ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_______________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"14" квітня 2015 р.Справа № 916/605/15-г

Господарський суд Одеської області у складі:

судді В.С. Петрова

при секретарі Н.В. Комендатенко

за участю представників:

від прокуратури - Стадник С.О.,

від позивача - не з'явився,

від відповідачів:

1) Управління капітального будівництва Одеської міської ради - Дементьєва О.В.,

2) ТОВ „ТТ-Буд" - Безсмертний М.В.,

від третьої особи - Чернова Г.А.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу за позовом Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю „ТТ-Буд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Одеська міська рада, про визнання недійсними рішення комітету з конкурсних торгів і договору про закупівлю робіт за державні кошти, -

ВСТАНОВИВ:

У лютому 2015 р. Заступник прокурора Одеської області звернувся до господарського суду Одеської області з позовом в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю „ТТ-Буд" про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів вказаного Управління, оформлене протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів від 09.11.2011 р., щодо визнання ТОВ „ТТ-Буд" переможцем торгів, а також визнання недійсним договору від 30.11.2011 р. № 20-11/П, укладеного між відповідачами на суму 118577736,07 грн., посилаючись на наступне.

Постановою Кабінету Міністрів України від 30.11.2004 року № 1604 „Про затвердження Програми комплексного соціально-економічного розвитку м. Одеси на 2005-2015 роки" передбачено здійснення заходів „реконструкція і реставрація пам'ятки містобудування XIX століття міської клінічної інфекційної лікарні на вул. Пастера, 5/7", виконавцем яких визначено виконавчий комітет Одеської міської ради. Здійснення фінансування заходів передбачено за рахунок державного бюджету та бюджету м. Одеси.

Рішенням виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 р. № 478 Управління капітального будівництва Одеської міської ради призначено розпорядником з проектування та проведення робіт з реконструкції будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7.

Між ТОВ „Реставратор-1946" та Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради укладено договір № 31-08/п від 10.12.2008 р. на суму 66,73996 млн. грн. та розпочато роботи по першому пусковому комплексу.

Як вказує прокурор, всього по об'єкту профінансовано 64,984 млн. грн., з них 40,0 млн. грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету.

У 2010 році проектно-кошторисна документація була відкоригована ДП „Укрдержбудекспертиза" та проект затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.12.2010 № 2249-р з основними техніко-економічними показниками: площа забудови 11449,11 кв.м; загальна кошторисна вартість будівництва 664,236206 млн.грн., при цьому загальна кошторисна вартість першої черги (першого пускового комплексу) становить 98,40489 млн. грн., другої черги (другого пускового комплексу) - 83,258917 млн. грн.

За наслідками проведення процедури тендерних торгів 30.11.2011 р. між управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ „ТТ-Буд" укладено договір № 20-11/П про закупівлю підрядних робіт за державні кошти з реконструкції будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (І-ІІ пускові комплекси) на завершення робіт по першому пусковому комплексу та виконання робіт по другому пусковому комплексу на суму 118,5777 млн. грн.

За ствердженнями прокурора, у 2011 році виконано та профінансовано робіт на суму 1,444800 млн. грн., з них за рахунок субвенцій державного бюджету - 1,000000 млн. грн., з місцевого бюджету - 444,8 тис. грн.

Наразі прокурор зазначає, що в ході вивчення питання законності проведення зазначеної тендерної процедури встановлено, Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради проведено закупівлю робіт за бюджетні кошти та укладено договір на суму, що перевищує бюджетні асигнування.

Зокрема, рішенням Одеської міської ради від 04.01.2011 р. № 269-VІ „Про бюджет міста на 2011 рік" затверджено загальний обсяг видатків бюджету міста Одеси, у т.ч. обсяг видатків загального фонду бюджету та видатків спеціального фонду управлінню капітального будівництва Одеської міської ради за кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів на реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) у розмірі 3,917700 млн. грн.

Згідно з рішенням сесії Одеської міської ради від 08.04.2011 р. № 519-VІ на реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) затверджено видатків на суму 1486,2 тис. грн., які профінансовані в сумі 28,2 тис. грн.

Відповідно до рішення сесії Одеської міської ради від 08.07.2011 р. № 791-VІ виділено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) в сумі 1 млн. грн., яку профінансовано в повному обсязі.

На підставі зазначених рішень були внесені зміни до річного розпису бюджету (кошторису) на 2011 рік на відповідні суми.

За інформацією Департаменту фінансів Одеської міської ради головному розпоряднику управлінню капітального будівництва Одеської міської ради за рахунок коштів бюджету розвитку м. Одеси та субвенції з державного бюджету у 2011 році видатки становили 2,486200 млн. грн.

Так, прокурор зазначає, що замовник, який є бюджетною установою, повинен враховувати бюджетне законодавство та визначити в критеріях оцінки конкурсних торгів такі умови оплати, які можливо буде здійснювати відповідно до чинного законодавства в межах бюджетних асигнувань та взятих договірних зобов'язань.

Як зазначає прокурор, при укладанні договору про закупівлю замовником прийнято зобов'язання щодо оплати частини робіт в межах доведеної суми та передбачена умова щодо оплати залишкового обсягу робіт виключно за наявності коштів згідно з кошторисом (планом використання бюджетних коштів). Після доведення кошторисів (планів використання бюджетних коштів) розпорядники (одержувачі) бюджетних коштів реєструють бюджетні зобов'язання відповідно до вимог нормативно-правових актів Державної казначейської служби України.

Управління капітального будівництва Одеської міської ради взяло бюджетне зобов'язання, тобто розмістило замовлення на укладення договору на придбання робіт протягом бюджетних періодів 2011-2014 рр., згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цих же періодів без відповідних встановлених бюджетних призначень і асигнувань на ці роки, що суперечить вимогам ст.ст. 22, 23 БК України.

Розпорядники бюджетних коштів мають право протягом року укладати договори (брати зобов'язання) та здійснювати видатки за загальним фондом кошторисів виключно у межах бюджетних асигнувань, установлених Законом України „Про Державний бюджет України" та рішенням відповідної ради про місцевий бюджет на відповідний рік, а за спеціальним фондом - у межах бюджетних асигнувань, установлених Законом України „Про Державний бюджет України" або рішенням відповідної ради про місцевий бюджет на відповідний рік, але з урахуванням фактичних надходжень.

Як вказує прокурор, під час вивчення питання законності проведення вищевказаної закупівлі та дотримання чинного законодавства із залученням спеціаліста Державної фінансової інспекції в Одеській області встановлено, що управлінням капітального будівництва Одеської міської ради допущено також порушення вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель".

Зокрема, оголошення про проведення процедури закупівлі опубліковано в державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель та розміщено на веб-порталі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 110/2 (556/2) від 14.09.2011 р., № оголошення 166513, а оголошення про проведення процедури закупівлі у міжнародному офіційному виданні з питань державних закупівель № 17477 № АРР 39 (61) від 27.09.2011 р., при цьому дата розкриття конкурсних пропозицій - 17.10.2011 р.

