РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/4903/15-г
За позовом Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго"

до Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" про стягнення 52 612,59 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники:

Від позивача: Таращенко В.І. за дов.

Від відповідача: Самойленко В.В. за дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Пред'явлені вимоги про стягнення 20754,31 грн. основного боргу - заборгованості за надані послуги по договору № 328Л на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 14.10.2011р., 20754,31 грн. пені, 9864,03 грн. інфляційних втрат, 1239,94 грн. 3% річних.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі.

26.03.2015р. до суду від позивача надійшли докази оплати основного боргу договору № 328Л на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 14.10.2011р.

30.03.2015р. до суду від відповідача надійшов відзив на позов, відповідно до якого він повідомляє, що станом на 18.03.2015р. заборгованість перед позивачем за оплату за спожиту теплову енергію за період з січня по квітень 2014 року на спірну суму сплачена у повному обсязі; вказує, що позивачем нараховано пеню без урахування граничного розміру - подвійної облікової ставки НБУ, заявляє про пропуск позивачем строку позовної давності для нарахування пені відповідно до ст.258 ЦК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

14 жовтня 2011р. між позивачем - ОКВПТГ "Лубнитеплоенерго" (ТО за договором) та відповідачем - ПАТ "Національна гомеопатична спілка" (споживач) був укладений договір № 328Л на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води, за умовами якого позивач взяв на себе зобов'язання постачати теплову енергію у вигляді гарячої води з метою забезпечення опалення приміщень відповідача до межі розподілу будівлі приміщення по вул.Грушевського, 19, м.Лубни, площею 491,85 кв.м.

Відповідно до п.12 договору визначено, що облік споживання теплової енергії проводиться за приладами обліку типу: СВТУ-10М № 16067, опломбованими представником ТО належним чином.

Згідно п.16 договору, всі розрахунки по даному договору проводяться на підставі виписаного ТО споживачу рахунку та підписаного акта виконаних робіт, шляхом перерахування коштів на поточний рахунок ТО. Розрахунковим періодом є календарний місяць.

Споживач зобов'язаний сплачувати за опалення, виходячи із фактичного обсягу спожитої теплової енергії по затвердженому тарифу за першу половину розрахункового періоду до 20 числа поточного місяця, а за другу половину до 5 числа наступного за розрахунковим. Споживач може проводити оплату авансом.

У випадку несплати у вказані строки, нараховується пеня у розмірі 1% за кожний день прострочення платежу, але не більше 100% боргу згідно Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги», а також відповідно до п.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних з простроченої суми, якщо законом не встановлений інший розмір відсотків.

Спір у даній справі виник у зв'язку з невиконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати отриманих послуг по договору № 328Л на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води від 14.10.2011р. за період з січня по квітень 2014р. включно, всього на суму 20 754,31 грн.

Факт отримання вказаних послуг на заявлену суму підтверджується Актами прийому-передачі теплової енергії № 328 від 31.01.2014р. на суму 19 453,30 грн., від 28.02.2014р. на суму 24 411,24 грн., від 31.03.2014р. на суму 9785,94 грн., від 30.04.2014р. на суму 6557,11 грн., які підписані та скріплені печатками сторін без зауважень.

Згідно розрахунку позивача станом на час звернення до суду заборгованість відповідача складала 20 754,31 грн.

Відповідно до ст.ст.526, 530 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться та у встановлений строк. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 ЦК України).

У процесі розгляду справи представниками позивача та відповідача повідомлено про оплату суми 20 754,31 грн. основного боргу, що підтверджується платіжними дорученнями № 356 від 05.03.2015р. на суму 5000 грн., № 421 від 17.03.2015р. на суму 5754,31 грн., № 426 від 18.03.2015р. на суму 10 000 грн., які долучені відповідачем до матеріалів справи.

За таких обставин, провадження у справі в частині стягнення 20 754,31 грн. основного боргу підлягає припиненню на підставі п.1-1 ст. 80 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача, оскільки оплату здійснено після порушення провадження у справі.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Посилаючись на прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань, позивачем на підставі п. 2 ст. 625 ЦК України заявлено до стягнення 9864,03 грн. інфляційних втрат, 1239,94 грн. 3% річних за період з 05.02.2014р. по 27.01.2015р. прострочення виконання зобов'язання, які є обґрунтованими.

