ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року Справа № 904/10241/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Чимбар Л.В. (доповідач),

суддів: Антонік С.Г., Чоха Л.В.,

при секретарі судового засідання Мудрак О.М.

за участю представників сторін:

від позивача: Діхтяренко О.М. представник , довіреність №б/н від 30.12.14;

від відповідача: Свінухов О.В. представник, доіреність №10/14 від 26.05.14.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015р. у справі № 904/10241/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаш", м. Дніпропетровськ

про стягнення попередньої оплати за договором поставки в сумі 14 972 090 грн. 96 коп.

ВСТАНОВИВ

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015р. у справі №912/3715/14 (суддя Красота О.І.) позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" задоволено

Не погодившись з вказаним рішенням, ТОВ "Трансмаш" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду скасувати, як прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Посилається на те, що відповідно до положень п.2.1, 3.3, 3.4 договору поставки, а також окремо п.3 специфікації № 1 від 12.02.2013р. до договору вагони мали постачатись партіями, а тому постачальник не мав зобов'язань по поставці одразу всієї кількості вагонів, передбачених специфікацією.

В судовому засіданні 08.04.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Заслухавши доповідь судді - доповідача, пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, перевіривши законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду в повному обсязі, Дніпропетровський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного:

Як встановлено господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 20.10.2012 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" (далі-Постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" (далі-Покупець) був укладений Договір поставки №КП-10/10-2012 (далі-Договір), відповідно до пункту 1.1 якого Постачальник зобов'язується виготовити та поставити, а Покупець сплатити та прийняти напіввагони придатні для експлуатації на залізних дорогах колії 1520 мм та які мають можливість виходу на колії 1435 мм, 4-х осьові, моделі 12-9044 ТУ У 35.2-8:2005, виробництва ТОВ "Трансмаш" 2012-2013 року в, які відповідають технічним вимогам вказаним в Додатку №2 до Договору, іменовані в подальшому вагони.

Згідно пункту 2.1 Договору, кількість, ціна, строки (періодичність) поставки кожної партії вагонів, обсяг поставок (в штуках) та інші істотні умови поставки, не визначені Договором, узгоджуються сторонами у відповідних специфікаціях. Кожна узгоджена специфікація повинна містити посилання на Договір.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що строк поставки вагонів вказується в специфікаціях (Додаток 1 до Договору), які є невід'ємною частиною Договору.

Приймання-передача вагонів оформлюється підписаними сторонами Актами приймання-передачі на кожну партію вагонів, що поставляється. Датою переходу права власності на вагони, якщо сторонами не буде визначено інше, буде вважатись дата поставки вагонів (п. 3.3 Договору).

Відповідно до пункту 4.1 Договору, його загальна сума складає суму всіх специфікацій.

Пунктом 4.2 Договору передбачено, що ціна вагонів визначається сторонами в специфікаціях, які є невід'ємною частиною Договору.

Згідно пункту 5.1 Договору, Покупець здійснює оплату за вагони згідно специфікацій, які додаються до Договору.

Вимогами п. 5.3. Договору встановлено, що в разі прострочення здійснення оплати згідно специфікації, строки поставки вагонів збільшуються відповідно строку затримки проведення оплати.

Договір діє з моменту його підписання по 31.12.2013 року, а в частині зобов'язань до повного їх виконання (п. 11.1 Договору).

Специфікацією №1 від 12.02.2013 року сторони погодили поставку напіввагонів у кількості 180 одиниць на загальну суму 126 000 000 грн. 00 коп. з ПДВ (а.с. 17).

Відповідно до пункту 2 Специфікації, строк поставки погодженої партії вагонів - протягом лютого-березня 2013 року.

Пунктом 4 Специфікації передбачені умови оплати, а саме:

- 30% попередньої оплати (аванс) від загальної вартості вагонів за Специфікацією, що складає 37 800 000 грн. 00 коп. з ПДВ - протягом 5 банківських днів з дати підписання Специфікації;

- 20% попередньої оплати (аванс) від загальної вартості вагонів за Специфікацією, що складає 25 200 000 грн. 00 коп. з ПДВ - протягом 14 календарних днів з дати підписання Специфікації;

- решта 50% від вартості кожної відповідної партії вагонів, з розрахунку 350 000 грн. 00 коп. з ПДВ за один вагон - протягом 5 банківських днів з дати поставки такої партії вагонів.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідно до пункту 12.1 договору покупець має право відмовитись від договору поставки в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це постачальника, у випадку якщо прострочення поставки повної кількості вагонів у відповідності з діючою на момент поставки Специфікацією складає більше 30 календарних днів та в такому випадку Постачальник по письмовій вимозі Покупця, повинен повернути аванс в розмірі 70% вартості непоставленої кількості вагонів, а також сплатити відсотки за користування коштами з розрахунку 12% річних від отриманої суми авансу за час фактичного користування грошовими коштами, починаючи з дня отримання авансового платежу та закінчуючи днем списання коштів з поточного рахунку Постачальника. Крім того, Постачальник повинен сплатити штрафні санкції за порушення строку поставки вагонів, передбачених Договором та діючим законодавством України. Постачальник повинен повернути аванс, сплатити проценти за користування грошовими коштами Покупця та відповідні штрафні санкції протягом 5-ти календарних днів з дати пред'явлення відповідної вимоги Покупця (п. 12.2 Договору).

