РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

07.04.2015Справа № 910/4830/15-г

За позовом Державного підприємства «Український державний центр радіочастот»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.»

про стягнення 53 232, 40 грн.

Суддя Ломака В.С.

Представники сторін:

від позивача: Кононенко О.В. за довіреністю № 05.1-7/1942 від 03.03.2015 р.;

від відповідача: не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Державне підприємство «Український державний центр радіочастот» (далі - позивач) звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.» (далі - відповідач) про стягнення 61 522, 00 грн. Крім того, позивач просить суд покласти на відповідача судові витрати щодо сплати судового збору.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач вказував на те, що відповідно до укладеного між сторонами він надав відповідачу послуги з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі, за які останній в порушення взятих на себе зобов'язань в повному обсязі не розрахувався, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 61 522, 00 грн. Враховуючи зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та законних інтересів.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 04.03.2015 р. порушено провадження у справі № 910/4830/15-г, її розгляд призначено на 17.03.2015 р.

17.03.2015 р. через відділ діловодства господарського суду міста Києва представником позивача подані додаткові документи для долучення до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 17.03.2015 р. позовні вимоги підтримав в повному обсязі, заявив клопотання про відкладення розгляду справи, з метою надання додаткових доказів у справі.

Представник відповідача в судове засідання 17.03.2015 р. не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. .

Ухвалою господарського суду міста Києва на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України розгляд справи відкладено на 07.04.2015 р.

Представник відповідача в судове засідання 07.04.2015 р. не з'явився, про причини неявки не повідомив, про дату, час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

Судом враховано, що відповідно до п. 3.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання.

Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Зважаючи на те, що неявка представника відповідача не перешкоджає всебічному, повному та об'єктивному розгляду всіх обставин справи, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

Так, суд, враховуючи процесуальні строки розгляду спору, не знаходить підстав для відкладення розгляду справи.

Судом, враховано, що в силу вимог ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, кожен при вирішенні судом питання щодо його цивільних прав та обов'язків має право на судовий розгляд упродовж розумного строку.

Обов'язок швидкого здійснення правосуддя покладається, в першу чергу, на відповідні державні судові органи. Розумність тривалості судового провадження оцінюється в залежності від обставин справи та з огляду на складність справи, поведінки сторін, предмету спору. Нездатність суду ефективно протидіяти недобросовісно створюваним учасниками справи перепонам для руху справи є порушенням ч. 1 ст. 6 даної Конвенції (§ 66 69 рішення Європейського суду з прав людини від 08.11.2005р. у справі «Смірнова проти України»).

Відповідно до Листа Верховного Суду України головам апеляційних судів України від 25 січня 2006 р. № 1-5/45, у цивільних, адміністративних і господарських справах перебіг провадження для цілей статті 6 Конвенції розпочинається з моменту подання позову і закінчується винесенням остаточного рішення у справі.

Критерії оцінювання «розумності» строку розгляду справи є спільними для всіх категорій справ (цивільних, господарських, адміністративних чи кримінальних). Це - складність справи, поведінка заявника та поведінка органів державної влади (насамперед, суду). Відповідальність держави за затягування провадження у справі, як правило, настає у випадку нерегулярного призначення судових засідань, призначення судових засідань з великими інтервалами, затягування при передачі або пересиланні справи з одного суду в інший, невжиття судом заходів до дисциплінування сторін у справі, свідків, експертів, повторне направлення справи на додаткове розслідування чи новий судовий розгляд.

Всі ці обставини судам слід враховувати при розгляді кожної справи, оскільки перевищення розумних строків розгляду справ становить порушення прав, гарантованих пунктом 1 статті 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини, а збільшення кількості звернень до Європейського суду з прав людини не лише погіршує імідж нашої держави на міжнародному рівні, але й призводить до значних втрат державного бюджету.

У судовому засіданні 07.04.2015 р. від представника позивача надійшли додаткові документи у справі та заява про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої він просить стягнути з відповідача 53 232, 40 грн. боргу, мотивована тим, що відповідач 20.03.2015 р. перерахував позивачу в оплату заборгованості 8 289, 60 грн.

Суд прийняв вказану заяву до розгляду, у зв'язку з чим позовні вимоги розглядаються в її редакції та відповідно має місце нова ціна позову.

