КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа№ 910/9559/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - Мерлянова С.М.

від відповідача - Ковальчук І.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Міністерства оборони України на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 (суддя Ващенко Т.М.)

за позовом Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара»

до Міністерства оборони України

про стягнення коштів,-

Постанову прийнято 07.04.2015 у зв`язку з оголошенням перерви в судовому засіданні 19.03.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач звернувся до Господарського суду м. Києва з позовом до Міністерства оборони України про стягнення коштів.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 позовні вимоги були задоволені повністю. Стягнуто з відповідача на користь позивача 100000 грн. боргу.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій вказує, що рішення прийнято з порушення норм матеріального права та при неповному з`ясуванні обставин, що мають значення для справи, а тому просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 20.01.2015 та прийняти нове рішення, яким в задоволені позовних вимог відмовити повністю.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 20.02.2015 апелянту відновлено строк на подання апеляційної скарги, прийнято її до провадження та призначено до розгляду.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому зазначив, що рішення суду першої інстанції є правомірним та обґрунтованим, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представники сторін в судове засідання з`явилися та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

18.02.2012 між позивачем Державним підприємством «Судноплавний завод імені 61 комунара», як виконавцем, та відповідачем Міністерством оборони України, як замовником був укладений договір № 247/1/12/1-61/518 про закупівлю послуг та робіт за державні кошти.

Відповідно до п. 1.1 договору позивач зобов'язується у 2012 надати послуги з технічного обслуговування і ремонту, модернізації і розбирання суден, платформ та конструкцій плавучих (надати послуги та виконати роботи з утримання ракетного крейсера проекту 1164, заводський № 2011), зазначені в п. 1.2 договору, а відповідач - прийняти і оплатити такі послуги та роботи.

Пунктом 3.1 договору визначена гранична ціна договору в розмірі 6085167,54 грн., яка затверджена протоколом узгодження (додаток № 1 до договору).

Згідно пунктів 4.1. 4.2 договору, розрахунки проводяться відповідачем за фактично надані послуги та виконані роботи на підставі актів приймання-здачі (за формою наведеною у додатку №2).

Оплата здійснюється після затвердження сторонами акту після пред'явлення рахунку (за умов надходження коштів за відповідною бюджетною програмою на рахунок відповідача).

Строк надання послуг та виконання робіт - з 01.03.2012. до 31.12.2012. (п. 5.1 договору).

Позивач зобов'язаний щомісячно, не пізніше 20-го числа місяця, наступного за звітним, надавати відповідачу після розгляду ГВП (головне військове представництво) 1301 акт та розрахунково-калькуляційні матеріали.

Акт підписується начальником ГВП 1301 та надається на затвердження відповідачу (п. 6. 3.3 договору).

Відповідач зобов'язаний своєчасно приймати надані послуги та виконані роботи через ГВП 1301, сплачувати їх в повному обсязі, відповідно до затвердженого акту (п. 6.1.1 Договору).

Строк дії договору сторонами погоджено в п. 10.1 відповідно до якого договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2012. включно, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами зобов'язань за даним договором.

27.12.2012. між сторонами підписано додаткову угоду № 3 до договору, відповідно до якої сторони погодили, що позивач зобов'язується з 1.01 по 19.02.2013 надати послуги та виконати роботи з утримання корабля.

Також сторони погодили, що зобов'язання відповідача з прийняття і оплати послуг та робіт у 2013 році виникають після укладення відповідної додаткової угоди, а строк надання послуг та виконання робіт - до 19.02.2013.

22.03.2013 між сторонами було підписано додаткову угоду № 4 до договору, відповідно до якої сторони погодили, що загальна сума договору складає 7 292 028,87 грн.

Обсяг фінансування та зобов'язання сторін у 2013 році за загальним фондом складає 1 207 660,53 грн.

Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.05.2013 включно.

З метою забезпечення безперервності утримання крейсера в 2013 році, що й передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.09.2005 № 358, позивачем надавались відповідачу (в особі Департаменту розробок і закупівлі озброєння та військової техніки) усі документи вказані в їх листі від 04.12.2012 № 247/6/4858 для проведення процедури закупівлі в одного учасника послуг та робіт, відповідно до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Позивач, звертаючись із даним позовом до суду, мотивує свої вимоги тим, що вартість наданих ним послуг та виконання робіт з утримання крейсера за період з 20.02.2013 по 28.02.2013 становить 292741,15 грн., згідно акту № 1А прийому-здачі наданих послуг та виконання робіт та за період з 01.03.2013 по 25.03.2013 становить 575168,59 грн. згідно акту № 2А прийому-здачі наданих послуг та виконання робіт.

