РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015Справа №910/6597/15-г
За позовом Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування»

до Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто»

про стягнення 50000 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Ємельянова М.В. (представник за довіреністю);

від відповідача - не з'явилися.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (далі - Відповідач) заборгованості з відшкодування матеріальної шкоди, заподіяної внаслідок ДТП, в розмірі 50000 грн. оскільки Відповідач, як страховик винної в ДТП особи, всупереч вимогам Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» не відшкодував Позивачу матеріальну шкоду, завдану страхувальником Відповідача внаслідок ДТП.

На запит суду в порядку ст. 65 ГПК України від МТСБУ надійшла інформація по полісу обов'язкового страхування № АС/8653019.

У судове засідання Відповідач своїх представників не направив, відзиву на позов не подав, хоча про призначення справи до розгляду Відповідача було повідомлено заздалегідь - 26.03.2015, що вбачається зі зворотного повідомлення про вручення поштового відправлення у якому надсилалась ухвала суду про порушення провадження у даній справі на адресу місцезнаходження Відповідача, тому будь-які несприятливі наслідки неявки повноважних представників у судове засідання покладаються відповідно на Відповідача.

Судом враховано, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Явка представників сторін у судове засідання обов'язковою не визнавалась. Відповідач також не був позбавлений права та можливості (в матеріалах справи відсутні докази протилежного) надати, якщо вважав за потрібне, відзив на позов та/або будь-які додаткові пояснення і докази заздалегідь до судового засідання в письмовому вигляді через канцелярію суду, направити поштою, кур'єром тощо.

Клопотань про відкладення розгляду справи до початку та під час судового засідання не надходило, та перед судом не доведено обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні. Отже, суд дійшов висновку про відсутність встановлених ст. 77 ГПК України підстав для відкладення розгляду справи та відповідно до статті 75 ГПК України, здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника Позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

07.09.2014 по вул. Чорноморського Козацтва, в м. Одеса, була скоєна ДТП, а саме відбулося зіткнення автомобіля «ВАЗ», д.р.н. ВН7216АА, яким керувала Часовщик О.Ю., з автомобілем «Пежо», д.р.н. ВХ8156АР, яким керував Славін А.М. Причинами ДТП стало те, що водій Часовщик О.Ю., керуючи автомобілем «ВАЗ», д.р.н. ВН7216АА, не вибрала безпечної швидкості та дистанції руху, не врахувала дорожньої обстановки та її змін, внаслідок чого здійснила зіткнення з автомобілем «Пежо», д.р.н. ВХ8156АР, чим порушила п. 13.1 ПДР України. Дані обставини підтверджуються довідками ДАІ про обставини ДТП, копії яких містяться у матеріалах справи.

Внаслідок вказаної ДТП було пошкоджено автомобіль «Пежо», д.р.н. ВХ8156АР (Застрахований автомобіль), який відповідно до залученої до матеріалів справи копії реєстраційного талону належить Славіну А.М. на праві власності, був під його керуванням на час ДТП, та який був застрахований Позивачем на підставі Договору добровільного страхування, копія якого залучена до справи (далі - Договір добровільного страхування). Вигодонабувачем за вказаним договором є страхувальник.

На підставі вищевказаного, за умовами Договору добровільного страхування, враховуючи рахунки-фактури ремонтного СТО Застрахованого автомобіля від 16.09.2014, Звіт № 09-019 від 06.10.2014 про визначення вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля та розміру завданого його власнику матеріального збитку (з ремонтною калькуляцію в системі AUDATEX, 51620,20 грн., коефіцієнт зносу відсутній), Позивачем було складено страховий акт, відповідно до якого Позивач розрахував та виплатив страхове відшкодування в розмірі 54058,40 грн. на користь ремонтного СТО Застрахованого автомобіля та вигодонабувачу (копія платіжного доручення залучена до справи).

При цьому, закон не зобов'язує страховика запитувати згоду вигодонабувача на виплату страхового відшкодування на відновлення Застрахованого автомобіля, та матеріали справи не містять доказів, що вигодонабувач за Договором страхування заперечував проти виплати Позивачем суми страхового відшкодування на рахунок ремонтного СТО, та оскільки відновлення пошкодженого майна не суперечить ані інтересам вигодонабувача, ані страхувальника за вказаним договором, і Відповідачем не доведено протилежного.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Відтак, Позивач, здійснивши виплату страхового відшкодування, набув права потерпілої особи в межах здійсненої виплати.

Як убачається з матеріалів справи, шкоду було заподіяно водієм автомобіля «ВАЗ», д.р.н. ВН7216АА, Часовщик О.Ю., під час експлуатації вказаного автомобіля, її вину у вчиненні ДТП та скоєнні адміністративного правопорушення за ст. 124 КУпАП встановлено залученою до матеріалів справи постановою районного суду.

