ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08 квітня 2015 року Справа № 916/1754/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого суддіКорсака В.А.
суддів Данилової М.В., Алєєвої І.В.
розглянувши матеріали касаційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД"
на постановуОдеського апеляційного господарського суду від 27.01.2015
у справі № 916/1754/14 господарського суду Одеської області
за позовомОдеської міської ради
до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД"
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача Департаменту комунальної власності Одеської міської ради
провнесення змін до договору оренди землі
в судовому засіданні взяли участь представники :
- - позивачане з'явився
- - відповідачане з'явився
- третьої особиБрушньовська І.І.

В С Т А Н О В И В :

В травні 2014 року Одеська міська рада звернулась до Господарського суду Одеської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД", в якій просила суд внести зміни до договору оренди землі в частині розміру орендної плати.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 25.06.2014 до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучено Департамент комунальної власності Одеської міської ради.

Рішенням Господарського суду Одеської області від 21.10.2014 (суддя Погребна К.Ф.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 (головуючий Будішевська Л.О., судді: Бєляновський В.В., Мишкіна М.А.) у даній справі позов задоволено повністю. Внесено зміни до договору оренди землі від 29.10.2009, а саме викладено пункт 2.3 договору у наступній редакції: "Нормативна грошова оцінка земельної ділянки площею 31 400 кв. м. на період будівництва становить 15 660 436 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 07.11.2013 № 132/П складеного Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області. Нормативна грошова оцінка зазначеної земельної ділянки на період експлуатації становить 107 278 100 грн. згідно витягу з технічної документації про нормативно грошову оцінку земельної ділянки від 07.11.2013 № 131/П складеного Управлінням Держземагентства у м. Одесі Одеської області". Викладено пункт 4.1 договору у наступній редакції: "Орендна плата за земельну ділянку загальною площею 31 400 кв. м., що розташована за адресою: м. Одеса, провул. Морехідний, 2/2, розрахована у розмірі 3 % від нормативної грошової оцінки цієї земельної ділянки та складає на період будівництва 469 813, 08 грн., на період експлуатації - 3 218 343 грн.". Стягнуто з відповідача на користь позивача судові витрати по сплаті судового збору.

Не погоджуючись з рішеннями судів, Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій посилаючись на порушення судами норм матеріального та процесуального права, просить їх скасувати і прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

У відзиві на касаційну скаргу Департамент комунальної власності Одеської міської ради заперечує проти доводів касатора і просить суд залишити оскаржувані судові рішення без змін, а скаргу - без задоволення.

Одеська міська рада не скористалась правом, наданим статтею 1112 Господарського процесуального кодексу України, не надіслала відзив на касаційну скаргу, що в силу положень зазначеної статті не перешкоджає перегляду судового акту, що оскаржується.

Одеська міська рада та Товариство з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД" не реалізували процесуальне право на участь у судовому засіданні суду касаційної інстанції, хоча про час та місце його проведення були повідомлені належним чином.

Розпорядженням секретаря судової палати від 07.04.2015 склад колегії суддів змінено та сформовано колегію суддів у наступному складі: головуючий - Корсак В.А., судді - Данилова М.В., Алєєва І.В. для розгляду даної справи.

Перевіривши доводи касаційної скарги, юридичну оцінку встановлених фактичних обставин, проаналізувавши правильність застосування господарськими судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій на підставі поданих до матеріалів справи доказів встановлено, що на підставі рішення Одеської міської ради № 5848-V від 14.04.2014, між Одеською міською радою (Орендодавцем; позивачем у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ТЕРРАКС ЛТД" (Орендарем; відповідачем у справі) 29.10.2010 укладено договір оренди землі, за умовами якого, Орендодавець надає, а Орендар приймає у строкове, платне користування земельну ділянку площею 31 400 кв. м (у т. ч. по угіддях: під капітальною забудовою - 3 705 кв. м ; під тимчасовою забудовою - 177 кв. м, під спорудами - 118 кв. м, під проїздами, проходами та площадками - 16 181 кв. м, під зеленими насадженнями - 764 кв. м, інші - 10455 кв. м), що розташована за адресою: м. Одеса, провулок Морехідний, 2/2, строком на 25 років, для завершення будівництва та подальшої експлуатації сімейно-оздоровчого комплексу, організацій та благоустрою території для відпочинку та оздоровлення, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору (з урахуванням договору про зміни № 1 від 13.05.2011 про зміну адреси земельної ділянки).

