Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

16.04.2015 Справа № 927/242/15.

Позивач: Чернігівська районна рада Чернігівської області, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів

Відповідач: Чернігівська районна державна адміністрація, вул. Шевченка 48, м. Чернігів

про стягнення 182705,27 грн.

суддя Ю.В.Федоренко

Представники сторін:

Від позивача: Радченко Я.А., дов. від 05.03.2015 р., Сливко М.А., дов. від 05.03.2015 р.

Від відповідача: Ткач О.В., дов. від 30.04.2014 р.

С У Т Ь С П О Р У:

Рішення прийняте після перерви, оголошеної на підставі ст.77 ГПК України.

Чернігівська районна рада звернулась до господарського суду Чернігівської області з позовною заявою, в якій просить стягнути з Чернігівської районної державної адміністрації боргу в сумі 182705,27, що складається з боргу за спожиту теплову енергію - 154533,38 грн., штрафних санкцій (3 % річних) - 4997,49 грн., збитків, завданих інфляцією - 21499, 58 грн., збитків за сплату виконавчого збору - 1674,82 грн.

Представник відповідача 11.03.2015 в судовому засіданні надав відзив на позовну заяву, в якому зазначив, що вимоги позивача відповідачем не визнаються. Заперечуючи позов посилається на ст.23 Бюджетного кодексу України якою передбачено, що будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету здійснюються лише за наявності відповідного бюджетного призначення; та на п.2.3 договорів про відшкодування витрат за якими він зобов'язався сплачувати платежі в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами на бюджетний період.

Наявність заборгованості та не оплата боргу відповідачем і стало причиною виникнення спору.

Після порушення провадження у справі позивачем подано заяву від 11.03.2015 р. щодо уточнення позовних вимог якою він просить стягнути з відповідача 186437,23 грн., в тому числі: 133783,89 грн. основного боргу, 8166,62 грн. 3 % річних, 42811,90 грн. інфляційних нарахувань та 1674,82 грн. відшкодування за сплачений судовий збір.

Суд розцінює вказану заяву позивача як заяву про збільшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 14.04.2015 р. позивачем подано заяву про зменшення позовних вимог якою він просить стягнути з відповідача 85402,82 грн. з яких: 77610 грн. боргу за теплову енергію за 2012 рік, 2631,11 грн. пені, 3034,50 грн. - 3% річних, 452,39 грн. інфляційних витрат та 1674,82 грн. судового збору.

Заяву підписано представником позивача Радченко Я.А. якій відповідні повноваження, у тому числі і на зменшення позовних вимог, надані довіреністю від 05.03.2015 р. №01-03/203.

Заява про зменшення позовних вимог подана у відповідності до ст.22 ГПК України, вказана заява не порушує права та охоронювані законом інтереси сторін, а тому приймається судом. Спір вирішується судом з урахуванням зменшених позовних вимог.

Отже, предметом спору є стягнення з відповідача 77610 грн. боргу за теплову енергію за 2012 рік, 2631,11 грн. пені, 3034,50 грн. - 3% річних, 452,39 грн. інфляційних витрат та 1674,82 грн. судового збору.

Позивачем подано клопотання про зупинення провадження у справі до розгляду справи №927/216/15 за позовом ПАТ «Облтеплокомуненерго» до Чернігівської районної ради про стягнення 257039,56 грн.

Клопотання судом відхилене, оскільки позивачем зменшено розмір позовних вимог і вказані справи не пов'язані між собою.

Розглянувши подані матеріали, заслухавши повноважного представника позивача, з'ясувавши фактичні обставини справи, оцінивши докази, що мають юридичне значення для розгляду справи по суті, господарський суд встановив:

13.12.2011 між сторонами укладено договір №17 за яким орендодавець передає, а орендар приймає в строкове платне користування гаражі та не житлові приміщення (надалі майно) в будівлях, що є об'єктами спільної власності територіальних громад сіл, селищ Чернігівського району та перебувають в оперативному управлінні районної ради і знаходяться за адресою: м.Чернігів, вул.Шевченка, 48.

