ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

14.04.15р. Справа № 904/2503/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД", м. Краматорськ, Донецька область

до Приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД", м. Орджонікідзе, Дніпропетровська область

про стягнення 406 123,96 грн.

Суддя Рудовська І.А.

Представники:

від позивача: Гринько І.С., довіреність б/н від 05.11.13р.

від відповідача: не з'явився

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (далі - позивач) звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (далі - відповідач) про стягнення 406 123,96 грн., з яких: 375 000,00 грн. - основного боргу, 2323,96 грн. - 3 % річних, 28 800,00 грн. - інфляційного нарахування та витрат по сплаті судового збору.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 44-п від 15.09.2014 року в частині повного та своєчасної оплати за поставлену продукцію.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 26.03.2015 р. по справі № 904/2503/15 порушено провадження та розгляд справи призначено до розгляду у судовому засіданні на 14.04.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд її задовольнити у повному обсязі.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, доказом чого є поштове повідомлення (судова повістка) про вручення ухвали господарського суду Дніпропетровської області (а.с. 25).

За таких обставин, господарський суд вважає, що відповідач не скористався своїм правом на участь представника у судовому засіданні.

Згідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

При розгляді справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 14.04.2015 року оголошені вступна та резолютивна частини судового рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, оцінивши надані докази в їх сукупності, господарський суд, -

.

ВСТАНОВИВ:

15.09.2014 року між Публічним акціонерним товариством "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (покупець) укладений Договір поставки № 44-п (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого постачальник з метою здійснення господарської діяльності постачає, а покупець приймає та оплачує продукцію технічного призначення (надалі - продукцію) в асортименті, кількості та по ціні, визначеної у Специфікації (Додаток № 1 до Договору), яка є невід'ємною частиною даного Договору.

Згідно п. 2.2. Договору датою поставки продукції вважається дата отримання товару покупцем згідно накладної.

Відповідно до п. 4.1. Договору оплата за продукцію здійснюється покупцем засобом прямого платежу на поточний рахунок постачальника протягом 12 місяців, починаючи з жовтня 2014 року.

Пунктом 4.2. Договору визначено, що оплата здійснюється по графіку - щомісячно, не менш 75 000,00 грн. в місяць до повного розрахунку за продукцію (Додаток № 2 до Договору).

Даний Договір вступає в силу з моменту підписання і діє до 31 грудня 2015 року, або до моменту повного виконання сторонами своїх зобов'язань по Договору (п. 7.8. Договору).

На виконання умов Договору позивач поставив, а відповідач прийняв продукцію технічного призначення, а саме - вінець зубчастий на загальну суму 885 576,00 грн.

Факт поставки продукції покупцю підтверджується видатковою накладною: № 389 від 24.09.2014 року на суму 885 576,00 грн., копія якої долучено до матеріалів справи (а.с. 16).

Відповідач свої зобов'язання за Договором не виконав, внаслідок чого у нього утворилася заборгованість перед позивачем зі сплати продукції на суму 375 000,00 грн. згідно графіку оплати продукції за період з жовтня 2014 р. по лютий 2015 р., що і є причиною виникнення спору.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Основні засади господарювання в Україні визначає Господарський кодекс України (надалі по тексту Господарський кодекс України), який регулює господарські відносини, що виникають у процесі організації та здійснення господарської діяльності між суб'єктами господарювання, а також між цими суб'єктами та іншими учасниками відносин у сфері господарювання (ст. 1 Господарського кодексу України).

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

На момент розгляду справи заборгованість відповідача складає 375 000,00 грн., докази погашення якої в матеріалах справи відсутні, внаслідок чого суд вважає, що позовні вимоги обґрунтовані, підтверджені матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того покупець, який прострочив сплату, зобов'язаний сплатити постачальнику, суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочки, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. (ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України).

На підставі п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України відповідачу нараховані 2323,96 грн. - 3 % річних (за період з 01.11.2014 р. по 28.02.2015 р.) та 28 800,00 грн. - інфляційних нарахувань (за період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р.)

Перевіривши здійснені позивачем нарахування розміру 3 % річних та інфляційних нарахувань, суд визнає їх обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

В силу вимог ст. 16 Цивільного кодексу України та ст. 20 Господарського кодексу України, держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів, зокрема, шляхом присудження до виконання обов'язку в натурі та застосуванням штрафних санкцій.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладене та з урахуванням встановлених обставин справи, суд вважає, що вимоги позивача до відповідача є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у розмірі: 375 000,00 грн. - основного боргу, 2323,96 грн. - 3 % річних, 28 800,00 грн. - інфляційного нарахування.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору по справі покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 47, 33, 43, 49, 75 ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "ОРДЖОНІКІДЗЕВСЬКИЙ РУДОРЕМОНТНИЙ ЗАВОД" (53300, Дніпропетровська область, м. Орджонікідзе, вул. Г. Тикви, 3; ) на користь Публічного акціонерного товариства "СТАРОКРАМАТОРСЬКИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД" (84302, Донецька область, м. Краматорськ, вул. Горького, 2; ) 375 000,00 грн. (триста сімдесят п'ять тисяч грн. 00 коп.) - основного боргу, 2323,96 грн. (дві тисячі триста двадцять три грн. 96 коп.) - 3 % річних, 28 800,00 грн. (двадцять вісім тисяч вісімсот грн. 00 коп.) - інфляційного нарахування, 8122,47 грн. (вісім тисяч сто двадцять дві грн. 47 коп.) - судового збору, про що видати наказ.

Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили.

Суддя І.А. Рудовська
Дата підписання рішення,

оформленого відповідно до статті 84 ГПК

України " 14 " квітня 2015 р.