Цей договір посвідчено приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу та зареєстровано в Одеському міському відділі ОРФ ДП "Центр ДЗК" вчинено запис від 13.12.2010 за № 11 (а.с. 17-21).

Розділом 4 договору оренди сторони встановили умови орендної плати, а саме: орендна плата за земельну ділянку площею 31 400 кв. м розрахована у розмірі 4 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки та складає 336 821, 52 грн. на рік (на період будівництва); 1 518 730, 08 грн. (не період експлуатації). Орендна плата вноситься Орендарем у грошовій безготівковій формі (пункт 4.1. договору).

Розмір орендної плати встановлюється за домовленістю сторін згідно рішення Одеської міської ради № 4247-VІ від 15.07.2005 у відповідності до розрахунку розміру орендної плати та може збільшуватися Одеською міською радою в межах передбачених законодавством, в залежності від збільшення ринкової вартості земельної ділянки, яка знаходиться у користуванні. Орендна плата вноситься за базовий податковий період, який дорівнює календарному місяцю, щомісяця на протязі 30 календарних днів, слідуючи за останнім календарним днем звітного місяця. Орендна плата, враховуючи невиплачену, підлягає індексації відповідно до чинного законодавства (пункти 4.2, 4.3. договору).

Пунктом 4.4. договору передбачено, що умови щодо розміру орендної плати можуть бути змінені за згодою обох сторін, шляхом укладення відповідних угод, які мають бути нотаріально посвідчені та будуть невід'ємними частинами договору, крім випадків зміни розміру земельного податку, відповідно до чинного законодавства України, коригування "Грошової оцінки земель м. Одеси", яка затверджується рішенням Одеської міської ради, зміни функціонального призначення будівлі або її частини. У цих випадках розмір орендної плати змінюється Орендодавцем.

28.12.2010 Одеською міською радою прийнято рішення № 41-VI "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси", яким затверджено технічну документацію з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси (п. 1), введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Одеси з 01.01.2011, крім випадків, визначених у п.3 цього рішення (п.2), введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати і плати за дольову участь у землекористуванні з 01.01 2011 (п.3).

20.09.2011 Одеською міською радою прийнято рішення № 1268-VI "Про внесення змін до рішення Одеської міської ради від 28.09.2010 №41-VI "Про затвердження Технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Одеси", яким п.3 рішення викладений в редакції: "Ввести в дію затверджену пунктом 1 цього рішення нормативну грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011".

20.09.2011 Одеською міською радою прийнято рішення № 1267-VI "Про затвердження фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі".

В матеріалах справи міститься копія витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 07.11.2013 № 132/П, який розроблено Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області, відповідно до якого нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, пров. Морехідний, 2/2, площею 31 400 кв. м та землекористувачем якої є ТОВ "ТЕРРАКС" ЛТД (на період будівництва) становить 15 660 436 грн.

Згідно копії витягу з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки м. Одеси від 07.11.2013 № 131/П, який розроблено Управлінням Держземагенства у м. Одесі Одеської області, нормативна грошова оцінка земельної ділянки, що розташована за адресою: м. Одеса, пров. Морехідний, 2/2, площею 31 400 кв. м та землекористувачем якої є ТОВ „ТЕРРАКС" ЛТД (на період експлуатації) становить 107 278 100 грн.

Предметом даного судового спору є вимога Одеської міської ради про внесення змін до договору оренди землі в частині розміру орендної плати та нормативно грошової оцінки земельної ділянки. Ця вимога мотивована необхідністю приведення договору оренди землі у відповідність до вимог чинного законодавства.

Матеріально-правовою підставою свого позову Одеська міська рада визначила статті 121 Конституції України, статті 1, 21 Закону України "Про оренду землі", статті5, 13, 15, 18, 20, 23 Закону України "Про оцінку земель", 651, 632 Цивільного кодексу України, статті 272, 273, 276, 288 Податкового кодексу України та ін.

Відповідно до вимог статей 651, 652 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Зокрема, договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом; а також у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору.

Статтею 632 Цивільного кодексу України передбачено застосування у встановлених законом випадках цін (тарифів, ставок тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. При цьому, зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Орендна плата за землю визначена у частині першій статті 21 Закону України "Про оренду землі" (в редакції чинній на час виникнення спірних правовідносин) як платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Статтею 30 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін. У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується в судовому порядку.

Отже, чинним законодавством передбачено можливість зміни умов договору оренди землі за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у випадках, встановлених договором або законом.