На підставі п.16 договору позивачем нараховано 20754,31 грн. пені у розмірі 1% за кожний день прострочення, проте не більше 100% боргу, за період з 05.02.2014р. по 31.08.2014р.

Відповідачем у відзиві заявлено про пропуск позивачем строку позовної давності для стягнення пені.

Відповідно до ст. 256 ЦК України, позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутися до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу.

Частиною 2 ст. 258 ЦК України визначено, що позовна давність в один рік застосовується, зокрема, до вимог про стягнення неустойки (штрафу, пені).

Відповідно до ч.ч. 3, 4 ст. 267 ЦК України, позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

З розрахунку позивача вбачається, що нарахування пені позивачем здійснено по кожному місяцю надання послуг, починаючи з 05.02.2014р. по 04.06.2014р. за січень 2014р., позивач звернувся з позовом до суду, згідно штемпеля поштового відділення на конверті - 26.02.2015р., отже позивачем пропущено строк позовної давності щодо стягнення пені, нарахованої з 05.02.2014р. по 25.02.2015р. включно за прострочення оплати платежу за січень 2014р., що складає суму 4085,19 грн.

При цьому, після здійснення перевірки розрахунку позивача, враховуючи пропуск строку позовної давності щодо нарахування пені за період з 05.02.2014р. по 25.02.2014р. за січень 2014р., суд задовольняє вимоги позивача про стягнення 20754,31 грн. пені в межах розрахунку позивача, виходячи з неможливості нарахування пені у розмірі, більшому 100 % боргу, як визначено п.16 договору.

Твердження позивача про неправомірність нарахування пені у розмірі 1% за кожен день прострочення оплати, не приймаються судом до уваги, оскільки ґрунтуються на невірному розумінні норм матеріального права, виходячи з наступного.

З урахуванням приписів статті 549, частини другої статті 625 ЦК України та статті 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" правовими наслідками порушення грошового зобов'язання, тобто зобов'язання сплатити гроші, є обов'язок сплатити не лише суму основного боргу, а й неустойку (якщо її стягнення передбачене договором або актами законодавства), інфляційні нарахування, що обраховуються як різниця добутку суми основного боргу на індекс (індекси) інфляції, та проценти річних від простроченої суми основного боргу.

Пунктом 2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду № 14 від 17.12.2013р. «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», якщо у вчиненому сторонами правочині розмір та базу нарахування пені не визначено або вміщено умову (пункт) про те, що пеня нараховується відповідно до чинного законодавства, суму пені може бути стягнуто лише в разі, якщо обов'язок та умови її сплати визначено певним законодавчим актом.

Так, нарахування пені у відповідному відсотковому розмірі від суми простроченого платежу у даному випадку передбачено статтею 1 Закону України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій", відповідно до якої, за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню в розмірі одного відсотка від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100 % від загальної суми боргу.

Тобто, нарахування позивачем пені здійснюється не за Законом України "Про відповідальність за невиконання грошових зобов'язань", а на підставі спеціального нормативного акта, який регулює відповідні правовідносини, що є обґрунтованим.

За таких обставин, суд прийшов до висновку про припинення провадження у справі в частині 20 754,31 грн. основного боргу, задоволення позовних вимог в частині стягнення 20 754,31 грн. пені, 9864,03 грн. інфляційних втрат, 1239,94 грн. 3% річних.

Судові витрати, згідно ст. 49 ГПК України, покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 75, п.1-1 ст. 80, 82-85 ГПК України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

1. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Національна гомеопатична спілка" (04050, м.Київ, вул.Тургенєвська, буд. 76-78, ) на користь Обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Лубнитеплоенерго" (37500, Полтавська область, м.Лубни, вул. Чкалова, буд.17, ) 20 754 (двадцять тисяч сімсот п'ятдесят чотири) грн. 31 коп. пені, 9864 (дев'ять тисяч вісімсот шістдесят чотири) грн. 03 коп. інфляційних втрат, 1239 (одну тисячу двісті тридцять дев'ять) грн. 94 коп. 3% річних, 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

2. Припинити провадження в частині стягнення 20 754,31 грн. основного боргу.

Суддя О.М.Ярмак