Згідно з п.1.1.1 вказаного договору з 32 кімнат, які знаходяться на 1-4 поверхах будівлі, загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 977,98 кв. М., корисною площею 588,5 кв.м., не має окремого входу. Та приміщення з 2 кімнат двоповерхової будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 62,9 кв.м., корисною площею 54,2 кв.м., що має окремий вхід та гаражі площею 233,4 кв.м.

Згідно з п. 1.1.2 вказаного договору балансова вартість майна становить 516230,00грн. станом на 01.12.2011.

Згідно п.3.1 вказаного договору орендна плата є платежем у грошовій формі, який орендар вносить орендодавцю незалежно від наслідків діяльності орендаря та сплачується на підставі акту приймання-передачі в оренду та акту приймання-передачі майна з орендного користування.

Згідно з п.3.2 вказаного договору до орендної плати не входить плата за комунальні послуги , вартість експлуатаційних витрат, плата за землю, податок на додану вартість.

Згідно з п.3.3 вказаного договору розмір орендної плати визначається на підставі методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл та селищ Чернігівського району затвердженої рішенням районної ради від 15.09.2011 (п'ята сесія шостого скликання) і становить 1 грн. в рік.

До договору оренди №17 від 13.12.2011 нерухомого майна 30.07.2012 сторонами складена додаткова угода №1.

Згідно п.1 вказаної додаткової угоди №1 від 30.07.2012 сторони погодили, що у зв'язку зі міною загальної площі орендованого майна пункт 1.1.1 вищезазначеного договору викласти в новій редакції: „Приміщення з тридцяти однієї кімнати, які знаходяться на 1-4 поверхах чотириповерхової будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 1107,35 кв.м., корисною площею 575,5 кв.м. та приміщення з двох кімнат двоповерхової будівлі загальною площею (з урахуванням коефіцієнту перерахунку корисної площі в загальну) 72,24 кв.м., корисною площею 54,2 кв.м., що не мають окремого входу, та гаражі площею 233,4 кв.м.".

Згідно п.2 вказаної додаткової угоди №1 від 30.07.2012 сторони погодили п.1.1.2 викласти в новій редакції: „Балансова вартість майна становить 541036,00грн. станом на 30.07.2012.

Згідно з п. 3 вказаної додаткової угоди від 30.07.2012 №1 ця додаткова угода діє з 30.07.2012 до 01.10.2014.

03.01.2012 між сторонами укладено договір про відшкодування витрат комунальних послуг орендодавцю за яким орендодавець забезпечує обслуговування та експлуатацію будівлі з 32 кімнат загальною площею 977,98 кв.м., корисною площею 588,5 кв.м. та приміщення з 2 кімнат загальною площею 62,9 кв. м., корисною площею 54,2кв.м. та гаражі площею 233,4 кв.м., які знаходяться за адресою: м.Чернігів, вул. Шевченка, 48, що знаходиться на балансі Чернігівської районної ради.

Згідно з п.п.2.1, 2.2, 2.3 вказаного договору орендодавець здійснює оплату за теплову енергію, електроенергію, водопостачання та послуги зв'язку і виставляє орендарю для оплати рахунки та акти.

Загальні витрати за користування комунальними послугами (теплової енергії, електроенергії, водопостачання) розподіляються між сторонами в такому порядку:

-рівень витрат теплової енергії визначається пропорційно займаній площі;

-рівень витрат електроенергії визначається пропорційно займаній площі;

рівень витрат водопостачання визначається пропорційно розрахованої суми фактичних витрат за місяць;

-за послуги зв'язку - суми фактичних витрат за місяць.

Орендар зобов'язується сплачувати фактичні витрати за користування (теплопостачання, водопостачання, електроенергії, послуги зв'язку) згідно виставлених рахунків, актів орендодавця до 25 числа місяця, наступного за звітним місяцем.

