ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"15" квітня 2015 р. Справа № 908/5897/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В. , суддя Тихий П.В.

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників сторін:

позивача - Самокиш В.Ю, за довіреністю №23-12/14-34 від 23 грудня 2014 року,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1614 З/1-42) на рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.15 у справі № 908/5897/14

за позовом ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль"

до ТОВ "Карпатибудінвест"

про стягнення 456 086,70 грн.

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням Господарського суду Запорізької області від 17 лютого 2015 року (суддя Проскуряков К.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (84205, Донецька область, м. Дружківка, вул. Радченко, буд. 34, п/р 2001 в АКБ ТК "Кредит" в м. Києві, МФО 322830, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (04073, м. Київ, пр. Московський, буд. 9, корп. 5, п/р в АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 300335, ) заборгованість у розмірі 456 086 (чотириста п'ятдесят шість тисяч вісімдесят шість) грн. 70 коп., судовий збір у розмірі 9 121 (дев'ять тисяч сто двадцять одна) грн. 73 коп.

Відповідач з вказаним рішенням суду першої інстанції не погодився, звернувся з апеляційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права, просить його скасувати.

01 квітня 2015 року від позивача надійшов відзив (вх.№5150).

09 квітня 2015 року від відповідача надійшло клопотання (вх.№5845).

14 квітня 2015 року позивачем з супровідним листом було надано додаткові письмові документи.

У судове засідання, яке відбулось 15 квітня 2015 року з'явився представник позивача. Представник відповідача своїм правом на участь у судовому засіданні не скористався.

Розглянувши клопотання відповідач від 09 квітня 2015 року про відкладення розгляду справи, заслухавши з цього приводу думку позивача, який заперечує проти його задоволення, колегія суддів дійшла висновку про відмову у його задоволенні, оскільки останнє не підтверджено документально.

Згідно із пунктом 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи те, що явка позивача не була визнана обов'язковою, а також те, що його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за його відсутності за наявними матеріалами у справі.

Дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

03.06.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" (далі - лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" (далі - лізингоодержувач) було укладено договір фінансового лізингу № LC5274-05/11 (далі - договір з усіма змінами, додатками та доповненнями), відповідно до п. 1.1. якого лізингодавець зобов'язується передати на умовах фінансового лізингу, без надання послуг з управління та технічної експлуатації, у тимчасове володіння та користування за плату майно, найменування, технічний опис, модель, рік випуску, ціна одинці, кількість і загальна вартість якого зазначаються в специфікації (Додаток № 2), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі на умовах цього договору.

Пунктами 2.1. - 2.3. договору передбачено, що вартість предмета лізингу на момент підписання цього договору становить 659726,83 грн.

Перерахування вартості предмета лізингу в грошовий еквівалент іноземної валюти здійснюється за формулою: вартість предмета лізингу, зазначена в п. 2.1. договору / курс придбання на момент передачі предмета лізингу лізингоодержувачу.

Викупна вартість предмета лізингу у грошовому еквіваленті іноземної валюти становить 1 % від вартості предмета лізингу, визначеної в п. 2.1. цього договору.

Розмір викупної вартості предмета лізингу у гривні визначається за курсом продажу (плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку (якщо сплата такого збору передбачена чинним законодавством України), та комісія АТ "Райффайзен Банк Аваль" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця в мережі Інтернет та підлягає сплаті лізингоодержувачем на умовах та в порядку, визначеному розділом 9 Загальних умов (Додаток № 4).

Згідно п.п. 3.2., 3.4. договору розрахований у грошовому еквіваленті іноземної валюти розмір заборгованості лізингоодержувача зазначається у графіку розрахунку заборгованості (Додаток № 1), який сторони підписують після визначення остаточної вартості предмета лізингу.

Зміст графіку (Додаток № 1) та порядок розрахунку за ним сторони погодили а момент підписання цього договору, а тому зазначений в ньому фактичний розмір заборгованості лізингоодержувача не змінює та не доповнює положень цього договору, а є лише фіксацією розрахункових даних.

Розмір авансового лізингового платежу за цим договором становить 0 % від вартості предмета лізингу, визначеного в п. 2.1. цього договору, та сплачується лізингоодержувачем на підставі відповідного рахунку лізингодавця та у зазначені в такому рахунку строки.

