Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "20" квітня 2015 р. Справа № 906/401/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А. ,

за участю представника позивача: Гордійчук Я.В., довіреність №2 від 12.01.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради

до Комунального підприємства "Подільське"

про стягнення 50240,87 грн.

Позивачем пред'явлено позов про стягнення з відповідача 50240,87грн. заборгованості по орендній платі та 7502,99грн. пені.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 24.03.2015р. порушено провадженя у справі та призначено до розгляду на 06.04.2015р.

Ухвалою суду від 06.04.2015 року відкладено розгляд справи на 20.04.2015 року.

Представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві.

Відповідач не скористався своїм правом надання письмового відзиву на позовну заяву та правом на участь в судовому засіданні. Повноважного представника в судове засідання не направив, про причини неявки суд не повідомив, хоча про місце, дату та час судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить розписка представника відповідача у повідомленні про вручення поштового відправлення, а.с.35).

Оскільки явка представника відповідача в судове засідання не визнана обов'язковою, а надання письмового відзиву відповідно до вимог ст.59 ГПК України є правом відповідача, а не його обов'язком, суд вважає, що неявка представника відповідача та неподання відзиву не перешкоджатиме розгляду справи за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 ГПК України.

В судовому засіданні оглядались матеріали справи № 906/227/13-г за позовом прокурора м. Житомира в інтересах держави в особі 1) Територіальної громади міста Житомира в особі Житомирської міської ради; 2) Комунального підприємства "Агентство з управління майном "Житомирської міської ради" за участю в справі третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне виробниче житлове ремонтно - експлуатаційне підприємство №5 до Комунального підприємства "Подільське" про звільнення орендованого приміщення та стягнення 44185,53 грн.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.04.2011р. між Комунальним підприємством „Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (Орендодавець, позивач) та Комунальним підприємством «Подільське» (Орендар, відповідач) укладено договір оренди нерухомого майна № 1274 (а.с. 8-9).

За умовами п.1.1 договору, позивач зобов'язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування приміщення магазину для здійснення торговельної діяльності за адресою: м. Житомир, вул. Маяковського. З, вартість якого визначена шляхом проведення незалежної оцінки і становить 203344 грн. 00 коп. без ПДВ станом на 03.03.2006 р., що знаходиться на балансі КВЖРЕП №5, площею 168,4 кв. м з орендною платою у розмірі 35 грн. 00 коп. за 1 кв.м. без ПДВ за базовий місяць розрахунку.

Відповідно до п. 3.1 Договору, орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Орендна плата визначається на підставі Положення про оренду, методику розрахунку та порядку використання плати за оренду майна комунальної власності м. Житомира, затвердженої рішенням міської ради (п.3.2 Договору).

Пунктом 3.3 Договору сторони погодили, що орендна плата по цьому договору становить 5894 грн. 00 коп. без ПДВ у місяць і вноситься Орендарем згідно наданого рахунку, не пізніше 10 числа наступного за звітним місяця з урахуванням щомісячного індексу інфляції та податку на додану вартість.

Відповідно до п. 3.8 Договору, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується з Орендаря відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки, визначеної НБУ, за кожний день прострочення, включаючи день сплати.

Пунктом 6.8 договору відповідач взяв на себе обов'язок вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно п. 8.1, даний договір діє з 01 квітня 2011 р. по 01 березня 2014 р.

На випадок закінчення дії даного договору, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом прийому-передачі (п.3.9 договору оренди).

В обґрунтування позовних вимог позивач зазначає, що внаслідок неналежного виконання відповідачем договірних зобов'язань щодо своєчасної оплати за користування приміщеннями на підставі договору №1274 від 01.04.2011 року, за останнім виник борг по орендній платі, який станом на 20.03.2015р. становить 50240,87грн. (а.с.15).

Позивачем на адресу відповідача неодноразово направлялись претензії з вимогою про сплату заборгованості (а.с. 10, 11), однак відповідач залишив їх без відповіді та задоволення, відповідних оплат не здійснив, чим спонукав позивача звернутись з позовом до суду за захистом свого порушеного права.

Відповідно до п. 3.8 договору оренди, орендна плата перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі стягується з орендаря відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення , включаючи день сплати.

Виходячи з умов вищевказаного пункту, позивач заявив до стягнення пеню в розмірі 7502,99грн. за несвоєчасно проведені розрахунки по орендній платі.

Оцінивши в сукупності матеріали справи та пояснення учасника судового процесу, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору оренди нерухомого майна № 1274 від 01.04.2011р.

Відповідно до ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Частиною 1 ст. 2 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" визначено, що орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Відповідно до ч.1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Разом з тим, судом встановлено, що відповідач неналежно виконував зобов'язання за договором оренди нерухомого майна №1274 від 01.04.2011 року, у зв'язку з чим, у лютому 2013 року прокурором м.Житомира в інтересах держави в особі Житомирської міської ради та КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради було подано позов до КП "Подільське" про звільнення орендованого приміщення та стягнення 44185,53грн. заборгованості з орендної плати, яка виникла за період по листопад 2012 р.