Таким чином, прокурор стверджує, що строк для підготовки та подання конкурсних пропозицій вітчизняних учасників складає 33 дні (з 14.09.2011 р. по 17.10.2011 р.), а у іноземних - 20 днів (з 27.09.2011 р. по 17.10.2011 р.), чим порушено вимоги ч. 1 ст. 5 указаного Закону, оскільки в даному випадку строк для підготовки та подання конкурсної пропозиції вітчизняних учасників є більшим, ніж у іноземних учасників, що не забезпечує рівні умови для участі у процедурі закупівлі, тобто порушує принцип недискримінації учасників, зазначений у ч. 1 ст. 3 Закону.

Крім того, прокурор вказує, що вивченням пропозицій учасників конкурсних торгів ТОВ „ТТ-Буд" та ТОВ „Реставратор-1946" встановлено їх невідповідність встановленим документацією конкурсних торгів замовника та ст. 16 Закону України „Про здійснення державних закупівель" кваліфікаційним критеріям. Так, у пропозиції ТОВ „Реставратор-1946" копії аналогічних договорів надані без додатків, які є невід'ємними їх частинами, у пропозиції учасника відсутнє належне підтвердження наявності достатнього обладнання та матеріально-технічної бази (відсутні копії технічних паспортів на власну техніку, копія договору оренди катка Stone), відсутні кваліфікаційні сертифікати працівників, які будуть залучені до виконання робіт, як того вимагалось у ДКТ замовника. Аналогічні порушення допущено ТОВ „ТТ-Буд", оскільки у складі пропозиції конкурсних торгів учасника копії аналогічних договорів надані без додатків, які є невід'ємними частинами договорів, не надано у повному обсязі копії технічних паспортів на техніку, необхідну до виконання робіт, відсутні кваліфікаційні сертифікати працівників, які будуть залучені до виконання робіт.

З огляду на викладене на думку прокурора, рішення комітету з конкурсних торгів та укладений на його підставі договір закупівлі прийняті з порушенням вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель" та Бюджетного кодексу України, у зв'язку з чим повинні бути визнані недійсними.

Враховуючи те, що закупівля послуг за державні кошти в порядку здійснення державних закупівель належить до угод про виконання робіт, на думку прокурора, така угода підлягає визнанню недійсною на підставі норм цивільного законодавства про недійсність правочину (ст.ст. 203, 215 ЦК України).

При цьому прокурор зазначає, що про порушення Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради вимог бюджетного законодавства та Закону України „Про здійснення державних закупівель" при проведенні процедури закупівлі та укладенні договору про закупівлю робіт прокуратурі стало відомо у грудні 2014 року за результатами вивчення питання законності проведення зазначеної тендерної процедури, проведеного після надходження звернення Управління капітального будівництва Одеської міської ради від 22.07.2014 р. № 780/юр щодо вступу прокуратури у справу № 916/2642/14 за позовом ТОВ „ТТ-Буд" до Управління про стягнення бюджетних коштів. З урахуванням викладеного, прокурор просить вважати строк для заявлення зазначеного позову пропущеним з поважних причин.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 14.02.2015 р. позовну заяву Заступника прокурора Одеської області прийнято до розгляду та порушено провадження у справі № 916/605/15-г, при цьому розгляд справи призначено в засіданні суду на 02.03.2015 р.

02.03.2015 року до господарського суду Одеської області надійшла заява Одеської міської ради щодо залучення її до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.03.2015 р. до участі у справі № 916/605/15-г було залучено Одеську міську раду в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача.

Позивач письмових пояснень по суті спору не надав, також представник Міністерства у судові засідання не з'явився. При цьому на електрону адресу господарського суду Одеської області надійшла заява від Міністерства економічного розвитку і торгівлі України про розгляд справи за відсутністю представника позивача у зв'язку з неможливістю забезпечення явки представника.

Третя особа - Одеська міська рада позовні вимоги прокурора підтримує.

Відповідач - Управління капітального будівництва ОМР відзив на позов не надало, проте у судовому засіданні представник Управління зазначив, що процедуру проведення торгів не було порушено.

Відповідач - ТОВ „ТТ-Буд" проти позову заперечує з підстав, зазначених у запереченнях на позовну заяву (а.с. 139-141) та додаткових запереченнях (а.с. 1-3 т. 3). Так, відповідач зазначив, що прокурором безпідставно визначено Міністерство економічного розвитку і торгівлі України позивачем у позовній заяві, оскільки взагалі не визначено, які саме права позивача порушено. Наразі відповідач - ТОВ „ТТ-Буд" вказує, що з цього питання Мінекономіки вже дало роз'яснення № 3302-27/15114-07 від 21.12.2010 р. про те, що Міністерство не є органом контролю, а здійснює регулювання та координацію у сфері закупівель у межах повноважень, визначених ст. 8 Закону України „Про здійснення державних закупівель". Крім того, відповідач вважає безпідставними посилання прокурора на порушення замовником торгів вимог п. 3 ч.1 ст. 29 та ч.1 ст. 30 Закону України „Про здійснення державних закупівель" з огляду на ненадання ТОВ „ТТ-Буд" до своєї пропозиції копії технічних паспортів на техніку та відсутність кваліфікаційних сертифікатів працівників. Так, відповідач - ТОВ „ТТ-Буд" зазначає, що у пропозиції наявні копії технічних паспортів на техніку, що підтверджується матеріалами справи, також чинним законодавством України не передбачена сертифікація працівників у галузі будівництва, окрім працівників, що здійснюють технічний нагляд за будівництвом та працівників, що здійснюють проектування об'єктів будівництва 4 та 5 категорії складності. Вказане підтверджено в роз'ясненнях Міністерства економіки України, наведених у листі від 15.12.2010 р. Поряд з цим відповідач не погоджується з доводами прокурора про те, що закупівлю спірних робіт проведено за відсутністю бюджетного фінансування на ці цілі, що унеможливлює виконання укладеного договору та суперечить вимогам ст.ст. 22,23 Бюджетного кодексу України. На думку відповідача, прокурором не враховано те, що між відповідачами були укладені додаткові угоди до договору № 1 від 27.06.2012 р. та № 2 від 23.01.2013 р. згідно бюджетного фінансування, оскільки зазначені додаткові угоди були укладені на 2011 - 2014 рр., а зобов'язання Управління капітального будівництва Одеської міської ради на суму 118577736,07 грн. були взяті у 2011 р. До того ж відповідач стверджує, що до закупівель товарів, робіт і послуг, за умови, що вартість предмета закупівлі (без урахування податку на додану вартість), товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 1 мільйон гривень застосовується Закон України „Про здійснення державних закупівель" та не регулюється Бюджетним кодексом України (ч. 1 ст. 2 Закону України „Про здійснення державних закупівель"). Закупівлю робіт „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7" передбачено річним планом замовника на 2011 рік. Як вказує відповідач, рішенням Одеської міської ради від 08.07.2011 р. № 791 „Про внесення змін та доповнень до рішення Одеської міської ради від 04.01.2011 р. № 269 „Про бюджет міста Одеси на 2011 рік" були передбачені видатки головному розпоряднику бюджетних коштів - Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради на заходи „Реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера,5/7 (І пусковой комплекс)" у сумі 1486,2 тис. грн. Рішенням Одеської міської ради від 23.12.2011 року № 1621-VI в бюджеті міста Одеси на 2012 рік були передбачені видатки головному розпоряднику бюджетних коштів управлінню капітального будівництва Одеської міської ради на заходи „Реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера,5/7 (І пусковой комплекс)" в сумі 930,9 тис. грн. В бюджеті міста Одеси на 2013 рік, затвердженого рішенням Одеської міської ради від 21.12.2012 року № 2437-VІ були передбачені видатки головному розпоряднику бюджетних коштів - управлінню капітального будівництва Одеської міської ради на погашення кредиторської заборгованості по об'єкту „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера,5/7 (І пусковой комплекс)" у сумі 184,9 тис. грн.; витрати 2013 року по об'єкту „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера,5/7" у сумі 3 528,6 тис. грн. Відповідно до бюджетів міста Одеси на 2011-2013 рр. 27.06.2012 р. було укладено додаткову угоду № 1 до договору № 20-11/П про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 30.11.2011 р. на загальну суму 745 991,29 грн. на 2012 рік згідно фінансуванню з бюджету що також підтверджується листом Департаменту фінансів Одеської міської ради №06-04-21/821/2096 від 10.12.2014 р. Також 23.01.2013р. було укладено додаткову угоду № 2 до договору № 20-11/П про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 30.11.2011 р. на загальну суму 3528600,0 грн. на 2013 рік згідно фінансуванню з державного бюджету, що також підтверджується листом Департаменту фінансів Одеської міської ради №06-04-21/821/2096 від 10.12.2014 р. Зазначені відомості підтверджуються листом Державної фінансової інспекції в Одеській області, що укладені додаткові угоди складено на підставі відповідних бюджетних видатків. Таким чином, відповідач - ТОВ „ТТ-Буд" вказує, що підписання договору про закупівлю робіт за державні кошти підтверджує взяття на себе юридичних та договірних зобов'язань, що відображено у п. 4.1. та 4.2. договору, за якими платіжні зобов'язання виникають при наявності відповідних бюджетних призначень та наявних коштів у замовника, що відповідає вимогам Бюджетного кодексу України.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін та третьої особи, розглянувши та дослідивши всі письмові докази, які містяться в матеріалах справи, господарський суд дійшов наступних висновків.

