РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа №910/1446/15-г
За позовом Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий дім "Еліт"

про стягнення 342 030 331,71 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Кирийчук І.М. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення з відповідача 342 030 331,71 грн. заборгованості за кредитним договором № 03-12П від 06.03.12 р., з яких: 167 000 000,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 91 669 011,76 грн. заборгованості за несплаченими процентами, 16 297 369,86 грн. неустойки за прострочення сплати кредиту, 8 226 842,67 грн. неустойки за прострочення сплати процентів, 49 374 390,93 грн. сума індексу інфляції за час прострочення виконання зобов'язання по сплаті кредиту та процентів, 6 122 716,49 грн. проценти за користування чужими грошовими коштами у розмірі 3% річних, 3 340 000,00 грн. штрафу.

27.03.15 р. через канцелярію суду представником позивача подано документи для долучення до матеріалів справи.

Відповідач своїми правами, передбаченими ст. 22 ГПК України, не скористався, свого представника у засідання суду не направив, про дату та час судового розгляду повідомлявся належним чином. Ухвала суду про порушення провадження у справі від 30.01.2015р., ухвали від 17.03.2015р., 31.03.2015р. про відкладення розгляду справи, були надіслана відповідачу на адресу, вказану в позовній заяві та витягу з ЄДРПОУ станом на 23.03.2015р. та повернені до суду із зазначенням причини повернення: «за закінченням терміну зберігання» та «не знаходиться» відповідно.

Відповідно до пункту 3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р., особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК. За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, тому справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

06.03.2012 між АК "Брокбізнесбанк" (банк за договором), правонаступником якого є позивач, та відповідачем - ТОВ "Еліт" (позичальник за договором) був укладений кредитний договір №03-12П, за умовами якого, банк надає позичальнику у тимчасове користування на умовах повернення, строковості, платності та цільового характеру використання грошові кошти (кредит), на умовах визначених цим Договором.

Кредит надається у вигляді відкличної поновлювальної кредитної лінії з лімітом заборгованості у розмірі 160 000 000,00 грн; термін користування кредитом: до 01.03.2013 року; процентна ставка за користування кредитом: 22 проценти річних; кредит надається на цілі: поновлення обігових коштів.

Відповідно до п. 2.1 договору, видача кредиту на цілі вказані в п. 1.2 цього договору, здійснюються у безготівковій формі на підставі заяви позичальника та платіжного доручення, укладеної додаткової угоди до цього Договору про надання коштів в розрізі кредитної лінії (окремо по кожній сумі, що має надаватись).

Після надходження письмових заяв та платіжних доручень від позичальника про надання коштів в межах відкритої кредитної лінії, банк і позичальник укладають додаткові угоди до цього договору про надання коштів в розрізі кредитної лінії. Після підписання такої додаткової угоди, банк, протягом 5 банківських днів перераховував позичальнику кошти за реквізитами, вказаними в його письмовій заяві та платіжних дорученнях.

Моментом (днем) надання кредиту вважається день перерахування грошових коштів на відповідні рахунки вказані в заяві позичальника (п. 2.4).

Згідно п.2.5, проценти нараховуються в межах терміну користування кредитом, що визначений в п. 1.1.2 цього договору, на суму фактичного залишку заборгованості за кредитом, із розрахунку календарної кількості днів у році та календарної кількості днів в місяці. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту і не враховується день повернення кредиту.

Умовами п. 2.6 договору визначено, нарахування процентів за користування кредитом здійснюється у валюті кредиту щомісячно з 27 по 30/31 число поточного місяця за період дня перерахування з позичкового рахунку позичальника грошових коштів на його поточний або інший вказаний позичальником рахунок по 26 число включно місяця, в якому надано кредит.

В подальшому проценти нараховуються щомісячно з 27 числа минулого місяця по 26 число включно поточного місяця при повному погашенні кредиту до дня погашення (не включно).

Пунктом 2.9 договору визначено, що моментом (днем) повернення кредиту вважається день зарахування на відповідні рахунки банку суми кредиту, процентів, комісій, неустойки, визначених цим договором. Якщо цей день не є банківським то платіж повинен бути здійсненим не пізніше наступного банківського дня.

