РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/4372/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток»

До Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа

Вієнна Іншуранс Груп»

Про стягнення 2 805 707,00 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Стеценко О.В. - по дов. № 434 від 31.12.2014

від відповідача Стеценко Т.М. - по дов. № 278-2014 від 31.07.2014

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» 2 805 707,00 грн., з яких 2 479 500,00 грн. суму страхового відшкодування, 156 582,12 грн. пені, 153 729,00 грн. збитків від зміни індексу інфляції та 15 895,97 грн. - 3% річних.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що між позивачем та відповідачем 26.02.2014 укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № К 037825 за яким серед інших були застраховані транспортні засоби з причепами: Scania д.н. АА 8714 СА, Stokota д.н. АА 8643 ХХ, МАЗ д.н. АА 3238 ЕВ, МAN д.н. АА 3247 ТС, Stokota д.н. АА 3447 ХТ, Scania д.н. АА 7231 КР. Позивач вказує, що зазначені транспортні засоби перебували на території нафтобази розташованої за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а. З метою охорони нафтобази позивачем з ТОВ «Торгово-промисловий союз» було укладено договір на охорону об'єкта за № 372Ф від 16.11.2013. Листом від 18.07.2014 № 91/07 ТОВ «Торгово-промисловий союз» повідомлено позивача, що територія нафтобази була захоплена невідомими озброєними особами, а тому з 16.07.2014 водії не мали доступ до транспортних засобів; повідомлено, що 18.07.2014 озброєнні особи захопили вказані вище транспортні засоби з причепами. Позивач зазначає, що у відповідності до п.п.13.1.3.1. договору 18.07.2014 (п'ятниця) повідомив відповідача в телефонному режимі на відповідну гарячу лінію про настання страхового випадку на зазначеній нафтобазі та направив по пошті відповідну заяву. Також, 18.07.2014 позивач звернувся до Солом'янського районного відділу міліції із повідомленням про крадіжку транспортних засобів на нафтобазі. Відразу на наступний робочий день 21.07.2014 (понеділок) відповідачу було подано заяву про настання страхової події з усіма необхідними документами, відповідач прийняв відповідну заяву, однак відмовився поставити відмітку про отримання. Позивач 22.07.2014 (вівторок) повторно звернувся до відповідача із заявою та вимогою поставити відповідну відмітку про отримання, у зв'язку з чим страховою компанією було поставлено відповідну відмітку про отримання. Однак, позивач 19.11.2014 отримав від відповідача лист № 7596 про відмову у страховому відшкодуванні посилаючись начебто на пропуск строку звернення до страхової компанії та те, що зазначений випадок не є страховим, так як зазначена подія на думку відповідача підпадає під виключення зі страхових випадків: військові дії чи військові заходи, та терористичні акти. Позивач вважає, що такі дії не відповідають умовам договору та нормам чинного законодавства.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 27.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4372/15-г та призначено її розгляд на 17.03.2015.

Позивач в судовому засіданні 17.03.2015 позовні вимоги підтримав повістю.