Постановою Кабінету міністрів України від 30.11.2004 р. № 1604 "Про затвердження Програми комплексного соціально-економічного розвитку м. Одеси на 2005 - 2015 роки" було передбачено здійснення заходів "Реконструкція і реставрація пам'ятки містобудування XIX століття - міської клінічної інфекційної лікарні на вул. Пастера, 5/7", виконавцем яких визначено Виконавчий комітет Одеської міської ради та Держбуд. Здійснення фінансування заходів передбачено за рахунок державного бюджету та бюджету м. Одеси (п. 17 Додатку до програми).

Рішенням Виконавчого комітету Одеської міської ради від 22.04.2008 р. № 478 "Про призначення управління капітального будівництва Одеської міської ради замовником з проектування та проведення робіт з реконструкції будівель комунальної установи "Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7" Управління капітального будівництва Одеської міської ради визначено замовником з проектування та проведення робіт з реконструкції будівель комунальної установи "Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7.

Як вказує прокурор, роботи по першому пусковому комплексу були розпочаті на підставі укладеного між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та ТОВ „Реставратор-1946" договору № 31-08/п від 10.12.2008 р. на суму 66,73996 млн. грн. Всього по об'єкту були профінансовані роботи на суму 64,984 млн. грн., з них 40,0 млн. грн. за рахунок субвенцій з державного бюджету.

У 2010 році проектно-кошторисна документація була відкоригована Державним підприємством „Укрдержбудекспертиза" та проект затверджено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 15.12.2010 р. № 2249-р з основними техніко-економічними показниками площа забудови 11449,11 кв.м, загальна кошторисна вартість будівництва 664,236206 млн. грн., при цьому загальна кошторисна вартість першої черги (першого пускового комплексу) становить 98,40489 млн. грн., другої черги (другого пускового комплексу) - 83,258917 млн. грн.

Рішенням Одеської міської ради від 04.01.2011 р. № 269-VІ „Про бюджет міста на 2011 рік" було затверджено загальний обсяг видатків бюджету міста Одеси, у тому числі обсяг видатків загального фонду бюджету та видатків спеціального фонду управлінню капітального будівництва Одеської міської ради за кодом тимчасової класифікації видатків та кредитування місцевих бюджетів на реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) у розмірі 3,917700 млн. грн.

Згідно з рішенням сесії Одеської міської ради від 08.04.2011 р. № 519-VІ на реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) затверджено видатків на суму 1486,2 тис. грн. Також відповідно до вказаного рішення Одеської міської ради № 791-VІ було виділено субвенцію з державного бюджету місцевим бюджетам на здійснення заходів щодо соціально-економічного розвитку окремих територій реконструкцію будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса вул. Пастера, 5/7 (перший пусковий комплекс) в сумі 1 млн. грн.

На підставі зазначених рішень були внесені зміни до річного розпису бюджету (кошторису) на 2011 рік на відповідні суми.

За інформацією Департаменту фінансів Одеської міської ради головному розпоряднику - Управлінню капітального будівництва Одеської міської ради за рахунок коштів бюджету розвитку м. Одеси та субвенції з державного бюджету у 2011 році видатки встановлено на рівні 2,486200 млн. грн.

Так, Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було здійснено закупівлю робіт з реконструкції будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (I-II пускові комплекси) на завершення робіт по 1-му пусковому комплексу та виконання робіт по 2-му пусковому комплексу. Рішення щодо проведення процедури відкритих торгів по об'єкту „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (I-II пускові комплекси)" оформлено протоколом № 1 від 01.09.2011 р. засідання комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради.

Згідно протоколу № 2 від 05.09.2011 р. засідання комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради замовником прийнято рішення про затвердження документації конкурсних торгів та подання оголошення про проведення процедури закупівлі об'єкту: „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (I-II пускові комплекси)".

Оголошення про проведення процедури закупівлі опубліковано в державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель та розміщено на веб-порталі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України № 110/2 (556/2) від 14.09.2011 р. № оголошення 166513, а оголошення про проведення процедури закупівлі у міжнародному офіційному виданні з питань державних закупівель № 17477 № АРР 39 (61) від 27.09.2011 р. при цьому дата розкриття конкурсних пропозицій - 17.10.2011 р.

Згідно протоколу розкриття пропозицій конкурсних торгів (а.с. 107-108 т. 1) свої пропозиції надали два учасника: ТОВ "Реставратор-1946" з ціною пропозиції 118709181,67 грн. та ТОВ "ТТ-Буд" з ціною пропозиції 118577736,07 грн.