Погашення заборгованості позичальника за цим договором здійснюється в наступній черговості: прострочена заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом (якщо прострочення буде мати місце); в другу чергу погашається строкова заборгованість за нарахованими процентами за користування кредитом; в третю чергу погашається прострочена заборгованість по поверненню кредиту (якщо прострочення буде мати місце); в четверту чергу - строкова заборгованість по поверненню кредиту; в п'яту - заборгованість по сплаті комісій; в шосту - заборгованість за неустойку, у випадку її нарахування банком; в сьому - інші витрати банку. Банк може змінити порядок погашення заборгованості на власний розсуд (п. 2.10).

Сторони у п.7.1 договору погодили, що цей договір набуває чинності з дати його підписання та скріплення печатками сторін та діє до повного виконання позичальником своїх зобов'язань за цим договором.

Додатковими угодами до договору сторони погоджували та визначали розмір наданих траншів кредитних коштів в межах ліміту по договору, порядок нарахування процентів за користування кредитів, змінювали процентну ставку у разі непогашення кредиту.

Зокрема, додатковою угодою № 13 від 28.03.2013р. позичальнику було збільшено ліміт відкличної поновлювальної кредитної лінії до 208 000 000,00 грн.

Додатковою угодою № 12 від 01.03.2013р. термін користування кредитом було продовжено до 05.03.2014р. (включно) та передбачено, що у разі не погашення позичальником кредиту та/або процентів у строк, визначений в п.1.1.2 та п.2.7 кредитного договору, починаючи з наступного календарного дня за датою, вказаною у п.1.1.2 та п.2.7 кредитного договору, нарахування процентів за простроченою частиною кредиту здійснюється за фіксованою процентною ставкою у розмірі 31 % річних.

Як вбачається з матеріалів справи, банком за заявами позичальника, відповідно до додаткових угод до договору, було надано кредитні кошти в розрізі відкличної поновлювальної кредитної лінії у розмірі 209 000 000,00 грн., що підтверджується платіжними дорученнями та меморіальними ордерами, копії яких долучені до справи.

Спір у справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань за кредитним договором № 03-12П від 06.03.12 р. у сумі 167 000 000,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 91 669 011,76 грн. заборгованості за несплаченими процентами, 16 297 369,86 грн. неустойки за прострочення сплати кредиту.

Відповідно до ст. 1054 ЦК України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до ч. 2 ст. 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Сторони в Договорі погодили розмір процентів за користування кредитом на підставі якого позивачем правомірно обраховано суму заборгованості по сплаті процентів.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Матеріалами справи підтверджується, що позивач на виконання умов кредитного договору відкрив відповідачу відкличну відновлювальну кредитну лінію з загальним лімітом в сумі 209 000 000,00 грн. (кредит) на поповнення обігових коштів строком до 05.03.2014р. включно, зі щомісячною сплатою 22% річних за користування кредитом, та нарахування процентів за прострочення частини кредиту за фіксованою ставкою у розмірі 31 % річних.

Відповідач не виконав свої зобов'язання за кредитним договором №03-12П від 06.03.2012р. у визначені строки та у повному обсязі.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість по кредитному договору станом на 19.01.2015р. становить 167 000 000,00 грн. заборгованість по основній сумі кредиту, 91 669 011,76 грн. заборгованість за несплаченими процентами за період з 27.03.2012р. по 19.01.2015р.

16.06.2014 банк звернувся до позичальника з вимогою №6611/012-01 про погашення заборгованості за кредитним договором, яка отримана відповідачем 18.06.2014, згідно повідомлення про вручення поштового відправлення, та залишена без задоволення та відповіді.

Умовами п 1.1.2 кредитного договору в редакції додаткової угоди № 12 від 01.03.2013р., сторони погодили, що термін користування кредитом до 05.03.2014 включно, таким чином, враховуючи умови договору та положення ст.ст. 530, 1050 Цивільного кодексу України, строк виконання відповідачем грошового зобов'язання по поверненню кредиту та сплаті процентів за користування кредитним коштами на момент розгляду справи судом настав.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

Доказів оплати відповідачем 167 000 000,00 грн. заборгованості по основній сумі кредиту, 91 669 011,76 грн. заборгованості за несплаченими процентами по договору, у т.ч. в установлені строки, суду не надано.

У відповідності до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Судом встановлено, що відповідач у встановлений строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, тому дії відповідача є порушенням зобов'язання (ст. 610 Цивільного кодексу України), і він вважається таким, що прострочив (ст. 612 Цивільного кодексу України), відповідно є підстави для застосування встановленої законом відповідальності.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Пунктом 6.1 договору передбачено, що за порушення строків погашення заборгованості за кредитом та/або строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісій Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення. При розрахунку неустойки приймаються: рік - 365 /366 днів, місяць - рівний календарній кількості днів.

