ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

14 квітня 2015 року Справа № 910/55

Вищий господарський суд України у складі: суддя Львов Б.Ю. (доповідач) - головуючий, судді Бенедисюк І.М. і Харченко В.М.,

розглянувши касаційну скаргу Державної виконавчої служби України (далі - Служба), м. Київ,

на ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2014

та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015

за скаргою приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія", м. Київ,

на дії відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України (далі - Відділ), м. Київ,

зі справи № 910/55

за позовом публічного акціонерного товариства "Укрсоцбанк" (далі - Банк)

до приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" (далі - Товариство)

про стягнення заборгованості,

за участю представників:

Банку - не з'явився,

Товариства - Руденка О.В.,

Відділу - не з'явився,

Служби - не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Товариство звернулося до господарського суду міста Києва із скаргою (з урахуванням її подальшого доповнення) на дії Відділу та просило:

- зупинити стягнення за наказом господарського суду від 05.09.2014 зі справи № 910/55 та витребувати його від головного державного виконавця Відділу Селезньова М.О. (далі - Державний виконавець);

- скасувати постанову Державного виконавця від 18.09.2014 ВП № 44795114 про відкриття виконавчого провадження;

- скасувати постанову Державного виконавця від 18.09.2014 ВП № 44795114 про арешт коштів боржника;

- визнати протиправними (незаконними) дії Державного виконавця при проведенні виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 44795114;

- скасувати постанову Державного виконавця від 01.10.2014 ВП № 44795114 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- скасувати постанову Державного виконавця від 01.10.2014 ВП № 44795114 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 21.10.2014 (суддя Домнічева І.О.), залишеною без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 (колегія суддів у складі: Смірнова Л.Г. - головуючий суддя, судді Агрикова О.В., Чорна Л.В.), скаргу задоволено частково: визнано протиправними (незаконними) дії Державного виконавця при проведенні виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 44795114; скасовано постанову Державного виконавця від 18.09.2014 ВП № 44795114 про відкриття виконавчого провадження; скасовано постанову Державного виконавця від 18.09.2014 ВП № 44795114 про арешт коштів боржника; скасовано постанову Державного виконавця від 01.10.2014 ВП № 44795114 про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження; скасовано постанову Державного виконавця від 01.10.2014 ВП № 44795114 про стягнення з боржника виконавчого збору.

Прийняті судові рішення з посиланням на приписи статей 11, 18, 26 Закону України "Про виконавче провадження" мотивовано неправомірністю дій Відділу.

У касаційній скарзі до Вищого господарського суду України Служба просить зазначені ухвалу місцевого та постанову апеляційного господарських судів зі справи скасувати внаслідок їх прийняття з порушенням норм матеріального права та в задоволенні скарги на дії Відділу відмовити.

Товариство подало відзив на касаційну скаргу, в якому зазначило про безпідставність її доводів та просило оскаржувані судові рішення залишити без змін, а скаргу - без задоволення.

Учасників судового процесу відповідно до статті 1114 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) належним чином повідомлено про час і місце розгляду касаційної скарги.

Перевіривши повноту встановлення місцевим і апеляційним господарськими судами обставин справи та правильність застосування ними норм матеріального і процесуального права, заслухавши представника Товариства, Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення касаційної скарги з урахуванням такого.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частиною другою статті 1227 ГПК України заява про видачу виконавчого документа про примусове виконання рішення третейського суду подається до господарського суду за місцем проведення третейського розгляду протягом трьох років з дня прийняття рішення третейським судом.

За приписами статті 116 та частини першої статті 117 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом; наказ має відповідати вимогам до виконавчого документа, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Згідно з частинами першою та другою статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом; відповідно до цього Закону підлягають виконанню державною виконавчою службою такі виконавчі документи, зокрема, виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду та рішень Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті і Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті.

Частиною першою статті 26 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що державний виконавець відмовляє у відкритті виконавчого провадження у разі, зокрема, невідповідності виконавчого документа вимогам, передбаченим статтею 18 цього Закону.

Відповідно до частини першої статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" у виконавчому документі зазначаються, зокрема, дата набрання законної (юридичної) сили рішенням.

Попередні судові інстанції, повно та всебічно дослідивши фактичні обставини справи, перевіривши їх поданими сторонами доказами, яким дали необхідну оцінку, без порушення норм матеріального і процесуального права та з наведенням у оскаржуваних судових рішеннях необхідного мотивування, беручи до уваги визнання наказу господарського суду міста Києва від 05.09.2014 № 910/55 (виданого на виконання рішення постійно діючого третейського суду при асоціації українських банків від 22.02.2013 у справі № 626/12) таким, що не підлягає виконанню, а також встановивши, що постановою Державного виконавця від 18.09.2014 ВП № 44795114 про відкриття виконавчого провадження зі стягнення з Товариства 16 872 614,85 грн. боргу на користь Банку встановлено строк добровільного виконання (у семиденний термін з моменту відкриття виконавчого провадження), накладено арешт на рахунки Товариства в банківських установах з винесенням окремої постанови про арешт коштів боржника від 18.09.2014 (направлені боржникові 22.09.2014 і отримані ним 24.09.2014), у той час як строк на добровільне виконання закінчувався 25.09.2014, -

дійшли обґрунтованих висновків щодо необхідності визнання відповідних дій Відділу при проведенні виконавчих дій за виконавчим провадженням ВП № 44795114 протиправними (незаконними).

Доводи касаційної скарги не спростовують висновків, викладених у оскаржуваних судових рішеннях. При цьому в частині встановлення фактичних обставин справи та переоцінки наявних доказів касаційна скарга не відповідає вимогам статті 1117 ГПК України стосовно меж перегляду справи в касаційній інстанції.

Отже, ухвала місцевого і постанова апеляційного господарських судів зі справи відповідають встановленим ними фактичним обставинам, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права і передбачені законом підстави для їх скасування відсутні.

Керуючись статтями 1117, 1119-11111, 11113, 1212 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду міста Києва від 21.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015 зі справи № 910/55 залишити без змін, а касаційну скаргу Державної виконавчої служби України - без задоволення.

Суддя Б.Львов

Суддя І.Бенедисюк

Суддя В.Харченко