Згідно протоколу засідання комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради № 4 від 08.11.2011 р. (а.с. 105-106 т. 1) до оцінки були допущені пропозиції конкурсних торгів ТОВ „Реставратор-1946" та ТОВ "ТТ-Буд".

09.11.2011 р. рішенням комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради визнано переможцем відкритих торгів із закупівлі робіт по „Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул.. Пастера, 5/7 (I-II пускові комплекси)" - ТОВ "ТТ-Буд", що підтверджується протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів (а.с. 103-104 т. 1), згідно якого акцептовано пропозицію конкурсних торгів № 2 вказаного Товариства. Також в повідомленні про акцепт пропозицій конкурсних торгів (цінових пропозицій) (а.с 102 т. 1), яке відбулось 09.11.2011 р., переможцем торгів на закупівлю визначено ТОВ "ТТ-Буд".

Так, в результаті проведеної процедури торгів 30.11.2011 р. між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради (замовник) та ТОВ „ТТ-Буд" (підрядник) укладено договір № 20-11/П про закупівлю підрядних робіт за державні кошти, відповідно до п.1.1. - 1.3. якого підрядник зобов'язується у 2011-2013 рр. виконати роботи, зазначені у проектно-кошторисній документації, а замовник - прийняти від підрядника завершені роботи та оплатити їх, за наявності державних коштів на рахунку замовника. Найменування робіт: Реконструкція будівель комунальної установи „Міська клінічна інфекційна лікарня" з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (І - II пускові комплекси). Кількісні характеристики виконуваних за цим договором робіт вказані у проектно-кошторисній документації. Обсяги виконання робіт по договору можуть бути зменшені залежно від реального фінансування видатків.

Відповідно п. 2.1. договору підрядник повинен виконати передбачені цим договором роботи, якість яких відповідає умовам ДБН Д.1.1-1-200 (із змінами), державних стандартів, будівельних норм і правил, інших нормативних документів, проектно-кошторисної документації і договору. Роботи, виконані з використанням матеріальних ресурсів, що не відповідають встановленим вимогам, замовником не оплачуються.

Згідно п. 2.2. договору підрядник проводить періодичні перевірки і випробування якості робіт, матеріалів і конструкцій (відповідно до вимог ДБН) із сповіщенням замовника не пізніше, ніж за три дні про час їх проведення. Результати перевірок і випробувань оформляються актом за підписом сторін. При прибутті представника замовника, підрядник перевіряє їх самостійно.

Згідно з п. 3.1 договору договірна ціна є невід'ємною частиною договору і встановлюється на підставі акцептованої пропозиції конкурсних торгів та становить: 118577,73607 тис. грн., у т.ч. ПДВ - 19762,95601 тис. грн.; у т.ч. устаткування - 31105,72106 тис. грн. з ПДВ:

на 2011 рік - 1444836 грн., у тому числі ПДВ,

на 2012 рік - 87132900,70 грн., у тому числі ПДВ,

на 2013 рік - 30000000 грн., у тому числі ПДВ;

Ціна договору визначається у додатку № 1 „Договірна ціна" і встановлюється динамічною коригування договірної ціни здійснюється один раз на рік.

Відповідно до п. 4.1. договору розрахунки проводяться шляхом: оплати замовником підряднику виконаних робіт, після підписання сторонами акту прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В, довідки про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3, акту купівлі-продажу обладнання; або поетапної оплати замовником виконаних робіт. Фінансування робіт на об'єкті здійснюється за рахунок коштів місцевого бюджету, згідно плану фінансування робіт (додаток № 3). Платіжні зобов'язання виникають при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетних асигнувань).

Згідно п. 4.2. договору розрахунки між замовником та підрядником проводяться за умови наявності державних коштів на рахунку замовника наступним чином:

- авансування в розмірі тридцяти відсотків річних планових обсягів фінансування на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів. Підрядник зобов'язується використати одержаний аванс на придбання і постачання необхідних для виконання робіт матеріалів, конструкцій, виробів протягом трьох місяців після одержання авансу. По закінченні тримісячного терміну невикористані суми авансу повертаються замовнику. Підрядник зобов'язаний відзвітувати про використання даного авансу, та надати замовнику акт прийому виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В, довідку про вартість виконаних будівельних робіт та затрат за формою КБ-3. За несвоєчасне виконання робіт на суму отриманого авансу, або несвоєчасний звіт по сумі отриманого авансу підрядник сплачує пеню у розмірі однієї облікової ставки НБУ від суми авансу за кожен день затримки.

- подальше перерахування коштів здійснюється замовником протягом 10-ти банківських днів на підставі наданих форм зазначених у п. 4.1. договору.

Згідно п. 4.3. договору розрахунок вартості виконаних робіт проводиться підрядником щомісячно, відповідно до порядку визначення вартості будівництва на території України ДБН Д. 1.1-1-2000 (із зміною № 6) і погодженої договірної ціни.

Відповідно до п. 4.4.- 4.6. договору при виявленні в розрахунках за виконані роботи (форма КБ-2В „Акт прийому виконаних будівельних робіт" і КБ-3 „Довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат", які були відповідно оформлені і сплачені за попередні періоди) безперечних помилок і порушень діючого Порядку визначення вартості будівництва, загальна вартість виконаних підрядних робіт підлягає уточненню з моменту виявлення вказаних помилок. Показники для обчислення загально виробничих та адміністративних витрат, які погоджені із замовником на стадії визначення ціни пропозиції, використовуються при проведенні взаєморозрахунків за обсяги виконаних робіт. Уточнення загально виробничих витрат здійснюється 1 раз у рік. У разі перевищення розмірів загально виробничих і адміністративних витрат, проведених в актах виконаних робіт над фактичними витратами підрядника, по цих витратах проводиться відповідне коригування. Заробітна платня розраховується виходячи з нормативних трудовитрат на підлягаючий виконанню обсяг робіт і усередненої вартості людино-години відповідної ланки робітників-будівельників і ланки робітників, зайнятих управлінням і обслуговуванням будівельних машин і механізмів, прийнятої відповідно до додатку 1 до ДБН Д. 1.1-1-2000 (із змінами і доповненнями).

Згідно п. 4.8. та 4.9. договору ціни на матеріально-технічні ресурси приймаються за найменшою вартістю, яка не повинна перевищувати цін, зареєстрованих в Міністерстві економіки відповідно законодавства. Перевірка фактичних витрат генпідрядної і субпідрядних організацій (у разі їх наявності) здійснюються на підставі кошторисних норм матеріальних, трудових ресурсів і обґрунтованих цін і тарифів на момент проведення взаєморозрахунків (на виконаний обсяг робіт). Вказані ціни і витрати на матеріальні ресурси підтверджуються первинними документами (рахунки, накладні, товаротранспортні накладні і т.п.).

Відповідно до п. 5.1. договору строк виконання робіт на об'єкті: листопад 2011 року - березень 2013 року. Роботи повинні проводитися відповідно до додатку № 2 „Календарний графік виконання робіт".