Як вважає колегія суддів, відповідно до вимог цивільного законодавства та умов укладеного договору, господарський суд необґрунтовано прийшов до висновку про наявність підстав для стягнення авансу в розмірі 70% вартості непоставленої кількості напіввагонів та 12% річних від отриманої суми авансу.

Відповідно до п.1 ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Виходячи з вимог ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Частиною 3 статті 538 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі

Відповідно до ч.1, ч.5 ст.692 Цивільного кодексу України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару; якщо продавець зобов'язаний передати покупцеві крім неоплаченого інший товар, він має право зупинити передання цього товару до повної оплати всього раніше переданого товару, якщо інше не встановлено договором або актами цивільного законодавства.

Як вбачається з п.3 ч.1 ст.611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, зміна умов зобов'язання.

Відповідно до пункту 5.3 договору поставки у разі несвоєчасного здійснення оплати згідно Специфікації, строки поставки вагонів збільшуються відповідно до строку затримки проведення оплати.

Тобто, у випадку порушення позивачем умов договору поставки та специфікації в частині оплати скаржник має право зупинити передання решти напіввагонів до моменту погашення заборгованості.

За період з 15.03.2013р. по 11.12.2013р. відповідачем в адресу позивача було поставлено 129 напіввагонів на суму 90 300 000,00грн., що підтверджується актами приймання-передачі напіввагонів (а.с.21-31) та актом звірки взаєморозрахунків (а.с.93).

Згідно акта звірки взаєморозрахунків (а.с.93) позивачем в якості оплати за напіввагони було перераховано 87 547 205,00грн., тобто борг позивача перед відповідачем за поставлені на піввагони складає: 90 300 000,00грн. - 87 547 205,00грн. = 2 752 795,00грн.

Після вказаної останньої дати поставки будь-яких перерахувань в рахунок оплати по договору за отримані напіввагони позивачем не здійснювалось.

Тобто, борг позивача по договору поставки за поставлені напіввагони у вказаному розмірі існував 18.12.2014р., коли позивачем було заявлено вимогу про відмову в односторонньому порядку від договору поставки від 20.10.2012р. №КП-10/10-2012

З вищевказаного вбачається, що зазначена заборгованість підтверджує правомірність дій відповідача щодо затримки передання 61 спірного напіввагона у власність позивача.

Крім того, частиною 2 статті 693 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Вказаним законом також передбачено повернення передоплати тільки в випадку непоставки оплаченого товару.

Отже, відповідно до викладених вище вимог ч.3ст.538 ЦК, ч.1ст.692, Цивільного кодексу України та п.5.3 договору у позивача були відсутні підстави для звернення з позовом до суду, а тому оскаржене рішення прийняте судом першої інстанції при неправильному тлумаченні пунктів 12.1, 12.2 договору поставки та вказаних норм закону.

Під час апеляційного перегляду справи, позивачем було надано заяву № 17/12-02 від 17.02.2014р. про зарахування зустрічних вимог по договору поставки в розмірі 2 813 245,96грн.

Вказане зарахування зустрічних вимог не впливає на вирішення спору по суті, оскільки 18.12.2014р. позивач звернувся до відповідача з вимогою, згідно якої відмовився від договору поставки в односторонньому порядку.

Приймаючи до уваги, що оскаржене рішення суду першої інстанції не відповідає вимогам закону та умовам договору, воно підлягає скасуванню, а в позові слід відмовити, судові витрати покласти на позивача.

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу публічного Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" задовольнити.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015р. у справі № 904/10241/14 скасувати та прийняти нове рішення.

В задоволені позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмаш" витрати по сплаті судового збору у розмірі 609 грн. за розгляд справи апеляційною інстанцією

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" в доход державного бюджету України 35931грн. судового збору за розгляд справи апеляційною інстанцією.

Видачу відповідних наказів доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом 20 днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий Л.О. Чимбар

Суддя Л.В. Чоха

Суддя С.Г. Антонік

Постанова виготовлена в повному обсязі 10.04.2015року.