РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015Справа №910/1505/15-г

За позовом Заступника прокурора міста Києва;

до Київської міської ради (відповідач 1);

Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" (відповідач 2);

про визнання недійсним договору, визнання відсутності права користування

земельною ділянкою.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від прокуратури: Бондарчук І. П., посвідчення № 026128 від 13.05.2014 р.;

Від відповідача 1: не з'явився;

Від відповідача 2: Кружільний С. О., представник, довіреність № б/н від 05.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

У січні 2015 року заступник прокурора міста Києва вернувся до суду з позовом № 05/3-19177-14 від 31.12.214 про визнання недійсним укладеного відповідачами договору оренди, визнання відсутності у відповідача-2 права користування земельною ділянкою, зобов'язання відповідача-2 відновити становище, яке існувало до порушення.

Провадження у справі за вказаними вимогами порушено ухвалою Господарського суду міста Києва № 910/1505/15-г від 29.01.2015, яку призначено до розгляду в судовому засіданні на 17.02.2015.

Ухвалою від 17.02.2015 розгляд справи було відкладено на 03.03.2015 через неявку в засідання представників відповідачів.

20.02.2015 від Київської міської ради до суду надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності представника.

02.03.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" звернулося до суду з клопотанням про перенесення розгляду справи через перебування на лікарняному представника.

Ухвалою від 03.03.2015 розгляд справи було відкладено на 12.03.2015 відповідно до приписів ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

У судовому засіданні, що відбулося 12.03.2015, судом було розпочато розгляд спору по суті, в ході чого прокурор у справі підтримав заявлені вимоги, а представник відповідача-1 заперечував проти їх задоволення з мотивів, викладених у відзиві на позовну заяву.

12.03.2015 та 19.03.2015 в судових засіданнях оголошувалася перерва.

У судове засідання, перенесене на 26.03.2015, відповідач-1 уповноваженого представника не направив.

З огляду на обмеженість процесуальних строків розгляду справи та клопотання Київської міської ради про розгляд справи за відсутності представника, суд дійшов висновку про доцільність вирішення спору по суті в судовому засіданні 26.03.2015 за відсутності представника відповідача-1 в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Як слідує з позовної заяви і пояснень прокурора у справі, позовні вимоги становлять три пункти, а саме:

- вимога про визнання недійсним договору оренди земельної ділянки від 17.10.2014 укладеного між Київською міською радою та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд", площею 0,1382 га (кадастровий номер :75:178:0043) на проспекті Перемоги у Святошинському районі м. Києва, вартістю 1 243 729,61 грн. ;

- вимога про визнання відсутності у Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" права користування такою земельною ділянкою;

- вимогами про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради земельної ділянки площею 0,1382 га (кадастровий номер :75:178:0043) на проспекті Перемоги у Святошинському районі м. Києва, вартістю 1 243 729.61 грн.

Позовні вимоги мотивовані недійсністю оскаржуваного договору через відсутність передбаченого законодавством відповідного рішення Київської міської ради та недотримання принципу конкурентності і незаконністю набуття відповідачем-2 права користування земельної ділянки.

Згідно з відзивом на позовну заяву та усними запереченнями представника відповідача-2, Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" вважає позовні вимоги безпідставними і такими, що не підлягають задоволенню через недотримання законодавчого порядку звернення заступника прокурора до суду з даним позовом і відсутність відповідних повноважень, через обрання неправильного способу захисту порушеного права або охоронюваного законом інтересу, відсутність судового рішення, яким скасоване рішення Київської міської ради з посиланням на яке був укладений спірний договір.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши оригінали копій документів, що знаходяться у матеріалах справи, заслухавши пояснення присутніх в засіданні осіб, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні дані, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд

ВСТАНОВИВ:

01.10.2007 Київською міською радою винесено рішення № 496/3330 "Про передачу Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" земельної ділянки для будівництва та експлуатації житлового будинку з підземним паркінгом на проспекті Перемоги у Святошинському районі м. Києва", згідно з яким було вирішено затвердити містобудівне обґрунтування щодо внесення змін до містобудівної документації для житлової забудови на просп. Перемоги у Святошинському районі м. Києва; внести зміни до Генерального платну міста Києва та проекту планування його приміської зони на період до 2020 року; затвердити проект землеустрою щодо відведення земельної ділянки Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд"; передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та експлуатації житлового будинку з підземним паркінгом на просп. Перемоги у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування та ін.