Пунктом 5.1.1. договору визначено, що строк дії договору та виконання зобов'язань за договором можуть бути продовженими у разі виникнення документально підтверджених об'єктивних обставин, що спричинили таке продовження , у тому форс-мажорних обставин, затримки фінансування витрат замовника за умови, що такі зміни не призведуть до збільшення суми, визначеної у договорі.

Згідно п.5.2. договору місце виконання робіт: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7.

Відповідно до п. 10.1 договору останній набирає чинності з моменту його підписання і діє до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань.

З наявних в матеріалах справи доказів по фінансуванню робіт вбачається, що у 2011 році виконано та профінансовано робіт на суму 1,444800 млн. грн., з них за рахунок субвенцій державного бюджету - 1,000000 млн. грн., з місцевого бюджету - 444,8 тис. грн.

Разом з тим, як стверджує прокурор, закупівлю вказаних робіт Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради було проведено за відсутності належного бюджетного фінансування, чим порушено вимоги Бюджетного кодексу України.

Так, згідно з ч. 1 ст. 48 Бюджетного кодексу України (далі - БК України) розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів.

Частиною 3 ст. 48 БК України, який набрав чинності 01.01.2011 р., передбачено, що розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Частиною 1 ст. 70 БК України визначено, що видатки та кредитування місцевих бюджетів включають бюджетні призначення, встановлені рішенням про місцевий бюджет, на конкретні цілі, пов'язані з реалізацією програм та заходів згідно із статтями 88-91 цього Кодексу.

Закон України «Про здійснення державних закупівель» від 01.06.2010 № 2289-17 (далі - Закон), який діяв на момент виникнення правовідносин, встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти.

Закупівля товарів, робіт і послуг за рахунок державних коштів здійснюється замовником з дотриманням вимог Закону України „Про здійснення державних закупівель», керуючись вартісними межами, встановленими у ч. 1 ст. 2 зазначеного Закону.

При цьому замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Разом з тим ч. 1 ст. 4 Закону передбачена можливість внесення змін до річного плану закупівель. При цьому форма внесення змін до річного плану державних закупівель, періодичність і характер таких змін (у тому числі зміна очікуваної вартості закупівлі) законодавством не визначені та не обмежені. Тому Замовник може періодично вносити зміни до річного плану закупівель відповідно до наявного фінансування, керуючись вартісними межами бюджетних асигнувань, протягом бюджетного періоду, що становить один календарний рік.

Частиною 1 ст. 3 Бюджетного кодексу України визначено, що бюджетний період для всіх бюджетів, що складають бюджетну систему України, становить один календарний рік, який починається 1 січня кожного року і закінчується 31 грудня того ж року.

Відповідно до абз. 5 п. 2.2 Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України, затвердженого наказом Державного казначейства України від 09.08.2004 р. № 136 (діючий на момент виникнення зобов'язань), за довгостроковими бюджетними зобов'язаннями, строк дії яких перевищує один бюджетний рік (довгострокові договори, більше одного року), суми в Реєстрі зобов'язань розпорядників (одержувачів) бюджетних коштів проставляються в межах планових показників поточного бюджетного року на підставі даних календарного плану до довгострокового договору.

Таким чином, Управління капітального будівництва Одеської міської ради, яке є бюджетною установою та виступило замовником закупівлі вказаних робіт мав враховувати бюджетне законодавство та визначити в критеріях оцінки конкурсних торгів такі умови оплати, які можливо буде здійснювати відповідно до чинного законодавства в межах бюджетних асигнувань та взятих договірних зобов'язань.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет) у порядку, визначеному цим Кодексом (ч. 2 ст. 23 БК України). Визначення термінів "бюджетне призначення", "бюджетне асигнування" та "бюджетне зобов'язання" наведені у ч. 1 ст. 2 БК України.

Так, бюджетне призначення - повноваження головного розпорядника бюджетних коштів, надане цим Кодексом, законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), яке має кількісні, часові і цільові обмеження та дозволяє надавати бюджетні асигнування; бюджетне асигнування - повноваження розпорядника бюджетних коштів, надане відповідно до бюджетного призначення, на взяття бюджетного зобов'язання та здійснення платежів, яке має кількісні, часові та цільові обмеження; бюджетне зобов'язання - будь-яке здійснене відповідно до бюджетного асигнування розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цього ж періоду або у майбутньому.

Згідно з ч. 5 ст. 180 Господарського кодексу України ціна у господарському договорі визначається в порядку, встановленому цим Кодексом, іншими законами, актами Кабінету Міністрів України.

При цьому при укладанні договору про закупівлю розпоряднику (одержувачу) бюджетних коштів необхідно обов'язково ураховувати ч. 1 ст. 23 БК України та передбачити умову виникнення платіжних зобов'язань виключно при наявності відповідного бюджетного призначення (бюджетного асигнування).

Таким чином, при укладанні договору про закупівлю замовником беруться зобов'язання щодо оплати частини робіт в межах доведеної суми та передбачається умова щодо оплати залишкового обсягу робіт виключно за наявності коштів згідно з кошторисом (планом використання бюджетних коштів). Після доведення кошторисів (планів використання бюджетних коштів) розпорядники (одержувачі) бюджетних коштів реєструють бюджетні зобов'язання відповідно до вимог нормативно-правових актів Державної казначейської служби України.

Управління капітального будівництва Одеської міської ради взяло бюджетне зобов'язання, тобто розмістило замовлення на укладення договору на придбання робіт протягом бюджетних періодів 2011, 2012, 2013, 2014 років, згідно з якими необхідно здійснити платежі протягом цих же періодів без відповідних встановлених бюджетних призначень і асигнувань на ці роки, що суперечить вимогам ст. ст. 22, 23 БК України.

Розпорядники бюджетних коштів мають право протягом року укладати договори (брати зобов'язання) та здійснювати видатки за загальним фондом кошторисів виключно у межах бюджетних асигнувань, установлених Законом України «Про Державний бюджет України» та рішенням відповідної ради про місцевий бюджет на відповідний рік, а за спеціальним фондом - у межах бюджетних асигнувань, установлених Законом України «Про Державний бюджет України» або рішенням відповідної ради про місцевий бюджет на відповідний рік, але з урахуванням фактичних надходжень.

Так, бюджетні зобов'язання здійснюються - за спеціальним фондом бюджету - у межах відповідних фактичних надходжень до цього фонду та бюджетних асигнувань (у розрізі складових спеціального фонду відповідно до зведення показників спеціального фонду кошторису), установлених кошторисом (планом використання бюджетних коштів), виходячи з потреби в забезпеченні виконання пріоритетних заходів поточного бюджетного року та з урахуванням необхідності здійснення платежів для погашення бюджетних зобов'язань минулих періодів.

Обсяг бюджетних зобов'язань, узятих установою протягом року, повинен забезпечити зменшення рівня заборгованості за бюджетними зобов'язаннями минулих періодів та недопущення виникнення заборгованості за ними в поточному році (абз. 4 п. 2.1 Порядку обліку зобов'язань розпорядників бюджетних коштів в органах Державного казначейства України).

З огляду на вищевикладене, суд доходить до висновку, що Управління як розпорядник бюджетних коштів не може вийти за межі виділених бюджетних коштів на відповідні витрати.