На час скоєння вищевказаної ДТП цивільно-правова відповідальність Часовщик О.Ю., як особи, яка експлуатує автомобіль «ВАЗ», д.р.н. ВН7216АА на законних підставах, була застрахована Відповідачем на підставі договору (полісу) № АС/8653019 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб становить 50000 грн., франшиза - 0 грн. Отже, Відповідач є особою на яку вказаним полісом покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля «ВАЗ», д.р.н. ВН7216АА, на час ДТП.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до Звіту № 09-019 від 06.10.2014 вартість відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля становить 51620,20 грн., коефіцієнт фізичного зносу складових автомобіля (Ез) відсутній; фактично відновлювальний ремонт Застрахованого автомобіля згідно рахунку СТО коштував 52952,40 грн. та 456 грн.

Відповідачем не надано суду доказів на спростування встановленого Позивачем розміру матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, коефіцієнту фізичного зносу складових автомобіля, а також не спростовано розрахованої Позивачем суми страхового відшкодування. Клопотання про витребування доказів в порядку ст. 38 ГПК України та про призначення експертизи в порядку ст. 41 ГПК України Відповідачем також не заявлялося.

Судом встановлено, що наведені у вищеописаному Звіті матеріли, деталі та роботи не суперечать описаним у рахунках СТО, та знаходяться у причинно-наслідковому зв'язку з завданими Застрахованому автомобілю пошкодженнями внаслідок ДТП, що відображені в довідках ДАІ, і Відповідачем не надано доказів протилежного, а також, як зазначалось вище, не спростовано належними засобами доказування, що розмір матеріального збитку, завданого власнику Застрахованого автомобіля, внаслідок його пошкодження в ДТП, та обрахований Позивачем розмір страхового відшкодування є необґрунтованими або завищеними.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту. Франшиза - частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування (стаття 9 Закону України «Про страхування»).

Враховуючи вищезазначені обставини, умови полісу № АС/8653019 та положення статей 12, 22, 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», статей 9, 27 Закону України «Про страхування» та статей 993, 1192 ЦК України, у Відповідача в зв'язку з настанням ДТП виник обов'язок відшкодувати Позивачу шкоду, виходячи з встановленої вищеописаним Звітом вартості відновлювального ремонту пошкодженого у ДТП Застрахованого автомобіля (51620,20 грн.) та з вартості фактичного відновлювального ремонту Застрахованого автомобіля згідно рахунку СТО (52952,40 грн. та 456 грн.), при цьому в межах суми, право на вимогу якої перейшло до Позивача в зв'язку з виплатою страхового відшкодування (54058,40 грн.), але не більше (обмежуючись) лімітом відповідальності Відповідача за спірним страховим випадком (50000грн.) за мінусом франшизи (0 грн.), та отже в сумі 50000 грн.

З матеріалів справи слідує, що Позивач з метою отримання коштів від Відповідача звернувся до останнього з вимогою (заявою) про виплату страхового відшкодування за полісом № АС/8653019. Дана вимога та документи, які необхідні для виплати страхового відшкодування на користь Позивача, були отримані Відповідачем 26.01.2015, отже у Відповідача було достатньо часу для дослідження страхового випадку, та запитання, у випадку необхідності, для його дослідження, додаткових документів, пояснень тощо.

Проте Відповідач після настання страхового випадку та отримання вищезазначеної заяви суми страхового відшкодування на користь Позивача не виплатив, обґрунтованих заперечень до Позивача не висунув, і до суду не подав.

Суд також зауважує, що Позивач у справі, що розглядається, отримав право вимоги потерпілої особи після виплати останній страхового відшкодування та не був зобов'язаний звертатися безпосередньо до особи, відповідальної за заподіяний збиток, або до особи, у якої застраховано її цивільно-правову відповідальність, з вимогою виплати матеріального відшкодування, та може реалізувати своє право шляхом подачі позову до суду. Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 04.11.2014 (справа № 3-165гс14), і відповідно до ст. 111-28 ГПК України вона є обов'язковою до застосування та для всіх судів України.

З огляду на все вищенаведене, заявлені позовні вимоги про стягнення 50000 грн. визнаються судом обґрунтованими та такими, що підлягають повному задоволенню.

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на Відповідача.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Гарант-Авто» (м. Київ, провулок Новопечерський, 19/3; ідентифікаційний код 16467237) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «ВіДі - Страхування» (Київська область, Києво-Святошинський район, с. Софіївська Борщагівка, вул. Велика Кільцева, 56; ідентифікаційний код 35429675) 50000 (п'ятдесят тисяч) грн. відшкодування матеріальної шкоди (виплати страхового відшкодування), а також 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 20.04.2015

Суддя Сташків Р.Б.