РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015Справа №910/4648/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ»

до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

про зобов'язання виконати умови договору

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача: Тернова В.О.;

від відповідача: Пухта А.О.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» (далі-позивач) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (далі-відповідач) про зобов'язання відповідача виконати умови договору банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р., зокрема пункти 1.2, 2.2, 3.3.1., 3.3.2. договору, а саме, виконати платіжне доручення № 526 від 06.02.2015 р. і перерахувати кошти в сумі 13 340 400, 00 грн. з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» № 8826 відкритого в Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» № 2124 відкритий в Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанк Росії».

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.02.2015 р. порушено провадження у даній справі, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 19.03.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У судовому засіданні 19.03.2015 р. представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому просить суд відмовити у задоволенні позовних вимог, оскільки на підставі постанови правління Національного банку України від 02.03.2015 р. № 150 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонд гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 02.03.2015 р. № 51 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк», згідно з яким з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р. запроваджено тимчасову адміністрацію та призначено уповноважену особу Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на здійснення тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк».

Судом оголошувалась перерва до 06.04.2015 р.

У даному судовому засіданні представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги.

Представник відповідача у судовому засіданні заперечив проти задоволення позовних вимог.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України, рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та витребуваних судом.

У судовому засіданні 06.04.2015 р. відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» (далі - банк) та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» (далі - клієнт) укладено договір банківського рахунку № 93/27, умовами якого передбачено, що банк відкриває клієнту поточний рахунок № 8826 у національній валюті Україні, та отримує плату за обслуговування рахунку згідно з діючими на момент надання послуг тарифами банку. Підписанням даного договору клієнт підтверджує, що ознайомлений з діючими на момент укладення даного договору тарифами та не має жодних заперечень щодо них.

Відповідно до п. 1.2. договору, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок і кошти, що надходять клієнту, виконувати розпорядження клієнта щодо перерахування відповідних сум з рахунку та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно п. 2.2 договору, банк приймає розрахункові документи клієнта протягом:

2.2.1. операційного часу - платежі з рахунку виконуються банком у межах залишку грошових коштів на рахунку протягом поточного операційного дня;

2.2.2. після операційного часу - платежі з рахунку виконуються банком у межах залишку грошові кошти на рахунку не пізніше наступного робочого дня.

Банк приймає готівкові грошові кошти клієнта і зараховує їх на рахунок протягом операційного часу (п. 2.3 договору).

Умовами п. 2.5. договору передбачено, що клієнт доручає банку здійснювати договірне списання коштів в національній валюті з рахунку на рахунок № 0001 в АТ «Дельта Банк», МФО 380236, з метою купівлі іноземної валюти на міжбанківському валютному ринку України для погашення заборгованості клієнта за будь-якими договорами з урахуванням норм законодавства України, які укладені між сторонами, купити безготівкову іноземну валюту на міжбанківському валютному ринку України та здійснити договірне списання коштів в іноземній валюті, куплених та зарахованих на його поточний рахунок в іноземній валюті, з метою погашення заборгованості за будь-якими договорами, які укладені між сторонами.

Пунктами 3.3.1. та 3.3.2 договору визначено, що банк зобов'язується своєчасно здійснювати розрахункові операції клієнта згідно з вимогами законодавства України та нормативно-правових актів Національного банку України.

За розпорядженням клієнта перераховувати з рахунку грошові кошти у межах залишку грошових коштів на рахунку.

Відповідно до п. 4.1. договору, за допомогою АРМ «Клієнт-Банк», за умови укладання сторонами угоди банківського обслуговування в Системі Інтернет-банкінг, «WIIN-клієнт», клієнт може здійснювати:

4.1.1 підготовку платежів і відсилання їх до банку телефонними каналами зв'язку або каналами мережі Інтернет;

4.1.2 прийом банківських виписок за рахунками;

4.1.3 отримання довідкової інформації.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання та діє протягом одного року. У випадку відсутності заявок банку/клієнту про розірвання даного договору в термін за тридцять календарних днів до дати його припинення, термін дії даного договору вважається продовженим на кожний наступний календарний рік на таких самих умовах, якщо сторони не передбачать іншого (п. 7.1 договору).

29.07.2013 р. між Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» укладено угоду банківського обслуговування в Системі Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» № OMАІ-9А3DWF, умовами якого передбачено, що банк надає доступ клієнту до Системи Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» та забезпечує її подальше обслуговування та функціонування. Для цього клієнту надається доступ до спеціального Інтернет ресурсу банка, який забезпечує дану послугу, та знаходиться на сайті www.deltabank.com.ua

Відповідно до п. 2.2. угоди, клієнт здійснює користування Системою Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» відповідно до чинного законодавства України, документів банку та Інструкції, яка є невід'ємною частиною даної угоди.

