РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015Справа №910/6408/15-г

за позовомПриватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Гарант-Система"
до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА"
провідшкодування матеріальної шкоди 50 000,00 грн.
суддя Пукшин Л.Г.

Представники:

від позивача Тучкова К.В. - представник за довіреністю № 31 від 23.12.2014;
від відповідачане з'явились

В судовому засіданні 08.04.2015, в порядку ст. 85 ГПК України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія «Гарант-Система» до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія "ОРАНТА" про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 50 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що ПрАТ «СК «Гарант-Систем» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000745 від 28.10.2013р., внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди виплачено страхове відшкодування власнику пошкодженого автомобіля марки «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, а тому позивачем відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Оскільки, цивільна відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер АІ 8560 ВВ, водій якого визнаний винним у скоєнні ДТП, була застрахована ВАТ НАСК «Оранта», позивачем було направлено останньому регресну вимогу. Враховуючи, що відповідачем не відшкодовано заявлену суму збитків, позивач просить стягнути з відповідача 50000,00 грн. в якості виплати страхового відшкодування.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 18.03.2015 порушено провадження у справі № 910/6408/15-г за вказаною позовною заявою та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 08.04.2015.

31.03.2015 на адресу господарського суду надійшла інформація з єдиної централізованої бази даних МТСБУ щодо полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, відповідно до якого було застраховано цивільно-правову відповідальність власника транспортного засобу «Daewoo Lanos», державний номер АІ 8560 ВВ.

У судове засідання, призначене на 08.04.2015 представник відповідача не з'явився, вимоги ухвали суду не виконав, відзив на позовну заяву не надав, про причини неявки суд не повідомив, хоча про дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення 539.

Представник позивача вимоги ухвали суду від 18.03.15 виконав, надав пояснення по суті спору, позовні вимоги підтримав.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

28 жовтня 2013 року за договором добровільного страхування наземного транспорту № 05-16/000745 ПрАТ «СК «Гарант-Систем» (далі - позивач) було застраховано автомобіль марки «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, страхувальник - Савченко Олександр Арсентійович, вигодонабувач за договором - Савченко Наталія Арсентівна, строк дії страхового полісу з 01.11.2013 по 31.10.2014.

З Довідки № 9414100 про дорожньо-транспортну пригоду вбачається, що 18.07.2014р. на перехресті вул. Вишгородської з Великою кільцевою дорогою в м. Києві мала місце дорожньо-транспортна пригода - зіткнення за участю автомобілів: «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, що належить Савченко Наталії Арсентівні, під керуванням Савченко Олександра Арсентійовича та автомобіля «Daewoo Lanos», державний номер АІ 8560 ВВ, що належить Резнік Діані Анатолівні, під керуванням Резнік Анатолія Володимировича.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Резнік А.В. вимог п.п. 16.6 Правил дорожнього руху України, якого визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення передбаченого ст. 124 КУпАП України постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2014р. справа № 756/10242/14-п.

21.07.14 страхувальник звернувся до позивача із повідомленням про настання події, що має ознаки страхового випадку та 07.08.14 із заявою про виплату страхового відшкодування на рахунок СТО для здійснення ремонту.

Вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, в результаті його пошкодження у ДТП, відповідно до експертного Висновку № 475/14 від 29.07.14 складає 76791,03 грн.

Фактичні витрати на відновлювальний ремонт транспортного засобу марки «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, в результаті його пошкодження при ДТП, відповідно до рахунку-фактури № 2/31 від 31.07.14 склали 55255,25 грн.

За страховим випадком - ДТП що сталась 18.07.2014р. за участю застрахованого автомобіля «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, згідно складеного страхового акту № 05-17/235 від 07.08.14 позивачем було визначено суму страхового відшкодування в розмірі 55255,25 грн., виплата якого підтверджується платіжними дорученнями № 1851 від 27.10.14 на суму 15000,00 грн, № 1859 від 28.10.14 на суму 10000,00 грн., № 1908 від 04.11.14 на суму 30255,25 грн.