Так, прокурор стверджує, що вищевказані вимоги законодавства Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради не дотримано, а закупівлю робіт з реконструкції будівель комунальної установи «Міська клінічна інфекційна лікарня» з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (І-ІІ пускові комплекси) на завершення робіт по 1-му пусковому комплексу та виконання робіт по 2-му пусковому комплексу проведено за відсутності бюджетного фінансування на ці цілі, внаслідок чого укладений договір є завідомо не виконуваним бюджетною організацією.

Протягом 2012-2013 років до договору укладалися додаткові угоди до договору №20-11/П від 30.11.2011р., якими вносилися зміни до графіку виконання робіт та плану фінансування.

Додатковою угодою №2 від 05.02.2013 р. до договору № 20-11/П від 30.11.2011р., у зв'язку з неритмічним бюджетним фінансуванням об'єкту, відповідно до п.4 ч. 5 ст. 40 розділу IX Закону України "Про здійснення державних закупівель" від 01.06.2010 р. № 2289-VI, п.3.1 основного договору викладеного в наступній редакції:

3.1. "Договірна ціна є невід'ємною частиною Договору і встановлюється на підставі акцептованої пропозиції конкурсних торгів та становить 118 577,73607 тис. грн., у тому числі ПДВ -19 762,95601 тис. грн., у тому числі устаткування - 31 105,72106 тис. грн з ПДВ.

на 2011 рік - 698,84380 тис.грн., у тому числі ПДВ,

на 2012 рік - 745,99129 тис.грн., у тому числі ПДВ,

на 2013 рік - 3 528,60000 тис.грн., у тому числі ПДВ;

на 2014 рік - 113 604,30098 тис.грн., у тому числі ПДВ".

Наразі доводи прокурора про те, що Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради проведено закупівлю робіт за бюджетні кошти та укладено договір на суму, що перевищує бюджетні асигнування, відповідачами не спростовано.

При цьому судом не приймаються до уваги посилання відповідача ТОВ „ТТ-Буд" на те, що до закупівель товарів, робіт і послуг, за умови, що вартість предмета закупівлі (без урахування податку на додану вартість), товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тис. гривень, а робіт - 1 мільйон гривень застосовується Закон України „Про здійснення державних закупівель" та не регулюється Бюджетним кодексом України (ч. 1 ст. 2 Закону України „Про здійснення державних закупівель").

Як визначено в ч. 1 ст. 2 Закону України „Про здійснення державних закупівель" (в редакції, чинній на момент закупівлі спірних робіт) цей Закон застосовується до всіх замовників та закупівель товарів, робіт і послуг, які повністю або частково здійснюються за рахунок державних коштів, за умови, що вартість предмета закупівлі товару (товарів), послуги (послуг) дорівнює або перевищує 100 тисяч гривень, а робіт - 300 тисяч гривень. Цей Закон застосовується до підприємств, визначених у пункті 21 частини першої статті 1 цього Закону, у разі якщо підприємства відповідають хоча б одній з таких ознак: 1) підприємство користується податковою пільгою, передбаченою податковим, митним законодавством України, - протягом користування такою пільгою; 2) підприємство відповідно до закону звільнено від обов'язку сплачувати заборгованість перед бюджетами, за єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, за зобов'язаннями перед фондами загальнообов'язкового державного соціального страхування - протягом календарного року від дати такого звільнення; 3) отримує пряму або опосередковану бюджетну підтримку, в тому числі у вигляді компенсації частини витрат або відшкодування відсотків за кредитами, - протягом календарного року від дати одержання бюджетної підтримки.

Так, чинна на момент проведення закупівлі спірних робіт редакція ч. 1 ст. 2 Закону України „Про здійснення державних закупівель" не містила вказівки про те, що закупівля товарів, робіт і послуг не регулюється Бюджетним кодексом України.

Посилання відповідача на те, що за вимогами Закону України „Про здійснення державних закупівель" заборонено ділити предмет закупівлі на частини судом оцінюються критично. Адже замовник не має права ділити предмет закупівлі на частини саме з метою уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону (ст. 4 Закону). Тому у даних спірних правовідносинах вказана заборона щодо поділу предмета закупівлі не підлягає застосуванню, оскільки закупівля спірних робіт здійснювалась за процедурою відкритих торгів та у будь-кому разі виключало переслідування мети уникнення проведення процедури відкритих торгів або застосування цього Закону.

Щодо доводів відповідача про те, що додаткові угоди до спірного договору були укладені на підставі відповідних бюджетних видатків, про що вказано у листі Державної фінансової інспекції в Одеській області, суд зазначає, що саме укладення додаткових угод свідчить про відсутність відповідного бюджетного призначення на момент укладення спірного договору на закупівлю робіт, тим більш на зазначене вказує й наявність кредиторської заборгованості протягом наступних років після укладення спірного договору у 2011 році. Отже, взяття Управлінням відповідних зобов'язань у даному випадку слід вважати такими, що здійснені без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень.

Суд наголошує, що Управління капітального будівництва Одеської міської ради при проведенні конкурсних торгів та при укладенні спірного договору 30.11.2011 р. № 20-11/П, було зобов'язано врахувати граничні обсяги фінансування на виконання вказаних робіт та вимоги бюджетного законодавства, однак цього не зробило, що призвело до порушення бюджетного законодавства, а саме пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України - взяття бюджетних зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень.

За таких обставин, спірна процедура закупівлі за державні кошти визнається судом такою, що проведена всупереч вимог чинного законодавства України, а саме приписам статті 48 Бюджетного кодексу України.

Крім того, в обґрунтування підстав позову прокурор зазначає, що вказаним Управлінням як замовником в порушення п. 3 ч. 1 ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель" не було відхилено пропозиції учасників процедури закупівлі, адже вони не відповідали умовам документації конкурсних торгів, зокрема були відсутні кваліфікаційні сертифікати працівників, які залучались до виконання робіт.

Так, Закон України "Про здійснення державних закупівель" встановлює правові та економічні засади здійснення закупівель товарів, робіт і послуг за державні кошти. В преамбулі Закону вказано, що метою цього Закону є створення конкурентного середовища у сфері державних закупівель, запобігання проявам корупції у цій сфері, розвиток добросовісної конкуренції, забезпечення раціонального та ефективного використання державних коштів.

Договір про закупівлю укладається в письмовій формі, відповідно до положень Цивільного та Господарського кодексів України з урахуванням особливостей, визначених цим Законом (ч. 1 ст. 40 Закону України "Про здійснення державних закупівель").

Таким чином, такий договір може визнаватись недійсним в судовому порядку з підстав недодержання в момент його укладення вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3 та 6 ст. 203 ЦК України (ч. 1 ст. 215 цього Кодексу).

