номер провадження справи 11/22/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

15.04.2015 Справа № 908/700/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі:

головуючий - суддя Гончаренко С.А.,

розглянувши в відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» (вул. Набережна Перемоги, буд. 32, м. Дніпропетровськ, Дніпропетровська область, 49094, ),

до відповідача: Приватне акціонерне товариство «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, Донецька область, 83052, тел. , ; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, Київська область, 03186, ),

відомості про представників сторін та учасників судового процесу:

від позивача: Пшенична К.О. - дов. №2.37.70.0/Д-926 від 05.06.2014;

від відповідача: не з'явився;

про стягнення 11182,09 грн.,

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Запорізької області надійшла позовна заява приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ІНГОССТРАХ» про стягнення з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» 11182,09 грн. страхового відшкодування, в порядку регресу.

Ухвалою від 03.02.2015р. порушено провадження у справі, призначені дата і час судового засідання, сторони зобов'язані надати документи та вчинити дії, необхідні для всебічного та об'єктивного вирішення спору.

У зв'язку з неявкою повноважного представника відповідача, з метою витребування додаткових доказів та для надання можливості сторонам нормативно та документально обґрунтувати свої доводи і заперечення судовий розгляд відкладався.

Позивач обґрунтовуючи позовні вимоги зазначив, що між ним та товариством з обмеженою відповідальністю «Автоприват» був укладений договір страхування № DNFMA!40300826 від 21.03.2012р. Внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталася з вини Крайтора В.Б. застрахованому автомобілю було заподіяно матеріальну шкоду у розмірі 12024,59 грн. Позивач виплатив вигодонабувачу страхове відшкодування в сумі 11692,09 грн. (за вирахуванням суми франшизи) на підставі страхового акту. Оскільки відповідальність водія, винного у дорожньо-транспортній пригоді застрахована у відповідача, позивач просить в порядку регресу стягнути суму виплаченого страхового відшкодування з ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА». Разом з цим, позивач просить судові витрати, пов'язані із розглядом справи віднести на відповідача.

Відповідач в відзиві проти задоволення позову заперечив, вважає, що оскільки позивач не звертався до позивача з вимогою про виплату страхового відшкодування, зобов'язання його здійснити у ПрАТ «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» не виникло, а відтак у справі відсутній предмет спору. Просить провадження у справі припинити.

Крім того, відповідач стверджує, що розмір страхового відшкодування має бути зменшений ще й на суму ПДВ, як того вимагає абз. 2 пп. 2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Вивчивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, встановив наступні обставини:

Статтею 11 Цивільного кодексу України закріплено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до п. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до п. п. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

21.06.2012р. між приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «ІНГОСТРАХ» (страховик) та товариством з обмеженою відповідальністю «Автоприват» (Страхувальник) був укладений договір страхування наземного транспорту № DNFMA!40300826.

Застрахованим транспортним засобом є автомобіль Ford Transit, державний реєстраційний номер АЕ0614НА.

Відповідно до п. 7.1 договору, дорожньо-транспортна пригода (ДТП) відноситься до застрахованих договором ризиків.

Згідно ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначену у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

21.08.2013 року по вул. Малогвардійській у м. Дніпропетровськ, біля будинку № 13, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого транспортного засобу та автомобіля ГАЗ, державний реєстраційний номер АЕ4203ЕТ, під керуванням Крайтора В.Б.

Відповідно до ст. 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Стаття 1187 Цивільного кодексу України передбачає, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання, утримання якого створює підвищену небезпеку.

Дорожньо-транспортна пригода сталася з вини Крайтора В.Б, який перед поворотом ліворуч на переконався, що це буде безпечно, допустив зіткнення із застрахованим транспортним засобом, чим порушив п. 10.1 Правил дорожнього руху України.

Постановою Амур-Нижньодніпровського районного суду м. Дніпропетровська від 18.09.2013р. Крайтора В.Б. було визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Згідно полісу № АВ/4352779 на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність Крайтора Валерія Борисовича була застрахована у приватному акціонерному товаристві «Українська акціонерна страхова компанія «АСКА», за яким відповідач прийняв на себе, як страховик, зобов'язання забезпечити відшкодування шкоди в обсязі встановленого ліміту відповідальності, заподіяної третім особам внаслідок дорожньо-транспортної події, винуватцем якої буде зокрема Крайтор В.Б., як особа, яка має право керувати транспортним засобом ГАЗ, державний реєстраційний номер АЕ4203ЕТ, на законних підставах.

Відповідно до п. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик, відповідно до лімітів відповідальності, відшкодовує у встановленому цим законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 36.4 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів» передбачено право страховика за договором обов'язкового страхування цивільної відповідальності власника транспортного засобу в разі настання страхового випадку здійснювати виплату страхового відшкодування безпосередньо потерпілим або погодженим з ними підприємствам, установам та організаціям, що надають послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Стаття 22 Цивільного кодексу України встановлює, що особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування.

Частиною 2 ст. 1192 Цивільного кодексу України передбачено, що розмір збитків, що підлягають відшкодуванню потерпілому, визначається відповідно до реальної вартості втраченого майна на момент розгляду справи або виконання робіт, необхідних для відновлення пошкодженої речі.

