ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"09" квітня 2015 р. Справа № 911/1189/15

за позовом Публічного акціонерного товариства «ЖЛК-Україна»

до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради

про стягнення 64013,72грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Добрівська А.В. (довіреність №1 від 01.01.2015);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Публічне акціонерне товариство «ЖЛК-Україна» (далі - ПАТ «ЖЛК-Україна») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради (далі - Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради) про стягнення 64 013,72грн основної заборгованості.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором поставки №0000077/1 від 09.12.2014 в частині оплати за поставлений товар у встановлений договором строк (а.с.2-4).

Відповідач у справі - Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради у відзиві заявлені вимоги визнав, зазначаючи, що затримка в розрахунках з позивачем викликана відсутністю кошторисних призначень, що спричинило неможливість зареєструвати кошторисну заборгованість у кінці року та відповідно провести розрахунки з позивачем (а.с.42-43).

У судовому засіданні 07.04.2015 оголошувалась перерва до 09.04.2015.

09.04.2015 представник відповідача не з'явився.

Розгляд справи продовжено за відсутності повноважного представника відповідача з наступних підстав:

- представник відповідача був присутній у судовому засіданні 07.04.2015, у якому оголошено перерву на 09.04.2015, надав пояснення суду та повідомлений про продовження судового засідання 09.04.2015, що підтверджується його підписом (а.с.56);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача - позов визнав.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

09.12.2014 між ПАТ «ЖЛК-Україна» (далі - постачальник) та Управлінням освіти і науки Білоцерківської міської ради (далі - покупець) укладено договір про закупівлю №0000077/1 (а.с.22-23, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору постачальник зобов'язується передати сир сичужний та кисломолочний сир (маса сиркова) у власність покупця, а покупець зобов'язаний прийняти товар і сплатити за нього грошову суму, визначену цим договором (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 2.1 договору ціна за одиницю товару та кількість одиниць товару визначаються специфікацією, що є невід'ємною частиною вказаного договору.

Згідно п. 2.3 договору загальна сума вказаного договору становить 64011,00грн.

За умовами договору, оплата товару здійснюється за рахунок бюджетних асигнувань, затверджених кошторисом у суворій відповідності з вимогами Бюджетного кодексу України (п. 2.4 договору); у разі затримки бюджетного фінансування розрахунок за товар здійснюється протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару; оплата за товар здійснюється на протязі 3 банківських днів з дати отримання покупцем бюджетного призначення на фінансування закупівлі на свій реєстраційний рахунок (п. 2.5 договору).

Згідно п. 4.4 договору товар вважається переданим постачальником та прийнятий покупцем за кількістю і якістю згідно з підписаними сторонами документами (видатковими накладними).

Відповідно до п. 9.1 договору вказаний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31.12.2014, а в частині розрахунків - до повного виконання сторонами своїх обов'язків.

Крім того, 09.12.2014 між сторонами підписано специфікацію, відповідно до якої сума поставки за вказаним договором складає 64 011,00грн

Як встановлено під час розгляду даної справи, на виконання умов відповідного договору, позивачем за видатковими накладними (а.с.58-204) поставлено відповідачу товар у грудні 2014 року на загальну суму 64 039,50грн.

Як зазначає позивач у позовній заяві та не оспорює відповідач, розмір заборгованості відповідача перед позивачем за товар, поставлений відповідно до умов такого договору у грудні 2014 року становить 64013,72грн.

При цьому, позивачем у поданих на підтвердження відповідного факту, видаткових накладних є посилання на те, що відповідна поставка здійснена за договором №0000077 від 11.11.2014. Однак, представником позивача подано письмові пояснення відповідно до яких, позивач зазначає, що у видаткових накладних, якими останній підтверджує поставку відповідачу товару, помилково зазначено невірний номер договору - №0000077 від 11.11.2014, що укладений між сторонами раніше, що не оспорювалось відповідачем (а.с.205).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати поставленого товару за вищевказаними накладними.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст. 265 ГК України, за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 ЦК України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Оплата, як узгоджено сторонами у договорі, здійснюється покупцем протягом 30 календарних днів з моменту поставки товару (п. 2.5).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Не виконавши зобов'язання з оплати, відповідач допустив порушення зобов'язань.

Заборгованість у розмірі 64 013,72грн відображена у акті звірки взаємних розрахунків від 12.01.2015, підписаному сторонами (а.с.31).

Відповідно до ч.1 ст. 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Оскільки відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання у встановлений строк, вимоги щодо стягнення основної заборгованості у сумі 64013,72грн є такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, в сумі 1827,00грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1.Позов задовольнити.

2.Стягнути з Управління освіти і науки Білоцерківської міської ради на користь Публічного акціонерного товариства «ЖЛК-Україна» 64013,72грн основної заборгованості, а також 1827,00грн в рахунок відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3.Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.04.2015

Суддя Ейвазова А.Р.