Відповідач у поданому 17.03.2015 в судовому засіданні відзиві проти позову заперечує посилаючись на те, що за умовами договору у разі настання страхового випадку страхувальник зобов'язаний повідомити страховика про настання події телефоном та письмово протягом 24 годин після настання події. Підставою для відмови здійснити виплату страхового відшкодування є невиконання або неналежне виконання страхувальником своїх зобов'язань щодо своєчасного повідомлення про настання події. Позивач 22.07.2014 подав заяву (на 4-й робочий день) про настання події, відповідно до якої 16.07.2014 водії прибули до місця дислокації вказаних автомобілів, невідомі особи не пропустили до автомобілів. Станом на 18.07.20914 місце знаходження автомобілів не відомо. Відповідачем за наслідками перевірки інформації було отримано лист Солом'янського РУГУ МВС України в м. Києві № 50/вх12718 від 23.10.2014 в якому зазначено, що 16.07.2014 група невстановлених осіб на території нафтобази незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме ВА3-21043, д.н. АА 1034ВО, ВАЗ 2104 д.н. АА 1397 СХ, Chevrolet Aveo д.н. АА 6569 CK, Dewoo Lanos д.н. АА 5689 ІХ, Dewoo Lanos д.н. AA 6308 HH, ГАЗ 2705 д.н. АА 5760 IX, ГАЗ 2705 д.н. 5513 ІХ, ГАЗ 2705 ВП-6 д.н. АА 1012 СО, ВАЗ 2752 АА 5793 ІХ, Dewoo Lanos д.н. АА 826 ВІ. За умовами п. 11.3.7. договору не вважається страховим випадком подія у результаті військових дій і військових заходів, актів терору, громадських заворушень… Зазначає, що згідно повідомлення № 33/5932 від 07.10.2014 Штабу Антитерористичного центру при Службі безпеки України з 07.04.2014 на території Донецької та Луганської областей незаконними збройними формуваннями вчиняють чисельні терористичні акти та проводиться антитерористична операція. З огляду на викладене, подія яка сталась 16.07.2014 не є страховим випадком.

В судовому засіданні 17.03.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 31.03.2015.

Позивачем 31.03.2015 до відділу діловодства суду подано додаткові пояснення.

В судовому засіданні 31.03.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників позивача і відповідача, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

26.02.2014 між Приватним акціонерним товариством «Українська страхова компанія «Княжа Вієнна Іншуранс Груп» в особі Луганської обласної дирекції (страховик) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Восток» (страхувальник) був укладений договір добровільного страхування наземного транспорту № К037825 форма № 06.02-40-інд.зм. за яким застраховані транспортні засоби та додаткове обладнання до них, що зазначені в додатку № 1, зі строком дії з 01.04.2014 по 28.02.2015.

Так в додатку № 1 до договору серед інших значаться такі транспортні засоби та додаткове обладнання:

п. 60 автоцистерна на шасі Scania Р310, 1011 року випуску, д.н. АА 7231 КР, страхова сума 918 000,00 грн;

п. 81 сідельний тягач МAN TGA 18.390, 2007 року випуску, д.н. АА 3247 ТС, страхова сума 401 500,00 грн.;

п. 82 напівпричіп-цистерна Stokota OPL 38-3, 2007 року випуску, д.н. АА 3447 ХТ, страхова сума 330 000,00 грн.;

п. 83 МАЗ 6303052, 2007 року свипуску, д.н. АА 3238 ЕВ, страхова сума 300 000,00 грн.;

п. 84 Scania Р114GА4X2NА, 2006 року випуску, д.н. АА 8714 СА, страхова сума 265 000,00 грн.;

п. 85 напівпричіп-цистерна Stokota OPL 38-3, 2006 року випуску, д.н. АА 8643 ХХ, 265 000,00 грн.

Позивач вказує на те, що зазначені транспортні засоби та додаткове обладнання знаходились на території нафтобази, розташованої за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а.

Відповідно до ст. 6 Закону України «Про страхування» добровільне страхування - це страхування, яке здійснюється на основі договору між страхувальником і страховиком. Загальні умови і порядок здійснення добровільного страхування визначаються правилами страхування, що встановлюються страховиком самостійно відповідно до вимог цього Закону. Конкретні умови страхування визначаються при укладенні договору страхування відповідно до законодавства.

Стаття 8 Закону України «Про страхування» визначає

Страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Пунктом 6.1. договору визначено, що страховим випадком є подія, що виникла внаслідок настання страхових ризиків, в результаті якої завдані прямі збитки майновим інтересам Страхувальника, пов'язані з володінням, користуванням або розпорядженням застрахованими ТЗ та (або) застрахованим ДО, і у зв'язку з якою виникає зобов'язання Страховика здійснити виплату страхового відшкодування.