Пунктами 4.2. - 4.6., 4.8. договору передбачено, що лізингоодержувач сплачує відсотки за фінансування у період з моменту передачі предмета лізингу до повної виплати лізингоодержувачем заборгованості лізингодавцю, визначеної за правилами цього договору за ставкою LIBOR плюс 7 % від всієї суми заборгованості, визначеної в п. 3.1. цього договору. сума відсотків в грошовому еквіваленті іноземної валют підлягає перерахунку у гривню за курсом продажу, крім того ПДВ.

Лізингоодержувач протягом строку лізингу щомісяця сплачує лізингодавцю авансом поточні лізингові платежі, які розраховуються на перший робочий день кожного лізингового періоду за поточний місяць та складаються з суми, що ставиться в погашення вартості предмета лізингу та комісії лізингодавця.

До настання першого періоду лізингу, визначеного за правилами пункту 5.4. Загальних умов (Додаток № 4), лізингоодержувач сплачує тільки відсотки за фінансування, розраховані від заборгованості лізингоодержувача згідно п. 3.1. цього договору у гривні та за ставкою, визначеною у п. 4.2. цього договору.

Розмір комісії для кожного періоду лізингу розраховується за ставкою, визначеною в п. 4.2. цього договору, від заборгованості лізингоодержувача у грошовому еквіваленті іноземної валюти для відповідного періоду лізингу згідно графіку (Додаток № 1). Розрахована таким чином сума комісії перераховується у гривні за курсом продажу з дотриманням умов ч. 2 цього пункту.

Комісія лізингодавця розрахована у гривнях, не може бути менше різниці між поточним лізинговим платежем у гривні та граничною сумою, яка ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача згідно даних колонки Д Графіку (Додаток № 1).

При цьому, якщо в межах певного періоду лізингу сума, що ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача, розрахована в гривнях, виявиться меншою за суму, зазначену у колонці Д Графіку (Додаток № 1), то при визначенні комісії у гривнях застосовується така фактично розрахована сума, а не сума зазначена в колонці Д графіку.

У разі, якщо в певних періодах лізингу сума, що ставиться в погашення заборгованості лізингоодержувача, розрахована в гривнях, була меншою за суму, зазначену у колонці Д Графіку (Додаток № 1), то після закінчення строку лізингу (у останній лізинговий період) сторони здійснюють перерахунок (переоцінку) вартості предмета лізингу в бік її зменшення про що складають та підписують Акт переоцінки вартості предмета лізингу та розрахунок коригування вартісних та кількісних показників до податкової накладної (останній документ підписується відповідно до положень податкового законодавства, чинного на момент такої переоцінки).

Перерахунок лізингових платежів, розрахованих у грошовому еквіваленті іноземної валюти, здійснюється лізингодавцем за курсом продажу плюс ставка збору до Пенсійного фонду з купівлі іноземної валюти, що діє на момент виставлення рахунку (якщо сплата такого збору передбачена чинним законодавством України) та комісія АТ "Райффайзен Банк Аваль" з купівлі валюти, згідно офіційного сайту лізингодавця за адресою в мережі Інтернет.

Оплата всіх платежів за цим договором здійснюється лізингоодержувачем в національній валюті України - гривнях, шляхом перерахування грошових коштів на рахунок лізингодавця.

Всі додаткові послуги, визначені в Загальних умовах (Додаток № 4), а також ті, які не визначені цим договором та необхідність в яких може виникнути у лізингоодержувача, оплачуються лізингоодержувачем окремо за тарифами лізингодавця, розміщеними на офіційному сайті лізингодавця за адресою в мережі Інтернет.

Пунктом 5.1. договору визначено, що за несвоєчасну оплату будь-якого платежу (його частини) за договором лізингоодержувач сплачує лізингодавцю пеню у розмірі 0,2 % від суми простроченого платежу за кожний календарний день прострочення, починаючи з 5 дня прострочення виконання грошового зобов'язання.

Згідно п.7.2. договору сторони зобов'язані письмово, не пізніше 48 годин з моменту настання обставин непереборної сили, повідомити одна одну про настання таких обставин, якщо вони перешкоджають належному виконанню цього договору. Підтвердженням настання обставин непереборної сили є офіційне підтвердження таких обставин Товарно-промисловою палатою України.

