РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14.04.2015Справа №910/3281/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ДО ЕНД КО АЕРОПОРТ ГАСТРОНОМІ"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "АРТ ІНДАСТРІЗ"

про стягнення 2895,00 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Бабін В. С. (дов. б/№ від 05.03.2015);

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ :

Заявлено позов про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "АРТ ІНДАСТРІЗ" заборгованості за угодою про виготовлення рекламних банерів від 27.10.2014 в розмірі 2895,00 грн. сплаченого авансу.

Позивач свої позовні вимоги мотивує тим, що останній, згідно домовленостей із відповідачем щодо проведення робіт по виготовленню рекламних банерів, перерахував на користь останнього грошові кошти в якості попередньої оплати в сумі 2895,00 грн., проте відповідачем вказані роботи проведені не були.

Отже, наведена обставина призвела до звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача попередньої оплати за невиконані роботи в сумі 2895,00 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 порушено провадження по справі № 910/3281/15-г, розгляд справи призначено на 16.03.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 16.03.2015 підтримав заявлені позовні вимоги та через відділ діловодства суду подав документи на виконання ухвали суду про порушення провадження у справі.

Незважаючи на належне повідомлення про час і місце засідання у справі відповідач в засідання не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, про причини неявки суд не повідомлено.

Враховуючи нез'явлення представника відповідача в засідання суду і невиконання останнім вимог ухвали суду про порушення провадження у справі, господарський суд ухвалою від 16.03.2015 відклав розгляд справи на 14.04.2015.

Представник позивача в судовому засіданні 14.04.2015 підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, відзив на позовну заяву не подав, про поважні причини неявки суд не повідомив, хоча про час і місце судового засідання був належним чином повідомлений, що підтверджується відміткою на звороті ухвали суду та конвертом про повернення поштового відправлення з відміткою за закінченням встановленого строку зберігання.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування ГПК України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувався з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протоколи судових засідань, які долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 14.04.2015 відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

На виконання усних домовленостей, досягнутих між товариством з обмеженою відповідальністю "ДО ЕНД КО АЕРОПОРТ ГАСТРОНОМІ", як замовником, (далі - позивач) та товариством з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "АРТ ІНДАСТРІЗ", як підрядником, (далі - відповідач), з виготовлення рекламних банерів, останнім виставлено позивачеві рахунок від 27.10.2014 № 0149 на оплату проведення вказаних робіт в сумі - 2895,00 грн. (засвідчена копія вказаного рахунку наявна у матеріалах справи).

Позивач, виконуючи свої грошові зобов'язання, здійснив на користь відповідача повну попередню оплату товару, що підтверджується платіжним дорученням від 27.10.2014 № 673 (засвідчена копія вказаного розрахункового документу наявна в матеріалах справи).

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, відповідно до статті 11 Цивільного кодексу України є, зокрема, договори. Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно з частиною 1 статті 202 Цивільного кодексу України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Положенням статті 205 Цивільного кодексу України визначено, що правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин, для якого законом не встановлена обов'язкова письмова форма, вважається вчиненим, якщо поведінка сторін засвідчує їхню волю до настання відповідних правових наслідків.

Господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (ст. 181 Господарського кодексу України).

Статтею 638 Цивільного кодексу України та частиною 2 статті 180 Господарського кодексу України визначено, що договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом, як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди.

Факт виставлення відповідачем рахунку на оплату товару та оплати його позивачем свідчить про виникнення між сторонами спору договірних правовідносин з підряду, укладеного останніми у спрощений спосіб (далі - Договір), відтак, в силу ст. 837 Цивільного кодексу України, істотними умовами договору підряду є предмет (роботи) та ціна, які узгоджені сторонами спору у рахунку від 27.10.2014 № 0149.

Згідно зі статтями 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного Кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускаються (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Положеннями ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок допущеного з боку відповідача порушення за Договором, відповідач замовлені позивачем роботи не виконав.

Виходячи з платіжного доручення від 27.10.2014 № 673, позивач здійснив на користь відповідача повну попередню оплату в сумі 2895,00 грн.

Таким чином, вартість невиконаних відповідачем робіт складає 2895,00 грн.

У зв'язку із наведеною обставиною, 18.12.2014 позивач надіслав відповідачеві на адресу останнього лист № 240 із вимогою повернення сплачених грошових коштів, оскільки минула необхідність у виконанні замовлених робіт зі спливом великої кількості часу (засвідчена копія вказаного листа наявна в матеріалах справи). Однак, вказаний лист був повернутий позивачеві поштовим зв'язком у зв'язку із закінченням терміну зберігання поштового відправлення.

Отже, з урахуванням наведених вище фактичних обставин та наявних у матеріалах даної справи доказів, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

За приписом ч. 1 ст. 846 ЦК України строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду.

Частиною 3 ст. 612 Цивільного кодексу України та ч. 2 ст. 220 Господарського кодексу України унормовано, що якщо внаслідок прострочення боржника виконання зобов'язання втратило інтерес для кредитора, він може відмовитися від прийняття виконання і вимагати відшкодування збитків.

Суд відзначає, що сторонами спору доказів, підтверджуючих, виконання відповідачем робіт на суму 2895,00 грн. або повернення вказаної суми коштів позивачеві, сторонами спору не подано.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Підсумовуючи сукупність встановлених вище фактів, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача суми попередньої оплати робіт в сумі 2895,00 грн. підлягає задоволенню.

З огляду на те, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "РЕКЛАМНО-ВИРОБНИЧА КОМПАНІЯ "АРТ ІНДАСТРІЗ" (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 21, офіс 406; ідентифікаційний код 35946752, з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ДО ЕНД КО АЕРОПОТР ГАСТРОНОМІ" (08300, Київська обл. м. Бориспіль, вул. Запорізька, буд. 6; ідентифікаційний код 39002293, на будь-який його рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду) заборгованість в сумі 2895 (дві тисячі вісімсот дев'яносто п'ять) грн.. 00 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.. 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 15.04.2015 року.

Суддя Грєхова