ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р.Справа № 922/1361/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Хотенця П.В.

при секретарі судового засідання Кобиченко Н.М.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Великобурлуцького району Харківської області, смт. В. Бурлук
до 1. Фермерського господарства "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, с. Плоске , 2. Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області, смт. В. Бурлук
про визнання недійсним розпорядження та визнання недійсними договорів оренди земельної частки
за участю представників сторін:

прокурора - Зливка К.О., посвідчення № 013773 від 06.12.2012 року

відповідача - 1. не з*явився, 2. Юнакова Є.О., дов. № 01-58/732 від 18.03.2015 року

ВСТАНОВИВ:

Розглядається позовна вимога про визнання недійсним розпорядження голови Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 152 від 13 травня 2014 року про надання в оренду нерозподілених земельних ділянок загальною площею 40,95 умовних кадастрових гектарів, вартістю 924246,4 грн., на території Великобурлуцької селищної ради Фермерському господарству "ВІГЕС"; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082027, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 7; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082338, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 8; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082803, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 9; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082089, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 10; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082567, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 11; визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082761, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 12 та визнання недійсним договору оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладеного між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082402, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 13.

Представник першого відповідача у наданій заяві просить суд розглядати справу без участі представника Фермерського господарства "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича.

Суд, задовольняє заяву першого відповідача щодо розгляду справи без участі представника Фермерського господарства "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича та починає розгляд справи по суті.

Прокурор у судовому засіданні та у наданому письмовому обґрунтуванні позовних вимог підтримує заявлені позовні вимоги і просить їх задовольнити у повному обсязі.

Представник першого відповідача у судове засідання не з*явився, у наданій заяві позовні вимоги визнає у повному обсязі.

Представник другого відповідача у судовому засіданні позовні вимоги визнає.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги та заперечення, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, вислухавши пояснення прокурора та повноважного представника другого відповідача, судом встановлено наступне.

Прокуратурою Великобурлуцького району за результатами вивчення законності прийнятих органами державної влади та органами місцевого самоврядування Великобурлуцького району рішень у сфері земельних відносин встановлено, що розпорядженням голови Великобурлуцької районної державної адміністрації № 152 від 13 травня 2014 року Фермерському господарству "ВІГЕС" надано в користування на умовах оренди нерозподілені земельні ділянки загальною площею 35,56 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності АСТ "Нива", що розташовані за межами населенних пунктів на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області.

Організаційні та правові засади виділення власникам земельних часток (паїв) земельних ділянок у натурі (на місцевості) із земель, що належали колективним сільськогосподарським підприємствам, сільськогосподарським кооперативам, сільськогосподарським акціонерним товариствам на праві колективної власноті, врегульовано Законом України від 05 червня 2003 року № 899-IV "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)".

Статтею 13 Закону України "Про порядок виділення в натурі (на місцевості) земельних ділянок власникам земельних часток (паїв)" передбачено, що нерозподілені (невитребувані) земельні ділянки за рішенням відповідної сільської, селищної, міської ради чи районної державної адміністрації можуть передаватися в оренду для використання за цільовим призначенням на строк до моменту отримання їх власниками державних актів на право власності на земельну ділянку, про що зазначається у договорі оренди земельної ділянки, а власники земельних часток (паїв) чи їх спадкоємці, які не взяли участь у розподілі земельних ділянок, повідомляються про результати проведеного розподілу земельних ділянок у письмовій формі, у разі якщо відоме їх місцезнаходження.

Розпорядженням голови Великобурлуцької районної державної адміністрації № 259 від 30 серпня 2010 року Фермерському господарству "ВІГЕС" надано дозвіл на розробку технічної документації щодо встановлення меж земельних ділянок з метою передачі їх в оренду по невитребуваним сертифікатам загальною площею 38,06 га., що знаходяться на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області за межами населенних пунктів.

Статтею 14 Конституції України передбачено, що земля є основним національним богатством, що перебуває під особливою охороною держави, а право власності на землю гарантується та набувається і реалізується громадянами, юридичними особами та державою виключно у відповідності до закону.

Земля в Україні може перебувати у приватній, комунальній та державній власності. Право власності на землю - це право володіти, користуватися, розпоряджатися земельними ділянками. Право власності на землю набувається та реалізується на підставі Конституції України, Земельного кодексу України, а також інших законів, що видаються відповідно до них (стаття 78 Земельного кодексу України).

У частинах1,5,6 статті 93 Земельного кодексу України встановлено, що право оренди земельної ділянки - це засноване на договорі строкове платне володіння і користування земельною ділянкою, необхідною орендареві для провадження підприємницької та іншої діяльності.

