ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

16.04.2015р. Справа № 907/194/15

За позовом Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс", м. Київ в особі Філії Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс- Закарпаття", с. Великі Лази Ужгородського району

ДО Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород

ПРО стягнення заборгованості за договорами про відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення №37ю/12 від 20.02.2012р. та №35 від 20.02.2012р. в сумі 10409,88грн.

Суддя О.Ф. Ремецькі

Представники сторін:

від позивача - Моняк Р.В. - представник за довіреністю №/01-04-220 від 19.03.2015р.

від відповідача - Данч Н.О. - представник за довіреністю №75/05 від 15.01.2015р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Українське державне підприємство по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс", м. Київ в особі Філії Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс- Закарпаття", с. Великі Лази Ужгородського району звернулось до Господарського суду Закарпатської області з позовом до Державної екологічної інспекції в Закарпатській області, м. Ужгород про стягнення заборгованості за договорами про відшкодування витрат на утримання нежитлового приміщення №37ю/12 від 20.02.2012р. та №35 від 20.02.2012р. в сумі 10409,88грн..

Ухвалою Господарського суду Закарпатської області від 02.03.2015р. порушено провадження у справі №907/194/15 та призначено справу до розгляду на 23.03.2015р.

В засіданні суду 23.03.2015р. судом, за письмовою згодою сторін, у відповідності до вимог статті 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 16.04.2015р. для надання сторонам можливості подати суду додаткові докази в обґрунтування своїх доводів та заперечень.

Представник позивача просить заявлені позовні вимоги задовольнити в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві, посилаючись на їх обґрунтованість наявними у справі матеріалами. Зокрема, вказує на порушення відповідачем умов договору в частині забезпечення повноти оплати витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю за відповідними договорами. Разом з тим, на день судового засідання подав суду відомості про часткову оплату суми боргу відповідачем у розмірі 31376,63грн.

Представник відповідача письмово викладеної позиції з приводу заявлених позовних вимог суду не подав, разом з тим, в засіданні суду вказав на відсутність належного фінансування державної установи в частині оплати вартості наданих позивачем послуг. Своїх доводів щодо заперечень вимог позивача суду не навів.

Відповідно до вимог ст. 81-1 Господарського процесуального кодексу України в судових засіданнях складені протоколи, які долучено до матеріалів справи.

У судовому засіданні 16.04.2015р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані сторонами документи і матеріали, заслухавши повноважних представників позивача та відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між Регіональним відділенням ФДМУ по Закарпатській області та Державною екологічною інспекцією у Закарпатській області 20.10.2007р. та 05.10.2009р. було укладено договори оренди (№91-07/06-05, № 89-07/06- 05, №184-09/06-05) державного нерухомого майна, згідно якого орендодавець передав, а орендар прийняв у строкове, платне користування приміщення в будівлі за адресою: Ужгородський район, с. В. Лази, мікрорайон Новий, вул. Східна, 3; Ужгородський район, с. Соломоново, МАПП «Тиса», буд. 2; та м. Ужгород, вул. Собранецька 224, КПП «Ужгород.

Балансоутримувачем даного майна являється Філія УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття».

Для забезпечення обслуговування, експлуатації та ремонту даних будівель між Балансоутримівачем, тобто, Філією УДП «Укрінтеравтосервіс-Закарпаття» та Орендарем - Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області, були укладені Договори про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю (№37ю/12 від 20.02.2012 року, № 35 від 20.02.2012 року, № 36 від 03.01.2013 року).

Згідно договорів відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, Балансоутримувач забезпечує надання комунальних послуг в орендованому приміщенні, а Орендар відшкодовує Балансоутримувачу витрати на утримання орендованого приміщення.

Позивач стверджує, що з дня укладення даних договорів і до сьогоднішнього дня ним здійснюється утримання орендованого майна, надаються всі комунальні послуги передбачені в договорах.

Відповідно до вимог п. 2.2.3 договору відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, орендар зобов'язаний не пізніше 25 числа поточного місяця, на підставі виставленого рахунків, відшкодовувати Балансоутримувачу орендованого приміщення вартість комунальних послуг.

Проте, своїх зобов'язань Орендар, за договорами відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання послуг орендарю належним чином не виконує. Станом на 01 листопада 2014 року заборгованість по сплаті коштів за комунальні послуги та утримання майна становить 107409,88грн., про що орендарю були виставлені відповідні рахунки. Таким чином, вважає, що Державною екологічною інспекцією в Закарпатській області було порушено вимоги закону і договору ат просить позовні вимоги задовольнити з урахуванням проведених відповідачем часткових оплат.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Статтею 526 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 905 ЦК України строк договору про надання послуг встановлюється за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено законом або іншими нормативно-правовими актами.

Як установлено судом Договори укладено строком на календарний рік, при цьому розділом 5 даних договорів сторони погодили, що у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну цього Договору після закінчення строку його чинності протягом одного місяця, він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені цим Договором.

Доказів наявності заперечень щодо продовження строку дії спірного договору сторонами суду не надано, відтак суд дійшов висновку про те, що дані договори вважаються продовженим на той самий термін на кожний наступний календарний рік та на тих самих умовах, які були передбачені цими Договорами.

Відповідно до ч. 1 ст. 903 ЦК України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Положеннями ст. 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до вимог п. 2.2.3 договору відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого нерухомого майна, орендар зобов'язаний не пізніше 25 числа поточного місяця, на підставі виставленого рахунків, відшкодовувати Балансоутримувачу орендованого приміщення вартість комунальних послуг.

Таким чином відповідач в передбаченому Договором розмірі повинен був відшкодувати позивачу витрати на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна за умовами договорів: з січня 2014 року по 30.10.2014р. включно.

Як установлено судом, позивачем належним чином виконувались умови Договору, що підтверджується поквартальними розрахунками по відшкодуванню витрат балансоутримувача на утримання та обслуговування об'єктів оренди за період з першого квартала 2014р., а також рахунками на оплату в межах зазначеного періоду, втім відповідач свої зобов'язання в частині відшкодування позивачу витрат на утримання та обслуговування орендованого нерухомого майна належним чином не виконував, у зв'язку з чим в останнього перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 107409,88грн., обов'язок сплати якої вже настав.

Разом з тим, позивачем в засіданні суду подано відомості про проведення відповідачем часткової оплати даної суми боргу в розмірі 31376,63грн., у зв'язку з чим провадження у справі в даній частині вимог підлягає припиненню в порядку вимог п.1.1 статті 80 ГПК України у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Враховуючи викладене, суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу у сумі 76033,25грн.

Відповідно до статті 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України,

СУД ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державної екологічної інспекції у Закарпатській області (88018, м. Ужгород, вул. Швабська, 14, ) на користь Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс", м. Київ в особі Філії Українського державного підприємства по обслуговуванню іноземних автотранспортних засобів „Укрінтеравтосервіс- Закарпаття" (88001, с. Великі Лази, вул. Східна, 3, Ужгородського району, ) суму 76033,25грн. заборгованості по оплаті за надані послуги, а також суму 2148,20грн. у відшкодування витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення виготовлено 21.04.2015р.

Суддя О.Ф. Ремецькі