Зазначені грошові кошти відповідачем в добровільному порядку не оплачені, в зв'язку з чим він просить стягнути з відповідача заборгованості в розмірі 100000 грн. (в зв'язку з відсутністю коштів по сплаті судового збору в повному обсязі) за надані послуги та використані роботи з утримання крейсера з 20.02.2013 по 25.03.2013.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, мотивує це тим, що між сторонами не існувало договірних відносин після 19.02.2013, а тому й відсутнє зобов`язання щодо сплати вказаних коштів.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно з п. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до положень п. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг а плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як вірно було встановлено судом першої інстанції, з метою забезпечення безперервності утримання крейсера в 2013 році, що й передбачено розпорядженням Кабінету Міністрів України від 05.09.2005 № 358, позивачем надавались відповідачу (в особі Департаменту розробок і закупівлі озброєння та військової техніки) усі документи вказані в їх листі від 04.12.2012 № 247/6/4858 для проведення процедури закупівлі в одного учасника послуг та робіт, відповідно до вимог Закону України «Про здійснення державних закупівель» .

В протоколі переговорів між відповідальними представниками відповідача, як замовника та позивача, учасника щодо закупівлі в одного учасника послуг від 11.01.2013 № 75/2/1/1 зафіксовано, позивачем була надана цінова пропозиція з калькуляційними розрахунками (структури граничної вартості, переліком необхідних робіт, переліком матеріалів, переліком інших спеціальних витрат) на загальну вартість 6 362 930,04 грн. та на строк надання послуг - з 20.02.2013 до 31.12.2013, та зазначено, що договір на закупівлю послуг буде укладено у письмовій формі відповідно до положень Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України після проведення переговорів з учасником та акцепту його пропозиції відповідно до вимог Закону «Про здійснення державних закупівель», а умови договору про закупівлю не повинні відрізнятися від пропозиції учасника процедури закупівлі.

В повідомленні відповідача від 18.01.2013 № 286/3/188 про акцепт пропозиції конкурсних торгів, або цінової пропозиції, або пропозиції за результатами застосування процедури закупівлі в одного учасника послуг та робіт з утримання крейсеру у 2013 році, отриманого позивачем 28.01.2013, учасником - переможцем визначено позивача.

Ціна ж акцептованої пропозиції конкурсних торгів 6 362 930, 04 грн., що і є ціною послуг та виконання робіт згідно розрахунково-калькуляційних матеріалів виконавця, підписаного від відповідача представником 1301 ГВП та погодженого начальником 1301 ГВП Міністерства оборони України, на період з 20.02.2013 до 31.12.2013 включно.

Зазначене повідомлення про акцепт пропозиції було опубліковано відповідно до ч. З ст. 39 Закону України «Про здійснення державних закупівель» і в державному офіційному друкованому виданні з питань державних закупівель.

29.01.2013 на адресу позивача надійшов лист з проектом договору про закупівлю послуг та робіт за державні кошти з граничною ціною 6362 930,04 грн. (п. 3.1) з визначенням строку надання послуг та виконання робіт з 20.02.2013 до 31.12.2013 (п. 5.1), протоколом № 1 (додаток № 1 до проекту договору) узгодження граничної ціни, яка з ПДВ складає 6 362 930,04 грн., з посиланням на висновок ГВП 1301 № 854 від 24.12.2012 та зразок акту прийому - здачі наданих послуг та виконаних робіт з утримання крейсера (додаток 2 до проекту договору).

Як вбачається з матеріалів справи, відповідно до акту № 1А прийому-передачі наданих послуг та виконаних робіт з утримання ракетного крейсера проекту 1164, заводський № 2011 у лютому (з 20 лютого по 28 лютого включно) 2013, позивач в період з 20.02.2013 по 28.02.2013 надав відповідачу послуги та роботи з утримання крейсера, вартість яких складає 292741,15 грн. Зазначений акт підписаний лише позивачем, відповідачем зазначений акт - не підписаний.

Відповідно до акту № 2А прийому-передачі наданих послуг та виконаних робіт з утримання ракетного крейсера проекту 1164, заводський № 2011 у березні (за період з 01 березня до 25 березня включно) 2013, позивач в період з 01.03.2013 по 25.03.2013 надав відповідачу послуги та роботи з утримання крейсера, вартість яких складає 575168,43 грн. Зазначений акт також підписаний лише позивачем.

Починаючи з 11.04.2013 позивачем надсилались на адресу відповідача листи-повідомлення про необхідність, зокрема, оплати наданих послуг та виконаних робіт з утримання крейсера з 20.02.2013 по 25.03.2013 згідно актів № 1 та № 2.

Відповідач, листом № 247/6/1965 від 13.05.2013, повідомив позивача про те, що у зв'язку з відсутністю договірних відносин між сторонами оплата витрат у період з 20.02.2013 до 25.03.2013 є проблематичною. Для вирішення цього питання направлено запит до Міністерства економічного розвитку і торгівлі України, щодо порядку та можливості оплати з 20.02.2013 до 25.03.2013, та буде надана додаткова інформація.