В розділі 7 вказаного договору сторони погодили, що цей договір укладено строком на 1 рік, що діє з 03.01.2012 по 31.12.2012 включно.

Як вбачається із заяви про зменшення позовних вимог та наданих суду розрахунків позовних вимог позивач просить стягнути з відповідача заборгованість за теплопостачання за 2012 рік та нараховані на суму боргу пеню, проценти річних, інфляційні та витрати по сплаті судового збору, стягнутого з позивача рішенням господарського суду Чернігівської області від 15.10.2013 р. у справі №927/1161/13.

Чинним рішенням Господарського суду Чернігівської області від 15.10.2013 р. у справі №927/1161/13 за позовом ПАТ «Облтеплокомуненерго» до відповідача - Чернігівської районної ради позов задоволено частково і стягнуто на користь позивача, зокрема, 123202,23 грн. боргу за послуги по теплопостачанню за період березень 2012 р., жовтень - грудень 2012 р, 2658,45 грн. судового збору.

Чинною постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2014 р. у справі №825/2206/14 за позовом Державної фінансової інспекції в Чернігівській області до Чернігівської районної ради про зобов'язання вчинити певні дії позов задоволено у повному обсязі. Зобов'язано Чернігівську районну раду виконати п.2, 3 вимоги Чернігівської міжрайонної державної фінансової інспекції від 03.02.2014 р. №7-17/168, зокрема, щодо відображення в обліку дебіторської заборгованості за орендарями за спожиті ними комунальні послуги та стягнути з орендарів кошти у сумі 112321,12 грн., а також забезпечити їх перерахування до районного бюджету як таких, що отримані за операціями минулих бюджетних періодів.

Вказаною постановою Чернігівського окружного адміністративного суду встановлено, що:

-в ході ревізії районною радою здійснено часткове погашення у сумі 112321,12 грн. кредиторської заборгованості за отримані впродовж 2012 р. послуги з теплопостачання на підставі рішення Господарського суду Чернігівської області від 15.10.2013 р.;

- заборгованість 123202,23 грн. складається із заборгованості орендарів (91%) по відшкодуванню раді спожитих ними комунальних послуг, зокрема, Чернігівської райдержадміністрації - 77610 грн.;

- за результатами зустрічної звірки, проведеної в Чернігівській райдержадміністрації, встановлено розбіжності між даними обліку орендодавця (Чернігівської районної ради) та даними обліку орендаря (Чернігівської районної адміністрації), а саме: станом на 01.01.2013 р. в орендодавця рахується дебіторська заборгованість за спожите теплопостачання в сумі 77610 грн., у орендаря кредиторська заборгованість відсутня; станом на 30.09.2013 р. за теплопостачання у орендодавця - дебіторська - 161932 грн., у орендаря кредиторська лише в сумі 21061 грн.;

- дебіторська заборгованість з боку орендарів за спожиті ними комунальні послуги з теплопостачання станом на 01.10.2013 р. не була зареєстрована в органах держказначейства та не відображена в фінансовій та бюджетній звітності;

- в результаті несвоєчасного та не в повному обсязі надання орендарям рахунків на відшкодування, а також неналежне виконання орендарями своїх зобов'язань щодо своєчасного відшкодування витрат комунальних послуг орендодавцю ( Чернігівській районній раді ) призвело до здійснення Чернігівською районною радою впродовж 2013 р. за рахунок коштів загального фонду покриття витрат сторонніх юридичних осіб - орендарів за спожиті ними послуги з теплопостачання на загальну суму 112321,12 грн. Внаслідок зазначеного порушення районній раді завдано збитків на суму 112321,12 грн.

Відповідно до ч.3 ст.35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, судом встановлено, що в результаті неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором про відшкодування витрат комунальних послуг виникла заборгованість перед позивачем по відшкодуванню витрат за теплопостачання у 2012 році на суму 77610 грн.