За твердженнями прокурора, підтвердженими рішенням Солом'янського районного суду міста Києва від 15.10.2008 у справі № 2-а-186/2008 Київську міську раду було зобов'язано підписати договір оренди земельної ділянки відповідно до вказаного рішення № № 496/3330, а Головне управління земельних ресурсів виконавчого органу Київської міської ради оформити та видати Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" договір оренди земельної ділянки.

До матеріалів справи сторонами тексту зазначеного судового рішення не подано, в Єдиному державному реєстрі судових рішень не відображається.

Рішенням Київської міської ради від 28.05.2009 № 547/1603 «Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 №457/1867 "Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві" затверджено Тимчасовий порядок передачі (надання) земельних ділянок в користування або у власність у місті Києві.

Відповідно до п. 3 Перехідних положень рішення Київської міської ради від 28.05.2009 № 547/1603 рішення Київської міської ради, прийняті до набуття чинності цим Порядком, відповідно до яких зацікавлені особи мають право укласти договори оренди землі, вважаються такими, що втратили чинність, через дванадцять місяців після офіційного оприлюднення цього Порядку, якщо відповідні договори оренди землі на підставі таких рішень не будуть укладені протягом цього терміну.

29.04.2010 Київською міською радою на підставі п. 1 Прикінцевих положень рішення Київської міської ради від 28.05.2009 № 547/1603 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 15.07.2004 № 457/1867 "Про врегулювання процедури передачі в користування земельних ділянок в м. Києві" прийнято рішення № 787/4225 "Про поновлення терміну дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 496/3330" на 1 рік.

За твердженнями прокурора у справі, договір оренди земельної ділянки на виконання рішень Київської міської ради від 01.10.2007 № 496/3330 та від 29.04.2010 № 787/4225 в установлений строк не був укладений та не був зареєстрований.

Відповідачем-2, який проти позову заперечує, наведені твердження спростовані не були.

17.10.2014 Київською міською радою в якості орендодавця та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" в якості орендаря укладено договір оренди земельної ділянки для будівництва та експлуатації житлового будинку з підземним паркінгом, розміром 0,1382 га, розташованої по просп. Перемоги Святошинського району м. Києва, кадастровий номер :75:178:0043. Договір посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Н.П., зареєстровано у реєстрі за № 152.

Згідно з п. 1.1 вказаного договору орендодавець, на підставі рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 496/3330, за актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду (строкове платне користування) земельну ділянку, що належить до земель комунальної власності територіальної громади міста Києва.

Відповідно до п. 3.1 договору оренди договір укладено на п'ять років.

Не погоджуючись з правомірністю укладення договору оренди від 17.10.2014 та вказуючи на відсутність законодавчих передумов для його укладення, заступник прокурора міста Києва звернувся до суду з даним позовом.

Отже, прокурор у справі посилається на те, що рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 496/3330 та від 29.04.2010 № 787/4225 втратили чинність з 29.04.2011 (через 12 місяців від прийняття відповідачем-1 рішення "Про поновлення терміну дії рішення Київської міської ради від 01.10.2007 № 496/3330", а також вказує на факт непідписання і відсутності реєстрації договору оренди до 29.04.2011, у зв'язку з чим вважає недійсним договір оренди земельної ділянки від 17.10.2014, оскільки йому не передувало рішення органу місцевої влади чи органу місцевого самоврядування. Також, прокурор посилається на порушення Земельного і Цивільного кодексів України, Закону України "Про оренду землі",

У позовній заяві вказується, що відповідно до витягу з технічної документації Головною управління Держземагентства у м. Києві нормативна грошова оцінка спірної земельної ділянки становить 1 243 729,61 грн.

У ч. 1 ст. 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно з ч. 1 ст. 123 Земельного кодексу України надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється Верховною Радою Автономної Республіки Крим, Радою міністрів Автономної Республіки Крим, органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування.

Частиною 2 ст. 16 Закону України "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону.