Відповідно до висновку № 22-08-13Л про оцінку шкоди, завданої власнику дорожнього транспортного засобу від 28.08.20013р. вартість відновлювального ремонту автомобіля склала 24130,94 грн. в т.ч. ПДВ 20% - 4021,82 грн. (ремонт-калькуляція № 22-08-13Л від 28.08.2013р.), а розмір матеріальної шкоди, завданої страхувальнику внаслідок вказаної дорожньо-транспортної пригоди з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу склала 12024,59 грн. (в. т.ч. ПДВ 20%)

На виконання умов договору страхування наземного транспорту № DNFMA!40300826 від 21.03.2012р. позивач по зазначеному страховому випадку на підставі Страхового акту № И-3009 від 23.09.2013р. та заяви страхувальника здійснив виплату страхового відшкодування вигодонабувачу - Твердохліб І.А. у розмірі 11692,09 грн. (за вирахуванням суми франшизи), що підтверджується платіжним дорученням № 2965 від 23.09.2013р.

Слід зазначити, що вказана сума містить в собі податок на додану вартість в сумі в розмірі 2338,42 грн.

Згідно частини 1 статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Таким чином, до позивача, відповідно до ст. 27 Закону України «Про страхування», ст. 993 Цивільного кодексу України, а також ч. 1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право вимоги до відповідача, як страхувальника по відношенню до Крайтора В.Б відшкодувати матеріальну шкоду.

Стаття 193 Господарського кодексу України передбачає, суб'єкти господарювання та учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору.

Аналогічне положення закріплено в ст. 526 Цивільного кодексу України. Так, зобов'язання повинно виконуватися належним чином відповідно умовам договору та вимогам цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а у разі відсутності таких умов і вимог - згідно звичаїв ділового обігу або іншим вимогам, які звичайно ставляться.

Відповідач взяті на себе зобов'язання за договором в частині повної та своєчасної виплати страхового відшкодування належним чином не виконав, тому суд вважає позовні вимоги про стягнення з нього 9353,67 грн. (страхове відшкодування без ПДВ) заявлені правомірно і обґрунтовано, підтверджені зібраними у справі доказами, а тому підлягають задоволенню.

Стосовно частини позовних вимог в сумі 2338,42 грн. (ПДВ) слід зазначити наступне.

Пунктом 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку на додану вартість, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених ст. 41 цього Закону - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту.

Згідно з п. 196.1.3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податком на додатну вартість операції з надання послуг із страхування, співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів.

Тобто, у разі, якщо страхові суми не перераховуються безпосередньо потерпілому (позивачу), а спрямовуються на придбання у платника податку на додану вартість послуг по ремонту, заміщенню, відтворенню застрахованого об'єкта чи товарно-матеріальних цінностей, які мають бути використані в процесі його ремонту (запчастини та інші витратні матеріали тощо), то розрахунок суми виплат на таке придбання здійснюється з урахуванням сум податку на додану вартість.

Отже, зобов'язання страховика щодо сплати суми податку на додану вартість виникають лише внаслідок фактичного надання послуги з проведення такого ремонту за умови, що виконавець цієї послуги є платником податку на додану вартість. Таким чином, у випадку не проведення фактичного ремонту транспортного засобу, або проведення його особою, яка не є платником податку на додатну вартість, податкові зобов'язання не виникають.

Оскільки сума матеріальної шкоди перераховувалась на рахунок потерпілої особи а не суб'єкту господарської діяльності, що здійснювала відновлювальний ремонт та є платником податку на додану вартість, позовні вимоги в цій частині не підлягають задоволенню.

Заперечення та клопотання відповідача про припинення провадження у справі в зв'язку з відсутністю предмету спору, як наслідок відсутності доказів звернення позивача з заявою про отримання страхового відшкодування судом до уваги не приймаються.

Позивач не є потерпілою особою у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» (ст. 1.3), а тому норми статті 36.2. не поширюється на правовідносини, що виникли між страховиком-позивачем у розумінні Законом України «Про страхування» та страховиком-відповідачем у розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів».

Потерпіла особа (в розумінні Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів») вже отримала страхове відшкодування на підставі Закону України «Про страхування». Позовні вимоги ґрунтуються виключно на нормах ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, згідно яких до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

До позивача не переходили права потерпілої особи, що передбачені Законом України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», як помилково вважає відповідач, - позивача набув виключно право вимоги відшкодування витрат, пов'язаних із сплатою страхового відшкодування в порядку Закону України «Про страхування».

З цим чітко кореспондуються норми ст. 36.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», згідно якої виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування, лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

В даному випадку позивач і є тією іншою особою, яка сплатила страхове відшкодування за договором майнового страхування.

Жодна із зазначених норм не містить посилання на те, що позивач мав обов'язково звертатись до страховика, в якого застрахована цивільно-правова відповідальність особи, винної у скоєнні ДТП, з вимогою щодо отримання суми виплаченого страхового відшкодування; натомість ними передбачено перехід до позивача права на отримання відшкодування в межах фактичних затрат до особи, відповідальної за завдані збитки.

Судові витрати віднести на відповідача пропорційно задоволеним позовним вимогам.

Враховуючи викладене, керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, Донецька область, 83052; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, 03186; ) на користь Приватного акціонерного товариства «Українська акціонерна страхова компанія АСКА» (юридична адреса: пр. Ілліча, буд. 100, м. Донецьк, Донецька область, 83052; поштова адреса: вул. Авіаконструктора Антонова, буд. 5, м. Київ, Київська область, 03186, ) в порядку регресу 9353 (дев'ять тисяч триста п'ятдесят три) грн. 67 коп. виплаченого страхового відшкодування без ПДВ та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В іншій частині позову відмовити.

В судовому засіданні 15.04.2015р. оголошені вступна та резолютивна частини рішення. Повний текст рішення складений та підписаний 17.04.2015р.

Суддя С.А. Гончаренко