Частиною 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

У листі Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" роз'яснено, що, визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Вина водія Резнік А.В., який керувала автомобілем «Daewoo Lanos», державний номер АІ 8560 ВВ, підтверджується постановою Оболонського районного суду м. Києва від 13.08.2014р. справа № 756/10242/14-п.

Пунктом 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

З матеріалів справи вбачається, що між відповідачем, як страховиком, та Резнік Д.А. як страхувальником, було укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, що діяв з 18.07.14 по 17.07.15 року (Поліс АІ/1702585), відповідно до якого забезпечений транспортний засіб - автомобіль «Daewoo Lanos», державний номер АІ 8560 ВВ, ліміт відповідальності за заподіяну шкоду майну становить 50 000,00 грн., франшиза - 0,00 грн.

Таким чином відповідач є відповідальною особою за завдані збитки власнику автомобіля «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН, відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» в межах, передбачених договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності, а до позивача як страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором добровільного страхування наземних транспортних засобів № 05-16/000745 ПрАТ від 28.10.2013р., перейшло право вимоги, яке потерпіла особа мала до відповідача як особи, відповідальної за завдані збитки.

Аналогічні висновки по застосуванню положень закону містяться у постанові Верховного Суду України судової палати у господарських справах від 25 листопада 2008 року (справа 11/406-07), а також і у постанові Верховного Суду України № 3-118гс11 від 07.11.2011р. (справа № 48/562), які згідно ч. 2 ст. 82 ГПК України є обов'язкові до врахування судом при прийнятті рішення у справі.

За чинним законодавством України окрім особи, винної у завданні шкоди, потерпілий у ДТП має також право одержати майнове відшкодування або за рахунок страхової організації, якою застраховане його майно, за правилами і в порядку, встановленому Цивільним кодексом України та Законом України «Про страхування», або за рахунок страховика, яким застраховано відповідальність особи, що володіє транспортним засобом, водія якого визнано винним у ДТП, за правилами та у порядку, встановленому ЦК України та Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Право потерпілого обрати той чи інший спосіб захисту чинним законодавством не обмежене. В даному випадку потерпілий звернувся за відшкодуванням майнової шкоди до позивача, який застрахував його майно - автомобіль «Volkswagen», державний номер АА 4706 ІН.

В розумінні положень Закону «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» позивач набув (в порядку регресу) право на виплату страхового відшкодування від страховика винної особи.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до пункту 12.1 статті 12 Закону України „Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

За договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності (поліс АІ/1702585) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50000 грн., франшиза - 0,00 грн, таким чином з відповідача підлягає стягненню сума страхового відшкодування виплаченого позивачем в межах ліміту відповідальності, що і відповідає розміру заявлених позовних вимог.

З метою досудового врегулювання спору позивач звернувся до відповідача з заявою вих. № 05/689 від 09.12.14 про відшкодування шкоди в порядку регресу, яка була отримана відповідачем 12.12.14. Доказів виплати страхового відшкодування позивачу відповідачем не надано.

Відповідальність страховика винної особи регламентована положеннями Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та обмежується укладеним договором страхування, в свою чергу зазначеним законом випадки, коли шкода не відшкодовується страховиком (або МТСБУ) визначені у ст. 32 і доказів наявності таких суду не представлено.

За таких обставин суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 50000,00 грн. страхового відшкодування є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору в розмірі 1827,00 грн. відповідно до положень статті 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства «Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081 м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7-Д, ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Гарант-Система» (04070 м. Київ, вул. П. Сагайдачного/Ігорівська, буд. 10/5 літ. А, ідентифікаційний код 31725819) страхове відшкодування в сумі 50 000 (п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп., судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

3 Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 10.04.2015 р.

Суддя Л.Г. Пукшин