Відповідно до ч. 5 ст. 6 Закону України "Про оренду землі" право оренди земельної ділянки підлягає державній реєстрації відповідно до закону.

З аналізу наведених положень законодавства чітко зрозумілим є те, що невід'ємною підставою набуття юридичними особами права користування земельними ділянками із земель комунальної власності є рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування, прийняте в межах повноважень, визначених законодавством.

Як вказувалося вище, органом місцевого самоврядування у 2007 році в межах компетенції було вирішено передати Товариству з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" у короткострокову оренду на 5 років земельну ділянку площею 0,14 га для будівництва та експлуатації житлового будинку з підземним паркінгом на просп. Перемоги у Святошинському районі м. Києва за рахунок міських земель, не наданих у власність чи користування.

Проте, у 2009 році процедуру передачі в користування земельних ділянок у м. Києві було змінено, зокрема, встановлено необхідність укладення у 12-ти місячний строк договорів оренди.

Необхідний договорів з невстановлених судом причин укладено не було, проте в межах зазначеного 12-ти місячного строку Київська міська рада прийняла рішення про поновлення терміну дії рішення від 01.10.2007 № 496/3330 про передачі земельної ділянки в оренду, у зв'язку з чим, для сторін заявленого спору виник новий строк - до 29.04.2011, в межах якого необхідно було укласти і зареєструвати договір оренди земельної ділянки площею 0,14 га для будівництва та експлуатації житлового будинку з підземним паркінгом по просп. Перемоги у Святошинському районі м. Києва.

У ході розгляду справи обставини укладення і реєстрації такого договору не підтвердилися, а тому укладення 17.10.2014 року відповідачами спірного договору слід вважати таким, що відбулося з порушенням приписів ст.ст. 116, 123 Земельного кодексу України та ст. 16 Закону України "Про оренду землі", за відсутності відповідного рішення компетентного органу, адже термін дії попередніх рішень станом на 17.10.2014 закінчився, що слід вважати достатньою підставлю для визнання такого договору недійсним.

Підставою недійсності правочину, відповідно до ч. 1 ст. 215 Цивільного кодексу України, є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч.ч 1-3, 5, 6 ст. 203 цього Кодексу, де вказується, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин) ч. 3 ст. 215 Цивільного кодексу України).

У ч. 2 ст. 15 Закону України "Про оренду землі" встановлено, що відсутність у договорі оренди землі однієї з істотних умов, передбачених цією статтею, а також порушення вимог статей 4 - 6, 11, 17, 19 цього Закону є підставою для відмови в державній реєстрації договору оренди, а також для визнання договору недійсним відповідно до закону.

Приписами ч. 1 ст. 207 Господарського кодексу України визначено, що господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Крім того, відповідно до ст. 134 Земельного кодексу України (з 16.09.2008) передача в оренду земельних ділянок, що перебувають у державній або комунальній власності, здійснюється за результатами проведення земельних торгів, крім випадків, встановлених ч.ч 2, 3 ст. 134 цього Кодексу (ч. 2 ст. 124 Земельного кодексу України).

Згідно з ч. 1 ст. 134 Земельного кодексу України земельні ділянки державної чи комунальної власності або права на них (оренда, суперфіцій, емфітевзис), у тому числі з розташованими на них об'єктами нерухомого майна державної або комунальної власності, підлягають продажу окремими лотами на конкурентних засадах (земельни торгах), крім випадків, встановлених частиною другою цієї статті.

Таким чином право оренди земельної ділянки ТОВ «Роялті Тетрабуд» з 29.04.2011, з моменту втрати чинності рішень Київської міської ради, може набути лише на конкурентних засадах в порядку, передбаченому ст.ст. 124. 134, 135 Земельного кодексу України.

За вказаних обставин та відповідно до наведених приписів законодавства, позовні вимоги в частині визнання договору від 17.10.2014 недійсним видаються обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Положеннями ст. 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси захищаються, зокрема, шляхом визнання наявності або відсутності прав.

Таким чином, законодавцем не обмежено способи захисту прав та охоронюваних законом інтересів, у зв'язку з чим, позовні вимоги про визнання відсутнім права користування земельною ділянкою та відновлення становища до існувало до порушення є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню, а заперечення відповідача-2 щодо неправильного обрання способу захисту - такими, що підлягають відхиленню.