Пунктом 6.2.5. договору визначено, що страховим ризиком за договором є незаконне заволодіння застрахованим ТЗ з будь-якою метою (викрадення або спроба викрадення застрахованого ТЗ та ДО, встановленого на ньому) (ризик «викрадення»).

Позивач вказує на те, що 16.07.2014 (середа) відбулось збройне захоплення території нафтобази (Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а) та 18.07.2014 (п'ятниця) були захоплені застраховані транспортні засоби та додаткове обладнання до нього, що перебували на нафтобазі.

Згідно з п. 12.4.8. договору Страхувальник зобов'язаний повідомити Страховика про настання випадку, що має ознаки страхового, одразу, але не пізніше строків, встановлених в розділі 13 договору.

Відповідно до п. 13.1.1.3. договору при настанні події, що має ознаки страхового випадку Страхувальник зобов'язаний повідомити негайно, як тільки Страхувальникові, водієві застрахованого ТЗ стане відомо про настання події, що має ознаки страхового випадку, повідомити про випадок в органи Міністерства внутрішніх справ України (ДАІ районний відділ міліції), медичні органи, підрозділ Міністерства надзвичайних ситуацій України (МИС) чи інші компетентні органи (далі - правоохоронні органи), дочекатися реєстрації факту настання події й одержати від них документи, що підтверджують факт, час і обставини настання поди.

Відповідно до п. 13.1.3.1. договору при настанні події, що має ознаки страхового випадку Страхувальник зобов'язаний повідомити Страховика у довільній формі із зазначенням обставин події й характеру збитків за телефоном 0-800-50-14-86 та письмово (телеграмою, поштою) одразу після настання події, але у будь-якому разі не пізніше 24 (двадцяти чотирьох) годин з моменту, коли Страхувальникові стало або повинно було стати відомо про настання події - у випадку викрадення застрахованого ТЗ.

Якщо з поважній причин Страхувальник не міг повідомити Страховика про настання страхового випадку у встановлений строк, він повинен підтвердити документально наявність таких поважних причин.

Згідно з п. 13.1.3.2. договору при настанні події, що має ознаки страхового випадку Страхувальник зобов'язаний надати Страховикові оригінал письмової заяви за формою, встановленою Страховиком, із визначенням всіх обставин події не пізніше 3 (трьох) робочих днів із дня настання події, що може бути визнана страховим випадком. Якщо з поважних причин Страхувальник, не міг повідомити Страховика про настання страхового випадку у встановлений строк, він повинен підтвердити документально наявність таких поважних причин.

Позивач вказує, що 18.07.2014 (п'ятниця) довідався про захоплення транспортних засобів та цього ж дня повідомив відповідача в телефонному режимі на відповідну гарячу лінію про настання страхового випадку при цьому направивши також відповідну заяву поштою. Позивач зазначає, що 18.07.2014 звернувся до Солом'янського РУГУ МВС України із заявою про крадіжку транспортних засобів. Також зазначає, що 21.07.2014 подав відповідачу заяву про настання страхової події, проте відповідач відмітку про отримання не проставив, тому позивач подав заяву 22.07.2014 (понеділок) та отримав відмітку відповідача про отримання.

Відповідач у відзиві зазначає про отримання заяви про настання страхового випадку від позивача лише 22.07.2014.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (п. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України).

Згідно з п. 17.1.5. договору підставами для відмови Страховика здійснити виплату страхового відшкодування є невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх зобов'язань, визначених у пунктах 12.4.1, 12.4.2, 12.4.5, 12.4.7, 12.4.8, 12.4.11, 13.1.1.1., 13.1.1.3, 13.1.3 договору.

Отже, в силу п. 17.1.5. договору підставою для відмови Страховика у виплаті страхового відшкодування є невиконання або неналежне виконання Страхувальником своїх зобов'язань щодо необхідності повідомлення Страховика про настання страхової події протягом доби.