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Так, згідно ч. 2 п. 3, п. 9 ст. 22 Закону України від 01.06.2010 року "Про здійснення державних закупівель" № 2289 встановлено, що документація конкурсних торгів повинна містити інформацію про необхідні технічні, якісні та кількісні характеристики предмета закупівлі, в тому числі відповідну технічну специфікацію (у разі потреби - плани, креслення, малюнки чи опис предмета закупівлі). При цьому технічна специфікація повинна містити: детальний опис товарів, робіт, послуг, що закуповуються, в тому числі їх технічні та якісні характеристики; вимоги щодо технічних і функціональних характеристик предмета закупівлі, у разі якщо опис скласти неможливо або якщо доцільніше зазначити такі показники; посилання на стандартні характеристики, вимоги, умовні позначення та термінологію, пов'язану з товарами, роботами чи послугами, що закуповуються, передбачені існуючими міжнародними або національними стандартами, нормами та правилами. Технічна специфікація не повинна містити посилання на конкретні торговельну марку чи фірму, патент, конструкцію або тип предмета закупівлі, джерело його походження або виробника. У разі якщо таке посилання є необхідним, специфікація повинна містити вираз "або еквівалент". Технічні, якісні характеристики предмета закупівлі повинні передбачати необхідність застосування заходів із захисту довкілля; перелік критеріїв та методику оцінки пропозицій конкурсних торгів із зазначенням питомої ваги критеріїв.

Відповідно до ст. 16 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовники у разі проведення процедур закупівель, крім випадків, установлених частиною третьою цієї статті, визначають кваліфікаційні критерії до учасників або учасників попередньої кваліфікації з числа тих, що встановлені частиною другою цієї статті, зокрема:

наявність обладнання та матеріально-технічної бази, у тому числі власних виробничих потужностей та/або центрів обслуговування на території України;

наявність працівників відповідної кваліфікації, які мають необхідні знання та досвід;

наявність документально підтвердженого досвіду виконання аналогічних договорів;

наявність фінансової спроможності (баланс, звіт про фінансові результати, звіт про рух грошових коштів, довідка з обслуговуючого банку про відсутність (наявність) заборгованості за кредитами).

Згідно із ст. 29 Закону України "Про здійснення державних закупівель" замовник відхиляє пропозицію конкурсних торгів, у разі якщо: 1) учасник: не відповідає кваліфікаційним критеріям, встановленим статтею 16 цього Закону; не погоджується з виправленням виявленої замовником арифметичної помилки; не надав забезпечення пропозиції конкурсних торгів, якщо таке забезпечення вимагалося замовником; 2) наявні підстави, зазначені у статті 17 та частині сьомій статті 28 цього Закону; 3) пропозиція конкурсних торгів не відповідає умовам документації конкурсних торгів.

Так, відповідно до документації конкурсних торгів щодо предмету закупівлі робіт з реконструкції будівель комунальної установи «Міська клінічна інфекційна лікарня» з інженерними мережами за адресою: м. Одеса, вул. Пастера, 5/7 (І-ІІ пускові комплекси) у підтвердження відповідності учасника встановленим кваліфікаційним критеріям та вимогам учасник надає довідку про наявність в учасника торгів обладнання та матеріально-технічної бази, які необхідні для виконання робіт, у разі якщо техніка є власністю учасника торгів - надаються копії технічних паспортів на неї, а у разі залучення - завірені копії договорів з орендодавцем та копії технічних паспортів; довідка підприємства про наявність у працівників відповідної кваліфікації, як мають знання та досвід роботи, надаються копії трудових книжок, сертифікати працівників, яку будуть залучені до виконання робіт.

Як з'ясовано судом, у пропозиції ТОВ „Реставратор-1946" копії договорів надані без додатків, які є невід'ємними їх частинами, у пропозиції учасника відсутнє належне підтвердження наявності достатнього обладнання та матеріально-технічної бази (відсутні копії технічних паспортів на власну техніку, копія договору оренди катка Stone), відсутні кваліфікаційні сертифікати працівників, які будуть залучені до виконання робіт, як того вимагалось у ДКТ замовника.

Такі ж саме порушення допущено ТОВ „ТТ-Буд", оскільки у складі пропозиції конкурсних торгів учасника копії аналогічних договорів надані без додатків, які є невід'ємними частинами договорів, не надано у повному обсязі копії технічних паспортів на техніку, необхідну до виконання робіт, відсутні кваліфікаційні сертифікати працівників, які будуть залучені до виконання робіт.

Отже, фактично відповідач на час визначення його переможцем не мав необхідного обладнання для виконання робіт з реконструкції будівель комунальної установи. На зазначене вказує також той факт, що роботи виконувались не самим ТОВ „ТТ-Буд", а субпідрядними організаціями.

В свою чергу вказане свідчить, що надана інформація про наявність в учасника торгів необхідних спеціалістів не відповідала дійсності. Наявність вказаних порушень відповідачем - ТОВ „ТТ-Буд" не спростовано належними та допустимими доказами.

Такі обставини є підставою для відхилення засновником конкурсу пропозиції такого учасника, і, як наслідок, не визнання його переможцем конкурсу та не укладення з ним договору.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 29 цього Закону України замовник відхиляє пропозицію конкурсних торгів, у разі якщо пропозиція конкурсних торгів не відповідає умовам документації конкурсних торгів.

Однак вказані вимоги Закону були порушені Управлінням, пропозиція не була відхилена, такий учасник визнаний переможцем та з ним в порушення вказаних приписів законодавства укладений спірний договір.

Разом з тим враховуючи те, що при проведенні конкурсних торгів, як встановлено судом, мало місце порушення вимог Закону України "Про здійснення державних закупівель", а саме: акцептування пропозиції ТОВ „ТТ-Буд", яка не відповідала умовам документації конкурсних торгів і мала бути відхилена, а також проведення відповідачем - Управлінням закупівлі робіт за державні кошти та укладення договору на суму, що перевищує розмір бюджетних асигнувань, то суд доходить до висновку, що рішення комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради, оформлене протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів від 09.11.2011 р., а також договір не відповідають нормам законодавства. В свою чергу сказане свідчить про наявність правових підстав для визнання недійсними такого рішення замовника і укладеного на його підставі спірного договору про закупівлю спірних робіт за державні кошти на підставі частини 1 статті 203 та статті 215 Цивільного кодексу України.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних правових наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 р. № 11 „Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Отже, відповідно до положень чинного законодавства України, визнання правочину недійсним ставиться в залежність від його відповідності вимогам усього чинного законодавства та актам органів державної влади.

Наведені відповідачем - ТОВ „ТТ-Буд" заперечення на позов не спростовують вказаних висновків суду щодо невідповідності проведеної процедури закупівлі спірних робіт та укладеного договору бюджетному законодавству та Закону у сфері державних закупівель.

Стаття 11 ЦК України встановлює, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади, органів влади Автономної Республіки Крим або органів місцевого самоврядування.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Згідно ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Такі положення ЦК кореспондуються з положеннями ст. 20 ГК України.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом. Суд може відмовити у захисті цивільного права та інтересу особи в разі порушення нею положень частин другої - п'ятої статті 13 цього Кодексу.