Також позивач вказує, що протягом періоду кредитування позичальником порушувались зобов'язання щодо повернення кредиту та сплати процентів, що призвело до нарахування штрафних санкцій, передбачених умовами кредитного договору.

Умовами п.4.2.6 кредитного договору встановлено обов'язок позичальника надавати Банку всі необхідні документи для здійснення перевірки цільового використання кредиту, аналізу фінансового стану Позичальника, зокрема щоквартально до 25 числа місяця, наступного за звітним кварталом, надавати Банку фінансову інформацію, пов'язану з діяльністю Позичальника у звітному кварталі (в тому числі баланс (форму №1), звіт про фінансові результати (форму №2), однак, починаючи з 2014 року вказані зобов'язання позичальником не виконуються.

Відповідно до п.6.3 кредитного договору, Банк має право нараховувати Позичальнику неустойку в розмірі 0,5 % від суми фактичного залишку заборгованості за кредитом у разі невиконання чи неналежного виконання позичальником умов п.4.2.6. Кредитного договору за кожен факт порушення.

За невиконання відповідачем свого зобов'язання, позивачем також нараховано 16 297 369,86 грн. неустойки за прострочення сплати кредиту, 8 226 842,67 грн. неустойки за прострочення сплати процентів та 3 340 000,00 грн. штрафу за невиконання умов п. 4.2.6 договору, розрахунок яких судом перевірено.

Також, позивач просить стягнути з відповідача 49 374 390,93 грн. інфляційних втрат по сплаті кредиту та процентів, 6 122 716,49 грн. 3% річних на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України, які є обґрунтованими.

Відповідач письмового відзиву, доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, свого контррозрахунку суми позову, не надав.

Враховуючи викладене, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги є обґрунтованими та підлягають задоволенню повністю.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір, у разі задоволення позовних вимог, покладається на відповідача.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Статтею 5 Закону України "Про судовий збір" визначені пільгові категорії щодо сплати судового збору, в т.ч. уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб - у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку (п. 22 ч. 1 ст. 5).

Фактично з даним позовом до суду звернулось Публічне акціонерне товариство "Брокбізнесбанк", від імені якого діє Уповноважена особа на здійснення тимчасової адміністрації в ПАТ "Брокбізнесбанк" - Курений О.В., призначений рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 11.06.2014 р. № 45 "Про початок ліквідації ПАТ "Брокбізнесбанк" та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію"

Відповідно до ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" станом на 01.01.2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218,00 грн.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру справляється судовий збір у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080,00 грн.).

При зверненні з даним позовом про стягнення 342 030 331,71 грн., належна до сплати суми судового збору становить 73 080,00 грн. (60 розмірів мінімальної заробітної плати).

Враховуючи, що позивач звільнений від сплати судового збору, судовий збір підлягає стягнення з відповідача в доход Державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 33, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

1. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 115-А, код 32396857) на користь Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" (03057, м. Київ, просп. Перемоги, б. 41, код 19357489) 167 000 000 (сто шістдесят сім мільйонів) грн. 00 коп. заборгованості по основній сумі кредиту, 91 669 011 (дев'яносто один мільйон шістсот шістдесят дев'ять тисяч одинадцять) грн. 76 коп. заборгованості за несплаченими процентами, 16 297 369 (шістнадцять мільйонів двісті дев'яносто сім тисяч триста шістдесят дев'ять) грн. 86 коп. неустойки за прострочення сплати кредиту, 8 226 842 (вісім мільйонів двісті двадцять шість тисяч вісімсот сорок дві) грн. 67 коп. неустойки за прострочення сплати процентів, 49 374 390 (сорок дев'ять мільйонів триста сімдесят чотири тисячі триста дев'яносто) грн. 93 коп. інфляційних втрат, 6 122 716 (шість мільйонів сто двадцять дві тисячі сімсот шістнадцять) грн.49 коп. 3% річних, 3 340 000 (три мільйони триста сорок тисяч) грн. 00 коп. штрафу.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Еліт" (01032, м. Київ, вул. Саксаганського, б. 115-А, ) в доход Державного бюджету України 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. судового збору.

Накази видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Суддя О.М.Ярмак