Так, суд погоджується з позицією прокурора відносно того, що обраний спосіб захисту в даному випадку спрямований на поновлення порушених прав, оскільки при визнанні відсутності права користування спірними земельними ділянками, підлягає поновленню право територіальної громади міста Києва відносно вказаної земельної ділянок та право позивача щодо контролю за використанням та охороною земель (у тому числі і власника - Київської міської ради щодо належного використання земельних ресурсів).

Відповідно до ч.ч. 1 та 3 ст. 216 Цивільного кодексу України у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінами, які існують на момент відшкодування.

Правові наслідки, передбачені ч.ч 1, 2 цієї статті, застосовуються, якщо законом не встановлені особливі умови їх застосування або особливі правові наслідки окремих видів недійсних правочинів.

Згідно з ч. 4 ст. 21 Закону України "Про оренду землі" у разі визнання у судовому порядку договору оренди землі недійсним отримана орендодавцем орендна плата за фактичний строк оренди землі не повертається.

Зважаючи на викладене, відповідач-2 зобов'язаний повернути спірну земельну ділянку територіальній громаді міста Києва в особі Київської міської ради без відшкодування понесених витрат у вигляді сплаченої орендної оплати.

На підставі зазначеного вище, позовні вимоги задовольняються судом повністю, а заперечення відповідача-2 проти позову - відхиляються. Так, слід зауважити, що право прокурора на самостійне звернення до суду з позовною заявою без визначення позивача, в особі якого подається позов, встановлене ст. 29 Господарського процесуального кодексу України, де вказується, що прокурор бере участь у розгляді справ за його позовами, а також може вступити за своєю ініціативою у справу, порушену за позовом інших осіб, на будь-якій стадії її розгляду для представництва інтересів громадянина або держави. З метою вступу у справу прокурор може подати апеляційну, касаційну скаргу, заяву про перегляд рішення Верховним Судом України про перегляд рішення за нововиявленими обставинами або повідомити суд і взяти участь у розгляді справи, порушеної за позовом інших осіб.

У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, зазначений орган набуває статусу позивача. У разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача.

Основний закон України у ст. 13 встановлює, що земля, її надра, атмосферне повітря, водні та інші природні ресурси, які знаходяться в межах території України, природні ресурси її континентального шельфу, виключної (морської) економічної зони є об'єктами права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

На думку суду, встановивши наявність порушення законності у спірних правовідносинах відповідачів, ініціатива прокурора для відновлення законності та усунення порушень законодавства не повинна залежати від законодавчо встановлених повноважень того чи іншого державного органу на звернення до суду з відповідним позовом, як про те вказує відповідач-2 та не може слугувати підставою для відмови у позові, що спрямований на встановлення законності та правопорядку у сфері земельних правовідносин держави та органів місцевого самоврядування.

Оскільки позивач звільнений від сплати судового збору , судовий збір підлягає стягненню з відповідачів порівну в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 32-38, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Визнати недійсним укладений між Київською міською радою (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7; ) 17.10.2014 договір оренди земельної ділянки площею 0,1382 га (кадастровий номер :75:178:0043) на проспекті Перемоги у Святошинському районі м. Києва, зареєстрований приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Кравченко Наталією Петрівною, про що в Державному реєстрі речових прав на нерухоме майно здійснено запис за індексним номером 16573240 від 17.10.2014.

3. Визнати відсутність у Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7; ) права користування земельною ділянкою площею 0,1382 га (кадастровий номер :75:178:0043) на проспекті Перемоги у Святошинському районі м.Києва, вартістю 1 243 729,61 грн.

4. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7; ) відновити становище, яке існувало до порушення, шляхом повернення в розпорядження Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) земельної ділянки площею 0.1382 га (кадастровий номер :75:178:0043) на проспекті Перемоги у Святошинському районі м.Києва, вартістю 1 243 729.61 грн. Видати наказ.

5. Стягнути з Київської міської ради (01044, м. Київ, вул. Хрещатик, 36; ) в доход Державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Роялті Тетрабуд" (03058, м. Київ, вул. Лебедєва-Кумача, 7; ) в доход Державного бюджету України 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

7. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

8. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 07.04.2015 р.