Згідно п. 2.3 угоди, Система Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» використовується для таких розрахункових документів: платіжне доручення в національній та іноземній валюті, заявка на купівлі-продаж валюти, виписки по рахункам клієнта та інших документів, передбачених чинним законодавством України та документами банку. Не дозволяється формування розрахункових документів в електронному вигляді на підстав розрахункових документів, які мають додатки (реєстр чеків, реєстр документів за акредитивом тощо), а також формування клієнтом розрахункових документів в електронному вигляді на підставі платіжних вимог на примусове списання (стягнення) коштів. Ці платіжні вимоги надаються клієнтом до банку на паперових носіях у порядку, передбаченому чинним законодавством України.

Електронні розрахункові документи, відправлені відповідачу за допомогою Системи розглядаються як такі, що мають однакову юридичну силу нарівні з паперовими розрахунковими документами (п. 2.4 угоди).

Умовами п. 4.1.4 угоди передбачено, що банк зобов'язується, приймати до виконання електронні розрахункові документи, оформлені на надані клієнтом відповідно до Інструкції, умов даної угоди та чинного законодавства України, виконувати електронні розрахункові документи клієнта не пізніше банківського дня, наступного за днем надходження електронного розрахункового документа до банку. Електронні розрахункові документи, отримані від клієнта після 17:00 годин за Київським часом або не в банківський день, виконуються банком на наступний банківський день.

Дана угода набуває чинності з дати її підписання повноваженими представниками сторін та діє протягом одного року. У випадку відсутності заяви банку/клієнта про розірвання даної угоди в термін за календарних днів до дати його припинення, угода вважається продовженою на кожний наступний термін на таких самих умовах, якщо сторони не передбачать інше (п. 11.1 угоди).

Як вбачається з матеріалів справи, зокрема виписки по особовим рахункам з 02.02.2015 р. по 13.02.2015 р. у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» залишок на поточному рахунку позивача № 8826 становить 13 340 469, 06 грн.

Позивач звернувся до відповідача з платіжним дорученням № 526 від 06.02.2015 р. на переказ коштів у розмірі 13 340 400, 00 грн. з поточного рахунку позивача № 8826 на поточний рахунок № 2124, відкритому у Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанк Росії» на підставі договору № Т-132-013012124 від 14.11.2012 р.

Позивачем на адресу відповідача направлялась вимога № 3 від 09.02.2015 р., в якій позивач вимагає виконати платіжне доручення № 526 від 06.02.2015 р. та здійснити перерахування грошових коштів у сумі 13 340 400, 00 грн. з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» № 8826 на поточний рахунок № 2124 відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанк Росії», яка отримана відповідачем 09.02.2015 р., що підтверджується відтиском печатки Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк».

Відповідач на зазначену вище вимогу відповіді не надав, грошові кошти не перерахував.

Обґрунтовуючи свої вимоги, позивач зазначає, що відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо здійснення переказу коштів у сумі 13 340 400, 00 грн. у передбачені договором строки, а тому просить суд зобов'язати відповідача виконати умови договору банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р. в частині здійснення переказу коштів у сумі 13 340 400, 00 грн. за призначенням, згідно платіжного доручення № 526 від 06.02.2015 р.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Проаналізувавши зміст укладеного між сторонами договору банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р., суд дійшов висновку, що за своєю правовою природою він і є договором банківського рахунка.

Так, згідно з частиною першою статті 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною першою статті 626 Цивільного кодексу України визначено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до положень ст. 1066 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Банк має право використовувати грошові кошти на рахунку клієнта, гарантуючи його право безперешкодно розпоряджатися цими коштами.

Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовими коштами на власний розсуд.

Згідно ч. 3 ст. 1068 Цивільного кодексу України, банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видати або перерахувати з його рахунка грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа, якщо інший строк не передбачений договором банківського рахунка або законом.

Статтею 1073 Цивільного кодексу України передбачено, у разі несвоєчасного зарахування на рахунок грошових коштів, що надійшли клієнтові, їх безпідставного списання банком з рахунка клієнта або порушення банком розпорядження клієнта про перерахування грошових коштів з його рахунка банк повинен негайно після виявлення порушення зарахувати відповідну суму на рахунок клієнта або належного отримувача, сплатити проценти та відшкодувати завдані збитки, якщо інше не встановлено законом.

Відповідно до ст. 1074 Цивільного кодексу України, обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму, передбачених законом.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до п. 8.1 ст. 8 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження.

Пунктом 8.4 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" передбачено, що міжбанківський переказ виконується в строк до трьох операційних днів.

Положеннями статті 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 ст. 530 Цивільного кодексу України вставлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Судом встановлено, що відповідач не виконав свої зобов'язання за договором банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р.

Слід зазначити, що постановою правління Національного банку України від 02.03.2015 р. №150 Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» віднесено до категорії неплатоспроможних, а рішенням Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 02.03.2015 р. №51 було розпочато процедуру виведення Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації з 03.03.2015 р. по 02.06.2015 р.