01.10.2011 сторони уклали угоди про внесення змін до договору, якою Додаток № 1 (Графік розрахунку заборгованості) було викладено в новій редакції.

Відповідно до п. 1.2. Загальних умов фінансового лізингу (далі - Загальні умови) приймання та передача предмета лізингу оформляється Актом приймання-передачі. Часткова передача предмета лізингу не допускається. При цьому, лізингоодержувач зобов'язаний підписати та передати лізингодавцю Акт приймання-передачі предмета лізингу. У разі неотримання лізингодавцем підписаного Акту приймання-передачі предмета лізингу або письмового викладення претензій до предмета лізингу у зазначений в цьому пункті строк, акт приймання-передачі вважається підписаним, а предмет лізингу прийнятий лізингоодержувачем без будь-яких претензій в день складання акту.

Протягом п'яти днів з дня підписання Акта приймання-передачі лізингоодержувач зобов'язаний передати лізингодавцю копію (із пред'явленням для ознайомлення оригіналу) поліса обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників транспортних засобів і копію платіжного документа про сплату страхової премії. В разі ненадання таких документів, лізингодавець встановлює лізингоодержувачу строк для усунення такого порушення.

Пунктами 5.1. - 5.5. Загальних умов передбачено, що лізингоодержувач зобов'язується сплачувати лізингові платежі. Датою лізингового платежу важається дата зарахування такого платежу на поточний рахунок лізингодавця.

Лізингоодержувач сплачує авансовий лізинговий платіж на підставі рахунку протягом 5 днів з дня укладання договору. рахунок на оплату авансового лізингового платежу надається лізингодавцем при укладанні договору.

Лізингодавець має право відмовитись від виконання цього договору в односторонньому порядку у випадку порушення лізингоодержувачем строку оплату авансового лізингового платежу.

Лізингоодержувач щомісячно на підставі рахунка лізингодавця до 8 числа поточного місяця сплачує відсотки за фінансування, нараховані за попередній місяць згідно п. 4.2 цього договору.

Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом до 8 числа поточного місяця з урахуванням п. 5.4. цих загальних умов на підставі рахунку лізингодавця, направленого на вказану в договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

У разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі починаючи з першого періоду лізингу. Поточний лізинговий платіж за перший період лізингу лізингоодержувач сплачує авансом до 15 числа поточного місяця на підставі рахунку лізингодавця. У разі неотримання рахунку лізингодавця до 10 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутися до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Першим періодом лізингу вважається календарний місяць, що слідує за місяцем в якому предмет лізингу був переданий лізингоодержувачу за Актом приймання-передачі.

Лізингоодержувач сплачує лізингові платежі незалежно від фактичного користування предметом лізингу. Недоліки якості та комплектності предмета лізингу, його втрата, ремонт, технічне обслуговування не звільняють лізингоодержувача від виконання своїх зобов'язань за договором, в т.ч., своєчасної сплати лізингових платежів.

Пунктами 6.1., 6.1.1. - 6.1.4. Загальних умов передбачено, що лізингодавець має право в односторонньому порядку змінити суму лізингових платежів у наступних випадках:

У випадку зміни встановленого на день укладання договору розміру ставки EURIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. договору сторони обрали валюту - Євро) або розміру ставки USD LIBOR на період 3 місяці (якщо в п. 1.8. договору сторони обрали валюту - Долари США) розмір комісії змінюється за кожний з періодів лізингу починаючи з такого чергового періоду лізингу. При цьому для визначення LIBOR на період 3 місяці застосовується календарний квартал.

У випадку зміни чинного законодавства щодо лізингової діяльності лізингодавця, системи оподаткування, розміру податків, зборів, обов'язкових платежів, пов'язаних з предметом лізингу та/або виконанням лізингодавцем своїх обов'язків за договором.

У разі перевищення розміру комісії лізингодавця за договором над подвійною обліковою ставкою НБУ, встановленого на день нарахування такої комісії за період, який минув з дня нарахування попереднього лізингового платежу за цим договором, розраховану від вартості предмета лізингу, комісія у складі лізингового платежу підлягає збільшенню на суму, яка дорівнює розміру ПДВ за ставкою 20 %, нарахованому на таке перевищення.

В інших випадках, визначених договором та додатками до нього, в тому числі у разі виникнення у лізингодавця додаткових витрат, які виникли в період дії цього договору та пов'язані з ним.

Відповідно до п.п. 7.1., 7.7., 7.8. Загальних умов лізингоодержувач протягом строку лізингу за свій рахунок забезпечує страхування предмета лізингу в страховій компанії згідно визначеного лізингодавцем переліку на випадок: знищення (загибелі), розкрадання (викрадення), пошкодження (псування) предмета лізингу та на всі випадки, передбачені правилами страхування страховика (АВТОКАСКО/повний текст). Вигодонабувачем по всіх страхових ризиках є лізингодавець. Лізингоодержувач зобов'язується дотримуватись умов договору страхування (поліса) і Правил страхування, встановлених страховиком.

У випадку знищення, викрадення або втрати предмета лізингу, а також у випадку, якщо предмет лізингу пошкоджений і не може бути відновлений, незалежно від того був такий випадок визнаний страховим чи ні, лізингоодержувач зобов'язаний протягом 15 календарних днів з моменту настання такої події сплатити лізингодавцю визначені в п. 10.4. цих Загальних умов платежі.

З моменту сплати лізингоодержувачем сум, визначених в п. 7.7. цих Загальних умов, лізингодавець зобов'язується протягом 15 календарних днів передати лізингоодержувачу свої права вигодонабувача за договором страхування. Право власності на предмет лізингу при цьому переходить до лізингоодержувача на підставі договору купівлі-продажу (викупу) предмета лізингу.

Пунктами 10.2.2., 10.3.2., 10.4. Загальних умов передбачено, що договір достроково припиняється у останній день місяця, в якому має місце одна з наведених обставин: отримання лізингодавцем від лізингоодержувача або страхової компанії письмового повідомлення про настання визначеної в п. 7.7. цих Загальних умов обставин.

Сплати лізингодавцю наведені нижче платежі, які зараховуються в загальному порядку згідно п. 5.8. Загальних умов: комісію лізингодавця за дострокове припинення договору фінансового лізингу в розмірі 2 % від заборгованості лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу, визначеної за правилами ч. 5 п.п. 10.3.2. цих Загальних умов; нараховані за договором штрафні санкції (штраф, пеня); суми, які відшкодовують витрати лізингодавця та не були сплачені лізингоодержувачем; заборгованість по поточних лізингових платежах та нарахованих штрафних санкціях; заборгованість лізингоодержувача зі сплати вартості предмета лізингу, визначена за привалами п. 5.9. цих Загальних умов для лізингового періоду, який слідує за періодом вилучення (повернення) предмета лізингу або в якому має місце дострокове припинення договору.

У разі дострокового припинення договору при настанні зазгачених в п. 10.2.2. цих Загальних умов обставин лізингоодержувач зобов'язаний сплатити визначені в п. 10.3.2. цих Загальних умов платежі, а також суму понесених лізингодавцем витрат внаслідок настання такого випадку (події).

03.06.2011 між сторонами було підписано Акт приймання - передачі предмета лізингу, відповідно до якого лізингодавець передав, а лізингоодержувач отримав навантажувач W190B, 2008 р.в., № шасі/кузова N8F204113 (а.с. 19).

Позивач направляв відповідачу рахунки - фактури, які містяться в матеріалах справи (а.с. 22-41).

Позивач неодноразово направляв на адресу відповідача вимоги щодо сплати заборгованості за договорами лізингу, зокрема й за договором № LC5274-05/11 від 03.06.2011 (а.с. 46-53).

28.01.2015 відповідач звернуся до ТПП України із заявою про засвідчення форс-мажорних обставин (обставин непереборної сили) для суб'єктів господарювання/фізичних осіб за договірними зобов'язаннями (а.с. 98-102). Однак, відповіді ТПП України на зазначену заяву суду не надано.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що відповідач в порушення умов договору, загальних умов договору та вимог чинного законодавства України належним чином не виконує свої зобов'язання в частині внесення лізингових платежів, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість перед позивачем, яка становить 456 086, 70 грн.

