ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД РІВНЕНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06 квітня 2015 р. Справа № 918/282/15

за позовом Товариства з додатковою відповідальністю "Рівнефармація"

до відповідача Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення в сумі 3007 грн. 94 коп.

Суддя Андрійчук О.В.

Представники сторін:

від позивача: Соботюк Н.І., дов. від 27.03.2015 року

від відповідача: ОСОБА_2, паспорт НОМЕР_3 від 14.11.1995 року

Статті 20, 22, 91, 93 ГПК України сторонам роз'яснені.

Відводи з підстав, передбачених ст. 20 ГПК України, відсутні.

Протокол судового засідання складено відповідно до ст. 811 ГПК України.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У березні 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Рівнефармація" (надалі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (надалі-відповідач) про стягнення 3 007,94 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що:

15.07.2013 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір № 109/2 оренди приміщення (надалі-договір), згідно з яким орендодавець передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування за плату приміщення загальною площею 26,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1.

Згідно з актом приймання передачі-майна від 15.07.2013 року орендодавець передав, а орендар прийняв орендоване приміщення.

Усупереч умовам договору, відповідач свій обов'язок щодо сплати орендної плати та комунальних платежів за липень-вересень 2014 року не виконав, внаслідок чого сума боргу складає 3 007,94 грн.

У матеріально-правове обґрунтування заявлених вимог позивач посилається на ст.ст. 610, 611, 759, 762 ЦК України, ст. 193 ГК України.

Ухвалою суду від 19.03.2015 року порушено провадження, розгляд справи призначено на 30.03.2015 року.

У судовому засіданні 30.03.2015 року оголошено перерву до 06.04.2015 року.

Позивач у судовому засіданні підпримав заявлені позовні вимоги та просив суд їх задовольнити, відповідач суму боргу не заперечив, зазначивши що останній виник у зв'язку з відсутністю у нього гошових коштів для його погашення.

Дослідивши матеріали справи, перевіривши копії документів на їх відповідність оригіналам, заслухавши пояснення присутніх представників учасників, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

15.07.2013 року між позивачем (орендодавець) та відповідачем (орендар) укладено договір № 109/2 оренди приміщення (надалі-договір), згідно з яким орендодавець передав, а відповідач прийняв у тимчасове користування за плату приміщення загальною площею 26,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1 (п. 1 договору).

Пунктом 2.1. договору передбачено, що передача приміщення в оренду здійснюється впродовж 3-х робочих днів з моменту укладення цього договору на підставі акту прийому-передачі, підписаного сторонами, який є невід'ємною частиною цього договору.

15.07.2013 року між сторонами підписано акт прийому-передачі орендованого приміщення, за яким орендодавець передав, а відповідач прийняв в оренду приміщення площею 26,20 кв.м., яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, на умовах, узгоджених сторонами договору оренди від 15.07.2013 року.

Згідно з п.п. 7.1., 7.2. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і дійсний до 14.07.2014 року включно. Якщо жодна із сторін за 30 календарних днів до закінчення договору заявить про намір його розірвати або укласти на нових умовах, договір автоматично пролонгується на аналогічний строк.

Відповідно до п. 1.4. договору приміщення, що орендується, надається для пошиття швейних виробів за індивідуальним замовленням.

За п. 4.1.-4.5. договору сума орендної плати за користування майном становить 800,00 грн. у місяць, у тому числі ПДВ. ПДВ нараховується згідно з чинним законодавством України. Орендна плата нараховується з дня підписання сторонами акту прийому-передачі і вноситься орендарем щомісячно не пізніше 28 числа поточного місяця. Днем оплати вважається день надходження коштів на рахунок орендодавця. Форма оплати - безготівкова. За письмовою згодою сторін може застосовуватися будь-яка інша форма оплати, не заборонена чинним законодавством. Один раз у квартал орендодавець переглядає розмір орендної плати і, у разі наявності підстав для її збільшення, виступає з ініціативою щодо внесення змін та доповнень до цього договору. Орендна плата щомісячно індексується на індекс інфляції, може бути змінена у зв'язку з проведенням індексації вартості основних засобів та інших змін чинного законодавства. Додатково, до кінця поточного місяця, проводиться плата згідно з виставленими рахунками за електроенергію по показниках окремих електролічильників, за споживання води та каналізацію плата проводиться від кількості працюючих осіб, плата за теплопостачання сплачується пропорційно займаній площі.

Розмір орендної плати визначено сторонами у протоколі погодження вартості оренди 1 кв.м. орендної площі, який є додатком до договору.

Згідно з ч. 1 ст. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Частиною 4 ст. 286 ГК України, ч. 1 ст. 762 ЦК України передбачено, що строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 5 ст. 762 ЦК України плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 3 ст. 285 ГК України передбачено, що орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Аналогічний обов'язок встановлено підп. 3.2.3. п. 3.2. договору.

Усупереч умовам договору та вимогам чинного законодавства відповідач не сплати орендної плати та комунальних платежів за липень-вересень 2014 року, загальний розмір яких склав 3 007,94 грн.

У силу вимог ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною 1, 2 ст. 193 ГК України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Статтею 536 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 ЦК України, ч. 6 ст. 193 ГК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно з ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Як встановлено судом із наявних матеріалів справи, відповідачем 23.03.2015 року та 01.04.2015 року, тобто після подання позовної заяви, частково, на суму 117,00 грн., сплачено заборгованість, що стверджується банківськими виписками.

Господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору (п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України), зокрема, у випадку припинення існування предмета спору (наприклад, сплата суми боргу, знищення спірного майна, скасування оспорюваного акта державного чи іншого органу тощо), якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань.

Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи. Якщо ж він був відсутній і до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі.

Таким чином, провадження у справі в частині стягнення з відповідача 117,00 грн. підлягає припиненню у зв'язку з відсутністю предмета спору на вказану суму.

За таких обставин, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню заборгованість з орендної плати та комунальних платежів в розмірі 2 890,94 грн.

Зважаючи на викладене, враховуючи, що позивач належними та достатніми доказами, як того вимагають приписи ст.ст. 33, 34 ГПК України, довів факт заборгованості, суд дійшов висновку про наявність підстав для часткового задоволення його вимог.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 75, 80, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_2, ідентифікаційний номер НОМЕР_2) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Рівнефармація" (м-н Незалежності,3, м. Рівне, 33028, ) 2 890,94 грн. основного боргу, 1 827,00 грн. судового збору.

3. Провадження у справі в частині стягнення 117,00 грн. припинити.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 ГПК України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 ГПК України.

Повне рішення складено 06.04.2015 року.

Суддя Андрійчук О.В.