У судовому засіданні 07.04.2015 р. судом проголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

28.01.2013 р. між позивачем (виконавець) та відповідачем (замовник) було укладено Договір № 3266/60ТК-13 про проведення робіт з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т».

Предметом цього Договору є проведення виконавцем узгоджених з замовником робіт з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі, в тому числі щодо маршрутизації трафіку (без зняття інформації з голосового трафіку), на технічних майданчиках замовника, та оплата замовником виконаних робіт відповідно до умов цього Договору (п. 1.1. Договору).

Пунктом 1.2. Договору передбачено, що перелік робіт, які виконуються при проведенні вимірювань параметрів телекомунікаційної мережі замовника, в тому числі щодо маршрутизації трафіку, наведені у Додатку № 2 до цього Договору.

Згідно з п. 3.1. Договору вартість виконання робіт щодо вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі оператора з розрахунку за один технічний майданчик в залежності від технології побудови мережі та її обсягу визначається у протоколі № 1 узгодження договірної ціни (Додаток № 1).

Загальна вартість робіт, яка вказується в акті про виконання робіт з вимірювання параметрів на телекомунікаційні мережі (зразок наведено в Додатку № 4), залежить від кількості технічних майданчиків, на яких відповідно до плану вимірювання параметрів на телекомунікаційній мережі замовника (Додаток № 3), протягом місяця були виконані роботи з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі. План вимірювання параметрів на телекомунікаційній мережі замовника складається перед початком року, що наступає за звітним, і підписується сторонами. В разі необхідності план параметрів на телекомунікаційній мережі за згодою сторін протягом року може корегуватися. У разі необхідності замовник може ініціювати позапланові роботи на своїй мережі в межах міста Києва і обласних центрів, а також поза межами обласних центрів.

Відповідно до п. 3.2. Договору звітним періодом за цим Договором є календарний місяць. Розрахунки між виконавцем та замовником за роботи проводяться шляхом оплати виконаних робіт в місяці наступним за звітним.

В силу приписів п. 3.3. Договору рахунки надсилаються замовнику разом з актом про виконання робіт з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі замовника. Замовник сплачує виставлені виконавцем рахунки до кінця місяця, наступного за звітним.

Пунктом 3.5. Договору передбачено, що до 10-го числа місяця, наступного за звітним, рахунки на сплату робіт, виконаних фахівцями виконавця, разом з актом про виконання робіт з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі замовника і копіями протоколів вимірювань параметрів телекомунікаційної мережі за звітний період, виставляються виконавцем на адресу головного офісу замовника.

В силу п. 8.1. Договору він набуває чинності з моменту його підписання та діє до 31.12.2013 р.

Цей Договір вважається продовженим на кожний наступний календарний рік, якщо жодна із сторін не менше ніж за 30 днів до закінчення строку дії Договору не надішле іншій стороні письмове повідомлення про свій намір припинити дію Договору або змінити його умови (п. 8.2.).

28.01.2013 р. сторони уклали Додаткову угоду № 1 до Договору, предметом якої є проведення виконавцем погоджених з замовником робіт з випробуванням (вимірювання) показників якості телекомунікаційних послуг (ЯТП) замовника, та оплата замовником виконаних робіт відповідно до умов цієї додаткової угоди.

Пунктом 2 Додаткової угоди передбачено, що перелік робіт, які виконуються при проведенні випробувань (вимірювань) показників ЯТП замовника, наведені у Додатку № 5 до цього Договору.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди, вартість виконання робіт щодо випробувань (вимірювань) показників ЯТП замовника визначається у протоколі узгодження договірної ціни № 2, наведена у Додатку № 6 до цього Договору. Загальна вартість робіт, яка вказується в акті про виконання робіт з випробування (вимірювання) показників ЯТП замовника залежить від кількості заходів, які відповідно до Плану випробування (вимірювання) показників ЯТП замовника, протягом місяця були виконані. План випробування (вимірювання) показників ЯТП на телекомунікаційній мережі замовника складається перед початком року, що наступає за звітним, і підписується сторонами. В разі необхідності, План за згодою сторін протягом року може корегуватися. У разі необхідності замовник може ініціювати позапланові роботи на своїй мережі в межах Києва в обласних центрів, а також позі межами обласних центрів.