За вищевказаним позовом прокурора господарський суд Житомирської області порушив провадження у справі № 906/227/13-г.

Частиною 3 ст. 35 ГПК України передбачено, що обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Так, господарським судом під час розгляду справи №906/227/13-г встановлено, що КП "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради відмовилось від договору оренди нерухомого майна №1274 у зв'язку з порушенням орендарем умов укладеного сторонами договору оренди в частині строків проведення розрахунків.

Рішенням господарського суду Житомирської області від 28.03.2013 року у справі №906/227/13-г, оскільки договір оренди нерухомого майна № 1274 від 01.04.2011 р. є припиненим, зобов'язано КП "Подільське" звільнити орендоване приміщення, що знаходиться за адресою: м.Житомир, вул. Маяковського, 3, загальною площею 168,4 кв.м та передати їх орендодавцю КП "Агентство з управління майном "Житомирської міської ради" та балансоутримувачу - КВЖРЕП №5. (а.с.30-32).

Як вбачається з матеріалів виконавчого провадження №37752414, по виконанню наказу №906/227/13-г від 18.04.2013 року (а.с.41-54), рішення господарського суду в частині звільнення орендованого приміщення не виконано.

Орендар свого обов'язку щодо повернення орендованого приміщення в добровільному порядку також не виконав. Акта прийому-передачі (повернення) приміщення, згідно умов п. 6.15 договору оренди, матеріали справи не містять.

Згідно п.3.9 договору оренди нерухомого майна від 01.04.2011 року, на випадок закінчення дії даного договору, орендна плата сплачується орендарем по день фактичного повернення приміщення згідно з актом прийому-передачі.

З огляду на викладене, оскільки відповідач орендоване приміщення не повернув, в порядку п. 3.9 договору, позивач продовжував нараховувати орендну плату після припинення договору оренди нерухомого майна №1274 від 01.04.2011 року.

Розрахунки за оренду приміщення відповідач провів частково.

Згідно розрахунку позивача, заборгованість з орендної плати має місце за період з серпня 2014 року по лютий 2015 року і її розмір становить 50240,87грн. (а.с.13).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

В матеріалах справи відсутні докази на підтвердження того, що відповідач сплатив орендну плату, обумовлену договором №1274 від 01.04.2011р. оренди нерухомого майна від 01.04.2011р., в повному обсязі.

За вказаних обставин, вимога позивача щодо стягнення з відповідача заборгованості в сумі 50240,87 грн. є обґрунтованою та підлягає задоволенню в повному обсязі.

Щодо вимоги про стягнення з відповідача 7502,99грн. пені, яка заявлена позивачем відповідно до п.3.8 договору оренди нерухомого майна від 01.04.2011р. за порушення строків сплати орендних платежів в сумі 7502,99грн., то суд вважає її необгрунтованою з наступних підстав.

Частиною 2 ст. 653 ЦК України встановлено, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Як встановлено судом, договір оренди нерухомого майна №1274 від 01.04.2011 року, в якому передбачалось нарахування пені за несвоєчасну сплату орендних платежів припинив свою дію, що було встановлено рішенням господарського суду у справі №906/227/13-г.

Згідно з ч.1 ст.548 Цивільного кодексу України виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом.

Оскільки чинним законодавством, що регулює правовідносини між сторонами, не передбачено відповідальності орендаря за невиконання зобов'язань щодо сплати орендних платежів у вигляді пені, а договір оренди, яким передбачалась відповідальність за неналежне виконання зобов'язання є припиненим, позивач неправомірно заявив до стягнення пеню в сумі 7502,99грн., тому в цій частині позовних вимог суд відмовляє.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач позов не оспорив, доказів погашення заборгованості не надав, своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні не скористався.

Враховуючи викладене, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджені належними доказами та підлягають задоволенню в сумі 50240,87грн. заборгованості з орендної плати.

В частині стягнення 7502,99грн. пені господарський суд відмовляє за безпідставністю.

Відповідно до ч.1 ст.49 ГПК України судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Разом з тим, частина 2 цієї статті Кодексу передбачає, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Враховуючи викладене, господарський суд визнав за необхідне покласти судовий збір на відповідача у повному обсязі, оскільки саме відповідач, внаслідок непроведення розрахунків з позивачем, спонукав останнього звернутись з позовом до суду.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Комунального підприємства "Подільське" Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, вул. Маяковського,3, ідентифікаційний код 31794421)

на користь Комунального підприємства "Агентство з управління майном" Житомирської міської ради (10014, м.Житомир, вул. Щорса,4, ідентифікаційний код 34788934)

- 50240,87грн. основного боргу;

- 1827,00 судового збору.

3. Відмовити в позові в частині стягнення 7502,99грн. пені.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 22.04.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- до справи

2- відповідачу (рек. з пов.)