В той же час з даного листа вбачається, що відповідач не заперечував факт надання позивачем послуг та виконання робіт з утримання крейсера в період з 20.02.2013 до 25.03.2013, будь-яких зауважень чи заперечень з приводу якості, вартості та об'єму наданих послуг, відповідач позивачу не надсилав.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 09.12.2013 у справі № 910/21775/13, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2014, задоволено позов Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» до Міністерства оборони України про стягнення заборгованості в розмірі 87000 грн. та встановлено, що фактична вартість наданих позивачем послуг та виконаних ним робіт з утримання крейсера за період з 20.02.2013 по 28.02.2013, складає 292 741,15 грн., і з 01.03.2013 по 25.03.2013, яка складає 575 168,59 грн., згідно актів № 1А та № 2А, загалом на суму 867 909,74 грн., відповідачем не оплачено.

Крім того, рішенням Господарського суду міста Києва від 12.05.2014 у справі № 910/4350/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014. та постановою Вищого господарського суду України від 10.12.2014 задоволено позов Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара» до Міністерства оборони України та стягнуто частину заборгованості в розмірі 100 000 грн. за надані послуги та використані роботи з утримання Крейсера з 20.02.2013 по 25.03.2013.

Відповідно до ст. 35 Господарського процесуального кодексу України, обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, преюдиційні факти є обов'язковими при вирішенні інших справ та не підлягають доказуванню, оскільки їх істинність встановлено у рішенні, у зв'язку з чим немає необхідності встановлювати їх знову, піддаючи сумніву істинність та стабільність судового акту, який набрав законної сили.

За вказаних обставин та враховуючи те, що факт надання позивачем та отримання відповідачем послуг з утримання крейсеру за період з 20.02.2013 по 28.02.2013 на суму 292 741,15 грн. та за період з 01.03.2013 по 25.03.2013 на суму 575168,43 грн. підтверджується матеріалами справи, не заперечується сторонами та встановлено під час розгляду справи № 910/21775/13 та справи № 910/4350/14, доказів оплати наданих позивачем та отриманих відповідачем послуг (виконаних робіт) за період з 20.02.2013 по 28.02.2013 на суму 292 741,15 грн. та за період з 01.03.2013 по 25.03.2013 на суму 575168,43 грн. під час розгляду справи відповідачем не надано, суд першої інстанції правомірно дійшов висновку, що вимога позивача про стягнення з відповідача 100000 грн. заборгованості за надані послуги (виконані роботи) з утримання крейсера підлягає задоволенню.

Згідно зі статтею 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 Господарського процесуального кодексу України).

Надання позивачем та отримання відповідачем послуг (виконання робіт) з утримання крейсера в період з 20.02.2013 по 28.02.2013 на суму 292 741,15 грн. згідно акту № 1А та в період з 01.03.2013 по 25.03.2013 на суму 575168,43 грн. згідно акту № 2А відповідачем під час розгляду справи, як в суді першої так і в суді апеляційної не оспорювалося.

Крім того, відповідачем також не оспорювався той факт, що надані позивачем та отримані відповідачем послуги (виконані роботи) за період з 20.02.2013 по 28.02.2013 на суму 292 741,15 грн. та за період з 01.03.2013 по 25.03.2013 на суму 575168,43 грн. відповідачем не оплачені.

Твердження апелянта в апеляційній скарзі проте, що у нього відсутній обов`язок по оплаті отриманих послуг від позивача у період з 20.02.2013 по 26.03.2013 у зв`язку з відсутність договірних правовідносин, не приймається колегією суддів з підстав вище зазначених, а також з урахуванням того, що додатковою угодою № 3 до договору від 18.02.2012 № 247/112/1 про закупівлю послуг та робіт за державні кошти сторони погодили строк дії договору до 31.03.2013 включно, а додатковою угодою № 4 від 22.03.2013 до договору строк його продовжено до 31.05.2013 включно.

Зазначені додаткові угоди підписані без будь-яких заперечень як позивачем, так і відповідачем, відповідають вимогам ст. 651 Цивільного кодексу України, у встановленому законодавством порядку недійними не визнавались.

Отже, в зазначений позивачем період відносини сторін щодо утримання крейсеру були врегульовані договором 18.02.2012 № 247/112/1 про закупівлю послуг та робіт за державні кошти, з урахуванням додаткових угод № 3, № 4 та у відповідача існували зобов'язання щодо оплати наданих позивачем, обумовлених в договорі послуг.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно задоволені позовні вимоги Державного підприємства «Суднобудівний завод ім. 61 комунара», а тому апеляційна скарга Міністерства оборони України не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга Міністерства оборони України залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Міністерства оборони України залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 у справі № 910/9559/14- без змін.

Матеріали справи № 910/9559/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко