в розмірі 24 353,92 грн. належним чином доведені і відповідачем не спростовані, то позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в справі №910/3712/15-г визнаються судом обґрунтованими, документально доведеними та такими, що підлягають задоволенню повністю.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5). Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство «Банк Форум», від імені якого діє Уповноважена особа фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» - Ларченко І.М., призначену рішенням директора-розпорядника Ворушиліна К.М. Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 19.01.2015р. №10 "Про призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію ПАТ «Банк Форум»».

Враховуючи наведені норми, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, з відповідача підлягає стягненню судовий збір в доход Державного бюджету України в розмірі 4 797,02 грн.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Закону України «Про судовий збір», Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (, адреса: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-І, офіс 1) на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» (, адреса: 02100, м. Київ, бул. Верховної ради, 7) заборгованість по кредиту в розмірі 180 500,00 грн. (сто вісімдесят тисяч п'ятсот гривень 00 копійок), заборгованість по відсоткам в розмірі 34 997,70 грн. (тридцять чотири тисячі дев'ятсот дев'яносто сім гривень 70 копійок) та пеню в розмірі 24 353,92 грн. (двадцять чотири тисячі триста п'ятдесят три гривни 92 копійки).

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (, адреса: 02660, м. Київ, вул. Магнітогорська, 1-І, офіс 1) в доход Державного бюджету України (, р/р 3001, одержувач Головне управління Державної казначейської служби України у м. Києві, МФО 820019, код платежу 22030001) судовий збір в розмірі 4 797,02 грн. (чотири тисячі сімсот дев'яносто сім гривень 02 копійки).

4. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015р.

Суддя С.М. Морозов