Згідно зі ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів надіслання позивачем заяви про настання страхового випадку відповідачу поштою 18.07.2014 (наявність яких в силу ч. 2 ст. 255 Цивільного кодексу України підтвердило б своєчасне звернення до відповідача) не подано та матеріали справи не містять.

Позивачем жодного документального підтвердження об'єктивної неспроможності звернутися до відповідача вчасно, як це визначено умовами договору (протягом доби) не подано.

Згідно зі ст. 25 Закону України «Про страхування» страховик має робити запити про відомості, пов'язані із страховим випадком, до правоохоронних органів, банків, медичних закладів та інших підприємств, установ і організацій, що володіють інформацією про обставини страхового випадку, а також можуть самостійно з'ясовувати причини та обставини страхового випадку.

Відповідно до п. 12.5. договору Страховик має право

12.5.1. перевіряти інформацію та документи, надані йому Страхувальником, а також перевіряти виконання (дотримання) останнім умов цього договору.

12.5.4. направляти запити до підприємств, організацій, установ, які володіють необхідною інформацією для з'ясування причин настання страхового випадку і визначенням розміру та характеру завданого збитку та (або) самостійно з'ясовувати причини та обставини настання страхового випадку.

Матеріали справи свідчать, що на запит відповідача Штабом Антитерористичного центру при Службі Безпеки України були надано відповідь за № 33/5932 від 07.10.2014 про те, що з 07.04.2014 на території Донецької та Луганської областей незаконними збройними формуваннями вчиняються численні терористичні акти, пов'язані із захопленням державних або громадських будівель і споруд, незаконним заволодінням транспортними засобами, умисними вбивствами, захопленням заручників, блокуванням і пошкодженням об'єктів транспортної системи тощо. З 14.04.2014 суб'єктами боротьби з тероризмом вживаються активні заходи з проведення широкомасштабної АТО на зазначених територіях. Проведення АТО станом на 06.10.2014 триває. На сьогодні населений пункт як Ясинуватський район перебуває під контролем терористів.

На запит відповідача отримано відповідь - лист № 50/вх. 12718 від 23.10.2014 Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві в якому повідомлено, що у провадженні останнього перебувають матеріали кримінального провадження, згідно з яким 16.07.2014 група невстановлених осіб перебуваючи за адресою Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а на території нафтобази незаконно заволоділи транспортними засобами, а саме автомобілями: ВА3-21043, д.н. АА 1034ВО, ВАЗ 2104 д.н. АА 1397 СХ, Chevrolet Aveo д.н. АА 6569 CK, Dewoo Lanos д.н. АА 5689 ІХ, Dewoo Lanos д.н. AA 6308 HH, ГАЗ 2705 д.н. АА 5760 IX, ГАЗ 2705 д.н. 5513 ІХ, ГАЗ 2705 ВП-6 д.н. АА 1012 СО, ВАЗ 2752 АА 5793 ІХ, Dewoo Lanos д.н. АА 826 ВІ.

Судом встановлено, що перелік транспортних засобів та додаткового обладнання, що зазначені позивачем в позовній заяві як викрадені з автобази за адресою Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а взагалі не відповідає переліку, що зазначений в листі Солом'янського РУ ГУ МВС України в м. Києві.

Більше того, позивачем жодними належними та допустимими доказами не підтверджено, що транспортні засоби та додаткове обладнання до них перебувало на території нафтобази за адресою: Донецька область, Ясинуватський район, д. Яковлівка, вул. Східна, 1а на час збройного захоплення.

Згідно п. 17.1.4 договору, підставами для відмови Страховика здійснити виплату страхового відшкодування є наявність обставин, що відповідають виключенням зі страхових випадків й обмеженням страхування, передбаченим у цьому договорі.