Оскільки сторонами в договорі оренди передбачено можливість зміни розміру орендної плати, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою ціною, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору. Такої правової позиції дотримується Верховний Суд України у постанові від 06.12.2010 по справі № 2-1/10068-2008, у постанові від 23.05.2011 по справі № 7/105-10 (30/234-09), у постанові від 04.07.2011 по справі № 41/81пд.

Нормативна грошова оцінка земель є основою для визначення розміру орендної плати, а зміна нормативної грошової оцінки земельної ділянки є підставою для перегляду розміру орендної плати. Така правова позиція відображена у постановах Верховного Суду України від 20 серпня 2013 року у справі № 5009/3430/12 та від 03 грудня 2013 року у справі № 5009/3430/12.

Статтею 11128 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що рішенням Одеської міської ради № 1268-VІ від 20.09.2011 було внесено до попереднього рішення ради відповідні зміни та введено в дію нормативну грошову оцінку земель міста Одеси для розрахунку річної орендної плати з 20.09.2011. Згідно з додатком до цього рішення "Перелік фіксованих відсотків при визначенні ставок орендної плати за земельні ділянки в м. Одесі" встановлено відсоток за використання земель з відповідним цільовим призначенням землі на рівні 3 % від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Згідно з проведеними Департаментом комунальної власності Одеської міської ради розрахунків розміру орендної оплати за земельну ділянку, що перебуває у користуванні відповідача та з урахуванням відсотків нормативної грошової оцінки, визначеної у рішенні Одеської міської ради за № 1268-VІ від 20.09.2011, розмір орендної плати, що підлягає сплаті за користування земельною ділянкою за адресою: м. Одеса, провул. Морехідний 2/2 площею 31 400 кв. м становить на період будівництва - 469 813, 08 грн., на період експлуатації - 3 218 343 грн.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що для вирішення питання щодо приведення договору оренди землі до вимог чинного законодавства, Департамент комунальної власності Одеської міської ради звертався до відповідача з пропозицією укласти відповідний договір про внесення змін до договору оренди землі (лист № 01-13/1497 від 26.02.2014, а.с.33-35). Однак, дана пропозиція була залишена відповідачем без відповіді та реагування.

Здійснюючи судовий розгляд справи, суди попередніх інстанцій дійшли висновку щодо наявності підстав для зміни розміру орендної плати у договорі через його невідповідність розміру, встановленому законом як на момент виникнення спору між сторонами, так і на момент його вирішення судами, а відтак і наявність у позивача права вимагати від орендаря приведення цього договору у відповідність до вимог законодавства шляхом внесення відповідних змін з метою усунення порушення сторонами договору вимог законодавства, обов'язкового як для позивача так і відповідача.

Встановивши, що запропонована позивачем редакція внесення змін до договору оренди в частині розміру орендної плати та нормативної грошової оцінки земельної ділянки, відповідає вимогам діючого на момент виникнення спірних правовідносин законодавства, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку, що позов підлягає задоволенню. При цьому судами враховано, що нормами чинного законодавства та договором передбачена можливість зміни умов договору за рішенням суду на вимогу однієї із сторін.

В рішенні Конституційного Суду України від 9 липня 2002 року № 15-рп/2002 (справа про досудове врегулювання спорів) зазначено, що положення частини другої статті 124 Конституції України стосовно поширення юрисдикції судів на всі правовідносини, що виникають у державі, необхідно розуміти так, що право особи (громадянина України, іноземця, особи без громадянства, юридичної особи) на звернення до суду за вирішенням спору не може бути обмежене законом, іншими нормативно-правовими актами. Встановлення законом або договором досудового врегулювання спору за волевиявленням суб'єктів правовідносин не є обмеженням юрисдикції судів і права на судовий захист.

Судами попередніх інстанцій враховано, що неповідомлення відповідача в досудовому порядку про зміну умов договору не позбавляє права позивача звернутись до суду із відповідним позовом до відповідача.

Колегія вважає, що судами попередніх інстанцій дана належна правова оцінка усім обставинам справи, норми матеріального та процесуального права застосовані вірно і передбачені законом підстави для зміни або скасування судових рішень, відсутні.

Відповідно до приписів статті 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти їх. Переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Доводи, що викладені в касаційній скарзі пов'язані з вирішенням питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими і, фактично, зводяться до необхідності надання нової оцінки доказів по справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

За таких обставин, касаційна скарга задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 у справі № 916/1754/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В.А. Корсак

С у д д і М.В. Данилова

І.В. Алєєва