Вказана сума заборгованості підтверджується чинною постановою Чернігівського окружного адміністративного суду від 15.07.2014 р. у справі №825/2206/14, наданими сторонами актами - рахунками за 2012 рік (т.1 а.с.143-145, т.2 а.с.66-73), банківськими виписками про часткову оплату боргу відповідачем (т.2 а.с.75-88).

Як встановлено ч.1 ст.626, ч.1 ст.627, ч. 1 ст.628 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно з ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності зі ст. 193 Господарського кодексу України та ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Доказів про оплату боргу відповідач не надав.

За таких обставин вимоги про стягнення 77610 грн. боргу є обгрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до п.2.3 договору про відшкодування витрат комунальних послуг відповідач зобов'язався сплачувати фактичні витрати за користування, зокрема, і теплопостачання, згідно виставлених рахунків, актів орендодавця до 25 числа місяця, наступного за звітним.

При несвоєчасному внесенні плати сплачувати пеню із розрахунку подвійної облікової ставки НБУ від несплаченою суми наданих послуг за кожен день прострочки.

Обґрунтованих заперечень щодо неправильного нарахування пені, процентів річних та інфляційних відповідач не надав.

Пеня позивачем правильно розрахована за період з 10.09.2012 р. по 31.05.2013 р. у сумі 2631,11 грн., а тому підлягає стягненню на його користь.

Відповідно до ч.2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем правильно розраховані проценти річних за період з 03.04.2012 р. по 20.08.2013 р. у сумі 3034,50 грн. та витрати від інфляції за період з 02.09.2012 р. по 31.05.2013 р. у сумі 452,39 грн., які підлягають стягненню на його користь.

Щодо заявлених вимог по стягненню 1674,82 грн. судового збору.

Судові витрати у справі №927/1161/13 покладені на сторони пропорційно задоволеним вимогам відповідно до ст.49 ГПК України.

Договором про відшкодування витрат комунальних послуг орендодавцю від 03.01.2012 р. сторони передбачили, що орендодавець здійснює оплату, зокрема, за теплову енергію і виставляє орендарю для оплати рахунки та акти. Орендар, в свою чергу, зобов'язався сплачувати орендодавцю фактичні витрати за користування (в т.ч. і за теплопостачання)

Оскільки спір у справі №927/1161/13 виник в зв'язку з неналежним виконанням районною радою договірних зобов'язань щодо оплати спожитої теплової енергії підстав для покладення на відповідача у справі №927/242/15 частини судових витрат, які понесла Чернігівська районна рада у справі №927/1161/13 суд не знаходить. У цій частині позову необхідно відмовити.

Заперечуючи позов відповідач посилається на відсутність належного бюджетного фінансування, умови договору за якими він зобов'язався сплачувати платежі в межах бюджетних асигнувань

Згідно з ч.1 ст.96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями, а статтями 525, 526 названого Кодексу і статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльності відповідача яким станом на 30.09.2013 р вказана заборгованість не обліковувалась, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. №11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005.

Також, договором про відшкодування витрат комунальних послуг від 03.01.2012 р. не було передбачено відшкодування позивачу послуг по теплопостачанню тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами на бюджетний період.

В такій редакції були укладені договори між сторонами тільки на 2013 рік (т.1 а.с.44-47).

За таких обставин підстави заперечення позову відповідачем не заслуговують на увагу і судом відхиляються.

Судові витрати у справі покладаються на відповідача у відповідності до ст.49 ГПК України.

Керуючись ст. 49,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково і стягнути з Чернігівської районної державної адміністрації, вул. Шевченка 48, м. Чернігів, код 04061688, на користь Чернігівської районної ради Чернігівської області, вул. Шевченка, 48, м. Чернігів, код 24843051, 77 610 грн. боргу, 2 631,11 грн. пені, 3 034,50 грн. процентів річних, 452,39 грн. інфляційних витрат та 1 827 грн. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В решті позову про стягнення 1 674,82 грн. - відмовити.

Повне рішення складено 16.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Федоренко

.