За таких обставин, керуючись положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг", у відповідності з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України, враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт виконання своїх зобов'язань позивачем за договором передачі предмету лізингу та його отримання відповідачем, останній не надав доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань щодо повної оплати лізингових платежів відповідно до узгодженого графіку, або обґрунтованих заперечень проти позовних вимог, суд першої інстанції дійшов висновку про задоволення позовних вимог щодо стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 456 086, 70 грн.

Не погоджуючись з вазаним рішенням суду першої інстанції, відповідач в доводах апеляційної скарги посилається на:

-відсутність обов'язку сплатити позивачу передбачених договором платежів з підстав припинення договору фінансового лізингу;

-відсутність рахунків на оплату лізингових платежів;

-невизнання позивачем сплати жодного лізингового платежу відповідачем;

-обставини непереборної сили.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення суду першої інстанції відповідає в повній мірі нормам законодавства зважаючи на наступне.

Так, між сторонами у справі виникли правовіднисни за договором лізингу № LC5274-05/11 від 03.06.11, які регулюються положеннями Закону України "Про фінансовий лізинг" та відповідними нормами Цивільного кодексу України.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 11 Закону України "Про фінансовий лізинг" встановлено, що лізингоодержувач зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Частиною 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" визначено, що сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, свої зобов'язання за договором лізингодавцем виконано в повному обсязі, а саме, передано відповідачу предмет лізингу, що підтверджується двосторонньо підписаним представниками лізингоодержувача та лізингодавця, скріпленим печатками підприємств актом прийому-передачі предмету лізингу від 03.06.11. до договору, належним чином засвідчена копія якого міститься в матеріалах справи.

Судом встановлено, що відповідач свої зобов'язання в частині оплати лізингових платежів не виконав в повному обсязі, відповідно до Графіку, в зв'язку з чим у Товариства з обмеженою відповідальністю "Карпатибудінвест" виникла заборгованість перед Товариством з обмеженою відповідальністю "Райффайзен Лізинг Аваль" по сплаті лізингових платежів в розмірі 456 086, 70 грн.

Приписами п. 8.1 договору сторонами погоджено, що цей договір набуває чинності з дня його підписання обома сторонами і діє до повного виконання сторонами своїх обов'язків за цим договором.

Доказів повної оплати заборгованості, про яку заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що даний договір є чинним, в зв'язку з невиконанням лізингоодержувачем своїх зобов'язань в частині належної оплати лізингових платежів.

В свою чергу, обов'язок відповідача сплатити поточні лізингові платежі за період користування предметом лізингу не ставиться в залежність від фактичного користування ним, а також не припиняє такі зобов'язання у випадку викрадення, знищення або втрати предмета лізингу.

Колегія суддів звертає увагу, що п. 7.7 Загальних умов договору (Додаток №4 до договору) передбачено, що у випадку знищення, викрадення або втрати предмету лізингу, незалежно від того був такий випадок визначний страховим чи ні, лізингоодержувач зобов'язаний протягом 15 календарних днів з моменту настання такої події сплатити лізингодавцю визначені в п. 10.3.2 Загальних умов платежі, в тому числі заборгованість по поточних лізингових платежах.

П. 7.8 Загальних умов передбачено, що лише у випадку сплати лізингоодержувачем сум визначених у п. 7.7, лізингодавець протягом 15 календарних днів передає лізингоодержувачу свої права вигодонабувача за договором страхування, а право власності на предмет лізингу при цьому переходить до лізингоодержувача на підставі договору купівлі-продажу (викупу) предмету лізингу.

Поряд з цим, відповідачем не надано жодних доказів на підтвердження заволодіння предметом лізингу сторонніми особами. Подані відповідачем докази незаконного заволодіння іншими особами предметом лізингу, а саме: витяг з кримінального провадження № 0009694 від 30.09.14. (Том 1 а.с.60) та довідка Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києв і(Том 1 а.с.64), свідчать лише про звернення відповідача до Шевченківського РУ ГУМВС України в м. Києві з заявою про викладені обставини, внаслідок чого, Шевченківським районним управлінням розпочато досудове розслідування за ознаками кримінального правопорушення, передбаченого ч. 3 ст. 289 Кримінального кодексу України.

Крім того, відповідач не повідомляв в письмовому вигляді позивача про факти заволодіння предметом лізингу сторонніми особами в порядку п. 8.1.9 договору.