Так пунктом 11.3.7 договору не вважається страховим випадком подія, внаслідок якої заподіяна шкода застрахованому ТЗ і ДО та (або) завдані збитки Страхувальникові у результаті - військових дій і військових заходів, заколотів, бунтів, актів терору, громадських заворушень, конфіскації, арешту, знищення чи пошкодження застрахованого ТЗ, внаслідок розпоряджень уповноважених органів влади, крім випадків зазначених у п. 9.8. цього договору.

Відповідач листом № 7596 від 19.11.2014 відмовлено у виплаті страхового відшкодування з посиланням на пункти 17.1.4. та 17.1.5. договору, у зв'язку з пропуском строку звернення до страхової компанії та те, що випадок не є страховим, оскільки підпадає під виключення зі страхових випадків (військові дії чи заходи).

Згідно з ч. 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Дана норма кореспондується із статтею 979 Цивільного кодексу України, якою визначено, що за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити страхувальникові або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з ст. 988 Цивільного кодексу України та ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Статтею 9 Закону України «Про страхування» визначено, що страховою виплатою є грошова сума, яка виплачується страховиком відповідно до умов договору страхування при настанні страхового випадку. При цьому, розмір страхової суми та (або) розміри страхових виплат визначаються за домовленістю між страховиком та страхувальником під час укладання договору страхування або внесення змін до договору страхування, або у випадках, передбачених чинним законодавством.

Згідно з п. 15.13. договору розмір страхового відшкодування за викрадений застрахований ТЗ дорівнює розміру страхової суми, встановленої у цьому договорі для такого ТЗ, з вирахуванням ступеня фізичного зносу ТЗ за період дії цього договору (7% за рік), сум страхового відшкодування, виплачених раніше за договором, та франшизи, обумовленої в п. 7.5. договору.

Визначена позивачем страхова сума в розмірі 2 479 500,00 грн. відповідає загальній страховій сумі, що встановлена для зазначених позивачем ТЗ та ДО, без сум страхового відшкодування, виплачених раніше за договором та франшизи.

З урахуванням всіх викладених обставин, суд вважає, що відповідач правомірно відмовив позивачу у виплаті страхового відшкодування та у зв'язку з чим вимоги позивача щодо стягнення з відповідача страхової суми в розмірі 2 479 500,00 грн. є необґрунтованою та такою, що не підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідача пеню в розмірі 156 582,12 грн., збитки від зміни індексу інфляції в розмірі 153 729,00 грн. та 3% річних в сумі 15 895,97 грн.

Пунктом 1 ст. 546 Цивільного кодексу України встановлено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися зокрема неустойкою.

При цьому, відповідно до п. 1 ст. 547 Цивільного кодексу України всі правочини щодо забезпечення виконання зобов'язань боржника перед кредитором повинні здійснюватися виключно у письмовій формі.

У відповідності до ст. 992 Цивільного кодексу України п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України «Про страхування» у разі несплати страховиком страхувальникові або іншій особі страхової виплати страховик зобов'язаний сплатити неустойку в розмірі, встановленому договором або законом.

Пунктом 20.2. договору передбачено, що за несвоєчасне здійснення розрахунків вина сторона сплачує іншій стороні пеню в розмірі 0,1% від суми заборгованості за кожний день затримання, але не більше подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє під час виникнення заборгованості.

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки, вимоги про стягнення пені, інфляційних нарахувань та 3% річних безпосередньо пов'язані з основною вимогою позивача в якій судом відмовляється, тому вимоги позивача щодо стягнення з відповідача пені, збитків від зміни індексу інфляції та 3% річних є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 1 Господарського процесуального кодексу України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Обов'язок доказування та подання доказів відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Це стосується позивача, який мав довести наявність тих обставин, на підставі яких він звернувся до господарського суду з позовними вимогами.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Восток» необґрунтовані та задоволенню не підлягають повністю.

Витрати по сплаті судового збору та витрати по оплаті послуг адвоката, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 49, 82-85 ГПК України,-

В И Р І Ш И В:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 07.04.2015.

Суддя В.В.Сівакова