Разом з тим слід зазначити, що чинним процесуальним законодавством передбачено право прокурора на звернення до господарського суду в інтересах держави з позовною заявою, в якій прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Пунктом 5 статті 121 Конституції України на прокуратуру України покладається представництво інтересів громадян або держави в суді у випадках, встановлених законом.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України „Про прокуратуру" представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Формами представництва є: 1) звернення до суду з позовами або заявами про захист прав і свобод іншої особи, невизначеного кола осіб, прав юридичних осіб, коли порушуються інтереси держави, або про визнання незаконними правових актів, дій чи рішень органів і посадових осіб; 2) участь у розгляді судами справ; 3) внесення апеляційного, касаційного подання на судові рішення або заяви про їх перегляд за нововиявленими обставинами. З метою вирішення питання наявності підстав для внесення касаційного подання у справі, розглянутій без участі прокурора, прокурор має право знайомитися з матеріалами справи в суді, робити виписки з неї, отримувати копії документів, що знаходяться у справі. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Частина перша статті 2 Господарського процесуального кодексу України, в якій визначено підстави порушення справ у господарському суді, відносить до таких підстав позовні заяви прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Відповідно до положень частини третьої цієї статті прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, у позовній заяві самостійно визначає, у чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23 березня 2012 року N 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам" (із змінами та доповненнями) господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором.

Згідно зі ст. 7 Закону України «Про здійснення державних закупівель» державне регулювання та контроль у сфері закупівель здійснюють Уповноважений орган та інші органи відповідно до їх компетенції.

Пунктом 1 Положення про Міністерство економічного розвитку і торгівлі, затвердженого Указом Президента України від 31.05.2011р. № 634/2011 (далі - Положення) зазначено, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України (Мінекономрозвитку України) є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України. Мінекономрозвитку України є спеціально уповноваженим органом у сфері державних закупівель, метрології, з питань державно-приватного партнерства, оборонного замовлення.

Відповідно до п.3 Положення основними завданнями Мінекономрозвитку України, зокрема, є формування та забезпечення реалізації державної політики у сфері державних закупівель, державного замовлення.

За пунктом 4 Положення, Мінекономрозвитку України відповідно до покладених на нього завдань формує та реалізовує державну політику у сфері державних закупівель, зокрема, розробляє та затверджує відповідні нормативно-правові акти; здійснює проведення моніторингу та аналізу системи державних закупівель; надає роз'яснення щодо застосування законодавства у сфері державних закупівель; здійснює в установленому порядку погодження застосування процедури закупівлі в одного учасника; погоджує навчальні програми з підготовки спеціалістів у сфері закупівель та підвищення їх кваліфікації; забезпечує видання безоплатного державного офіційного друкованого видання з питань державних закупівель, безоплатного міжнародного інформаційного видання з питань державних закупівель та функціонування безоплатного веб-порталу уповноваженого органу з питань закупівель; формує державне замовлення на постачання продукції для державних потреб і координує роботу державних замовників щодо його розміщення та виконання.

Аналізуючи вищезазначені приписи законодавства, суд доходить до висновку, що Міністерство економічного розвитку і торгівлі України є державним органом, уповноваженим здійснювати функції щодо реалізації державної політики у сфері державних закупівель.

Доводи відповідача про те, що прокурором необґрунтовано визначено позивачем - Міністерство економічного розвитку і торгівлі України, оскільки останнє не органом контролю у сфері державних закупівель, суд вважає необґрунтованими. Той факт, що Міністерством не надано пояснень по суті спору не свідчить про неможливість останнього виступати позивачем у даному спорі.

Відтак, суд вважає представництво прокуратурою інтересів держави в особі вказаного Міністерства цілком правомірним та належним чином обґрунтованим.

Оцінюючи надані сторонами докази в сукупності, суд вважає, що позовні вимоги прокурора відповідають фактичним обставинам справи та вимогам чинного законодавства, тому підлягають задоволенню.

Щодо судових витрат по даній справі господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 44 Господарського процесуального кодексу України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Порядок сплати та розмір судового збору визначені Законом України від 08.07.2011 р. „Про судовий збір" (зі змінами із змінами і доповненнями, внесеними Законом України від 6 жовтня 2011 року N 3828-VI), який набрав чинності 01 листопада 2011 р.

Так, згідно підпунктів 1, 2 пункту 2 ч. 2 ст. 4 вказаного Закону ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання позовної заяви немайнового характеру становить 1 розмір мінімальної заробітної плати, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому подана відповідна заява, тобто у 2015 році - 1218,00 грн.

Згідно статті 49 Господарського процесуального кодексу України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Як зазначено в п. 4.6 Постанови Пленуму ВГСУ № 7 від 21.02.2013 р. „Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" (із змінами та доповн.), приймаючи рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, господарський суд у разі повного або часткового задоволення позову (скарги) стягує судовий збір з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), якщо він не звільнений від сплати судового збору; у разі ж повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (так само повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору та коли позивачем у справі є сам прокурор.

Враховуючи вищенаведене та те, що рішення відбулось на користь держави, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору до бюджету покладаються на відповідачів порівну.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Заступника прокурора Одеської області в інтересах держави в особі Міністерства економічного розвитку і торгівлі України до Управління капітального будівництва Одеської міської ради та Товариства з обмеженою відповідальністю „ТТ-Буд", третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Одеська міська рада, про визнання недійсними рішення комітету з конкурсних торгів і договору про закупівлю робіт за державні кошти задовольнити.

2. Визнати недійсним рішення комітету з конкурсних торгів Управління капітального будівництва Одеської міської ради про визнання ТОВ „ТТ-Буд" переможцем торгів, оформлене протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів від 09.11.2011 р., згідно якого акцептовано пропозицію конкурсних торгів ТОВ „ТТ-Буд".

3. Визнати недійсним договір про закупівлю підрядних робіт за державні кошти від 30.11.2011 р. № 20-11/П, укладений між Управлінням капітального будівництва Одеської міської ради та Товариством з обмеженою відповідальністю „ТТ-Буд" на суму 118577736,07 грн.

4. СТЯГНУТИ з Товариства з обмеженою відповідальністю „ТТ-Буд" (65026, м. Одеса, пров. Воронцовський, буд. 13, кв. 38; ) на користь державного бюджету (рахунок № 3008; отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001; код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 609/шістсот дев'ять/грн. 00 коп.

5. СТЯГНУТИ з Управління капітального будівництва Одеської міської ради (65091, м. Одеса, вул. Комітетська, 10-а; ) на користь державного бюджету (рахунок № 3008; отримувач: УК у м. Одесі/Приморський район, ; банк отримувача: ГУ ДКСУ в Одеській області, МФО 828011, код бюджетної класифікації 22030001; код ЄДРПОУ господарського суду Одеської області 03499997) судовий збір в сумі 609/шістсот дев'ять/грн. 00 коп.

Рішення господарського суду може бути оскаржене шляхом подання апеляційної скарги до Одеського апеляційного господарського суду, яка подається через місцевий господарський суд протягом 10-денного строку з моменту складення та підписання повного тексту рішення.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку на подання апеляційної скарги, якщо не буде подано апеляційну скаргу. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено та підписано 17 квітня 2015 р.

Суддя В.С. Петров