Більш того, п. 5.5 Загальних умов фінансового лізингу передбачено, що лізингоодержувач (відповідач) сплачує поточні лізингові платежі незалежно від фактичного користування предметом лізингу.

В той же час, посилання відповідача на постанови Верховного суду України від 29.10.2013 р. по справі №7/5005/2240/2012 та від 01.10.2013 р. по справі № 11/5005/2290/2012 є безпідставними, оскільки в даних справах висловлена правова позиція щодо оплати відшкодування вартості предмету лізингу після повернення предмету лізингу лізингоодержувачем лізингодавцю. Проте, в даній справі предмет лізингу не повертався лізингодавцю.

Отже, обов'язок відповідача сплатити поточні лізингові платежі за період користування предметами лізингу не ставиться в залежність від фактичного користування предметом лізингу (п. 5.5. Загальних умов фінансового лізингу), а також не припиняє такі зобов'язання у випадку викрадення, знищення або втрати предмета лізингу. Відтак, судом першої інстанції було правомірно задоволено позовні вимоги.

З приводу наведених відповідачем доводів про відсутність рахунків на оплату лізингових платежів колегія суддів зазначає наступне.

Так, п. 5.3. Загальних умов фінансового лізингу сторони передбачили, що лізингоодержувач сплачує поточні лізингові платежі щомісяця авансом на підставі рахунку лізингодавця (позивача), направленого на вказану у договорі електронну адресу лізингоодержувача або за допомогою факсимільного зв'язку.

В разі неотримання рахунку лізингодавця до 5 числа поточного місяця лізингоодержувач зобов'язаний звернутись до лізингодавця та отримати відповідний рахунок самостійно.

Проте доказів звернення ТОВ "Карпатибудінвест" з заявами про неотримання рахунків до ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" матеріали справи не містять і таких доказів до суду не надано.

Разом з цим, адреса, на яку ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" направляв рахунки є поштовою адресою ТОВ "Карпатибудінвест", яка зазначена в Генеральному договорі добровільного страхування наземного транспорту № 13/14/СПТ/Ц1 від 07.07.2014р. (Том 1 а.с.70-79), скріплений підписом керівника ТОВ "Карпатибудінвест" та печаткою підприємства.

Не відповідає дійсності і твердження скаржника про невизнання позивачем сплати жодного лізингового платежу відповідачем.

Так, заявлені вимоги позивача стосуються заборгованості по оплаті лізингових платежів за період з 01.03.2013 по 01.09.2014, розрахунок яких міститься в матеріалах справи, який відповідачем жодними доказами не спростований.

Твердження відповідача стосовно неврахування позивачем оплати лізингових платежів від 23.12.2013 року не відповідає дійсності, оскільки даний платіж був врахований позивачем згідно акту звіряння взаємних розрахунків за період з 01.06.2011 до 31.03.2014 року.

Посилання відповідача на обставини непереборної сили в зв'язку з проведенням бойових дій на території місцезнаходження підприємства відповідача, що унеможливило виконання зобов'язань за договором, колегія суддів вважає безпідставними, оскільки вказані обставини ніяким чином не впливають на обов'язок лізингоодержувача сплачувати поточні лізингові платежі за договором відповідно до узгодженого графіку.

Більш того, вказана заборгованість утворилась у відповідача за період з 01.03.2013, тобто ще до настання обставин, на які посилається скаржник.Таким чином, відповідач порушував зобов'язання за договором і до початку обставин, з якими він пов'язує неможливість його виконання.

Також, обов'язок лізингоодержувача письмово повідомляти лізингодавця про неможливість виконання своїх зобов'язань за договором також закріплений пунктом 8.1.9 Загальних умов фінансового лізингу, а саме - у день виникнення обставин, які дають підстави для цього.Однак, відповідачем не доведено факту направлення ТОВ "Райффайзен Лізинг Аваль" повідомлень про неможливість виконання умов фінансового лізингу в зв'язку з наведеними відповідачем обставинами.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст. 33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Відповідачем такі обставини не доведено.

В такому випадку суд вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи відповідача про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення місцевого суду прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України покладається на скаржника.

На підставі викладеного та керуючись статтями ст. ст. 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статтею 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу відповідача залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 17.02.15 у справі № 908/5897/14 залишити без змін.

Дана постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 20 квітня 2015 року.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.