Так, відповідно до ч. ч. 1 та 2 ст. 1 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", встановлено правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків. Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Згідно п. 8 ч. 1 ст. 2 ст. Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", неплатоспроможний банк - банк, щодо якого Національний банк України прийняв рішення про віднесення до категорії неплатоспроможних у порядку, передбаченому Законом України "Про банки і банківську діяльність".

Відповідно до ч. 1 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", з дня призначення уповноваженої особи Фонду призупиняються всі повноваження органів управління банку (загальних зборів, спостережної ради і правління (ради директорів) та органів контролю (ревізійної комісії та внутрішнього аудиту). Уповноважена особа Фонду від імені Фонду набуває всі повноваження органів управління банку та органів контролю з дня початку тимчасової адміністрації і до її припинення.

Пунктом 1 ч. 5 ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" передбачено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема, задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку.

Згідно з пунктами 3, 4 ч. 1 ст. 2 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", вклад - кошти в готівковій або безготівковій формі у валюті України або в іноземній валюті, які залучені банком від вкладника (або які надійшли для вкладника) на умовах договору банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або шляхом видачі іменного депозитного сертифіката, включаючи нараховані відсотки на такі кошти, в свою чергу, вкладник - фізична особа (крім фізичних осіб - суб'єктів підприємницької діяльності), яка уклала або на користь якої укладено договір банківського вкладу (депозиту), банківського рахунку або яка є власником іменного депозитного сертифіката.

Як вбачається з ч. 1 та п. п. 3, 4 ч. 2 ст. 37 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб", уповноважена особа Фонду діє від імені Фонду відповідно до цього Закону і нормативно-правових актів Фонду. Уповноважена особа Фонду має право, зокрема, продовжувати, обмежувати або припиняти здійснення банком будь-яких операцій та відмовлятися від виконання або розривати в порядку, встановленому законодавством України, будь-які договори (правочини) за участю банку, які є збитковими чи непотрібними для банку або виконання яких має негативний вплив на фінансовий стан банку.

З огляду на вищенаведене, відповідач був зобов'язаний виконати зобов'язання перед позивачем щодо переказу коштів у розмірі 13 340 400, 00 грн. з поточного рахунку позивача на поточний рахунок відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанк Росії», згідно платіжного доручення № 526 від 06.02.2015 р. у строки визначені договором банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р. та угодою банківського обслуговування в Системі Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» № OMАІ-9А3DWF від 29.07.2013 р. - не пізніше 07.02.2015 р., тобто до моменту введення тимчасової адміністрації.

Відповідно у відповідача відсутні правові підстави для невиконання зобов'язань посилаючись на здійснення тимчасової адміністрації та запровадження мораторію на задоволення вимог кредиторів.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України у постанові від 28.01.2015 р. у справі № 904/6931/14.

Згідно ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо переказу коштів у розмірі 13 340 400, 00 грн. у передбачені договором банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р., угодою банківського обслуговування в Системі Інтернет-банкінг «WIIN-клієнт» № OMАІ-9А3DWF від 29.07.2013 р. та законодавством України строки, суд дійшов висновку, що відповідачем порушено положення ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, ст. 193 Господарського кодексу України, а тому підлягають задоволенню вимоги позивача про зобов'язання відповідача виконати умови договору банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р. в частині здійснення переказу коштів у сумі 13 340 400, 00 грн. за призначенням, згідно платіжного доручення № 526 від 06.02.2015 р.

Щодо вимоги позивача про відшкодування вартості витрат на надання правової допомоги адвоката, суд відзначає наступне.

Згідно ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Пунктом 10 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 04.03.98 р. N 02-5/78 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» встановлено, що витрати позивачів та відповідачів, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК України. Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, і платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг.

Оскільки суду не надано доказів оплати наданих послуг (платіжного доручення або іншого документа), суд приходить до висновку про необґрунтованість вимог позивача про стягнення з відповідача витрат на правову допомогу.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» задовольнити.

2. Зобов'язати Публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ідентифікаційний код - 34047020) виконати умови договору банківського рахунку № 93/27 від 25.07.2013 р., в частині здійснення переказу коштів у сумі 13 340 400, 00 грн. з поточного рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» № 8826 відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Дельта Банк» на поточний рахунок Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» № 2124 відкритого у Публічному акціонерному товаристві «Дочірній банк Сбербанк Росії», згідно платіжного доручення № 526 від 06.02.2015 р.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, буд. 36-Б, ідентифікаційний код - 34047020) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «КВАНТ» (02095, м. Київ, вул. Урлівського, буд. 5-а, кв. 65, ідентифікаційний код - 25117789) 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено: 10.04.2015 р.

Суддя Бондарчук В.В.