На виконання умов Договору позивач виконав роботи з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі відповідача, що підтверджується наявними в матеріалах справи актами № 13/01/2014 від 13.01.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 15/03/2014 від 31.03.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 3Я/2014 від 31.03.2014 р. на суму 4 081, 30 грн., № 16/04/2014 від 30.04.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 17/05/2014 від 30.05.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 4Я/2014 від 30.05.2014 р. на суму 4 081, 30 грн., № 18/06/2014 від 27.06.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 19/07/2014 від 31.07.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 20/08/2014 від 29.08.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 5Я/2014 від 29.08.2014 р. на суму 4 081, 30 грн., № 21/09/2014 від 30.09.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 22/10/2014 від 31.10.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 23/11/2014 від 28.11.2014 р. на суму 4 108, 80 грн., № 6Я/2014 від 28.11.2014 р. на суму 4 081, 30 грн., № 24/12/2014 від 31.12.2014 р. на суму 4 108, 80 грн.

Для оплати виконаних робіт позивач виставив відповідачу відповідні рахунки.

В свою чергу, відповідач виконані позивачем роботи у визначені п. 3.3. Договору строки не оплатив.

З огляду на зазначене, позивач вирішив звернутись до суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Після порушення провадження у даній справі відповідач 20.03.2015 р. перерахував позивачу в оплату виконаних робіт 8 289, 60 грн., що підтверджується наданою до матеріалів справи випискою банку по поточному рахунку позивача.

Таким чином, станом на момент розгляду справи по суті заборгованість відповідача перед позивачем складає 53 232, 40 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є договором підряду.

Згідно з ч. 1 ст. 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Як зазначалось вище, відповідач відповідно до п. 3.2. Договору розрахунки між виконавцем та замовником за роботи проводяться шляхом оплати виконаних робіт в місяці наступним за звітним.

В силу приписів п. 3.3. Договору було визначено, що замовник сплачує виставлені виконавцем рахунки до кінця місяця, наступного за звітним.

Аналізуючи зміст вказаних пунктів Договору, суд дійшов висновку, що в даному випадку рахунки, на які міститься посилання, є лише документами, які містять тільки платіжні реквізити, на які потрібно перерахувати кошти; ненадання рахунку не є відкладальною умовою у розумінні статті 212 ЦК України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 ЦК України; тому наявність або відсутність рахунку не звільняє відповідача від обов'язку оплатити виконані роботи.

Відповідної правової позиції дотримується Верховний Суд України в постанові від 29.09.2009 р. № 3-3902к09.

Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних випадках ставляться.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Оскільки відповідач прийняв виконані позивачем роботи, однак в обумовлені строки не сплатив позивачеві їх вартості, відповідний борг, який станом на момент розгляду справи становить 53 232, 40 грн., має бути стягнутий з нього в судовому порядку.

Відповідно до ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Відповідачем не надано суду належних та допустимих доказів на підтвердження відсутності боргу перед позивачем.

Відповідно до п. 2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 р. «Про судове рішення» рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки, як зазначалось вище, судом встановлено, що відповідач неналежним чином виконував взяті на себе за договором обов'язки щодо оплати виконаних позивачем робіт з вимірювання параметрів телекомунікаційної мережі, позовні вимоги підлягають задоволенню з урахуванням зазначеного.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору в частині задоволених позовних вимог, а також частині, на яку позивач зменшив позовні вимоги з огляду на сплату боргу після порушення провадження у справі, покладаються на відповідача.

Так, слід зазначити, що відповідно до п. 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» зменшення розміру позовних вимог згідно з пунктом 1 частини першої статті 7 Закону України «Про судовий збір» є підставою для повернення відповідної суми судового збору; що ж до інших судових витрат, то в такому разі вони у відповідній частині покладаються на позивача. Якщо ж таке зменшення пов'язане з частковим визнанням та задоволенням позову відповідачем після подання позову, то судовий збір у відповідній частині з урахуванням припису частини другої статті 49 ГПК може бути покладений на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 82- 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Т.Е.С.Т.» (01033, місто Київ, Печерський район, вулиця Шота Руставелі, будинок 31-Б; ) на користь Державного підприємства «Український державний центр радіочастот» (03179, місто Київ, Святошинський район, проспект Перемоги, 15-й км; ) 53 232 (п'ятдесят три тисячі двісті тридцять дві) грн. 40 коп. заборгованості та 1 827 (одну тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

4. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

Суддя В.С. Ломака