Статтею 123 Земельного кодексу України передбачено, що надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі: зміни цільового призначення земельних ділянок відповідно до закону, надання у користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості). Надання у користування земельної ділянки, межі якої встановлені в натурі (на місцевості), без зміни її цільового призначення здійснюється на підставі технічної документації із землеустрою щодо складання документа, що посвідчує право користування земельною ділянкою.

Пунктом "в" частини 1 статті 20 Закону України "Про землеустрій" передбачено, що землеустрій проводиться в обов'язковому порядку на землях усіх категорій незалежно від форми власності в разі надання, вилучення (викупу), відчуження земельних ділянок.

Відповідно до статті 1 Закону України "Про землеустрій" землеустрій - сукупність соціально-економічних та екологічних заходів, спрямованих на регулювання земельних відносин та раціональну організацію території адміністративно-територіальних утворень, суб'єктів господарювання, що здійснюються під впливом суспільно-виробничих відносин і розвитку продуктивних сил.

Статтею 22 Закону України "Про землеустрій" визначено, що землеустрій здійснюється на підставі: рішень органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування щодо проведення робіт із землеустрою; укладених договорів між юридичними чи фізичними особами (землевласниками і землекористувачами) та розробниками документації із землеустрою; судових рішень.

Згідно пункту "в" частини 1 статті 183 Земельного кодексу України одним із основних завдань землеустрою є встановлення на місцевості меж земельних ділянок власників і землекористувачів.

В частині 1 та пунктах "и", "д" частини 2 статті 25 Закону України "Про землеустрій" визначено, що документація із землеустрою розробляється у вигляді програм, схем, проектів, спеціальних тематичних карт, атласів, технічної документації. Видами документації із землеустрою, зокрема, є проекти землеустрою щодо відведення земельних ділянок; технічна документація із землеустрою щодо встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Відповідно до частин 1, 2, 4 статті 55 Закону України "Про землеустрій" встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) проводиться відповідно до топографо-геодезичних і картографічних матеріалів.

Встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) здійснюється на основі технічної документації із землеустрою, якою визначається місцеположення поворотних точок меж земельної ділянки в натурі (на місцевості).

Межі земельної ділянки в натурі (на місцевості) закріплюються межовими знаками встановленого зразка.

Після виготовлення землевпорядна документація, погоджена в установленому порядку відповідними органами державного контролю, подається на розгляд відповідного органу місцевого самоврядування, яким і примається рішення про її затвердження та надання земельної ділянки в користування.

З матеріалів справи вбачається, що в порушення вищезазначених вимог Фермерським господарством "ВІГЕС" технічна документація щодо встановлення меж земельних ділянок по не витребуваних сертифікатах не розроблялась та відповідно на затвердження до Великобурлуцької районної державної адміністрації не подавалась. Таким чином межі земельних ділянок по не витребуваним сертифікатам площею 35,56 умовних кадастрових гектарів, із земель колективної власності АСТ "Нива", що розташовані за межами населених пунктів не були визначені в натурі (на місцевості), кадастровий номер їм не присвоєно.

Незважаючи на відсутність розробленої та затвердженої технічної документації головою Великобурлуцької районної державної адміністрації прийнято спірне розпорядження 152 від 13 травня 2014 року про надання в оренду нерозподілених земельних ділянок на території Великобурлуцької селищної ради Фермерському господарству "ВІГЕС", що підтверджується інформацією Великобурлуцької районної державної адміністрації №01-58/99 від 15 січня 2015 року.

Таким чином, приймаючи розпорядження про надання в оренду земельних часток (паїв) без складання технічної документації, без встановлення меж земельних ділянок в натурі, об'єкти оренди фактично залишились невизначеними і неможливо встановити їх площу, межі і місце розташування на місцевості.

Виходячи із вищезазначених порушень під час прийняття розпорядження головою Великобурлуцької районної державної адміністрації повинен застосовуватись передбачений статтею 152 Земельного кодексу України такий спосіб захисту прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки як визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Аналогічна позиція викладена у постанові Вищого господарського суду України від 19 березня 2014 року у справі №908/2501/13.

Матеріали справи свідчать про те, що розпорядженням голови Великобурлуцької районної державної адміністрації №152 від 13 травня 2014 року Фермерському господарству "ВІГЕС" надано в користування на умовах нерозподілені земельні ділянки.

Згідно статті 79 Земельного кодексу України земельна ділянка - частина земної поверхні з установленими межами, певним місцем розташування, з визначеними щодо неї правами.

Водночас земельну ділянку не можна ототожнювати із земельною часткою (паєм).

Поняття "земельна частка (пай)" введене до законодавства України Указом Президента України "Про невідкладні заходи щодо прискорення земельної реформи у сфері сільськогосподарського виробництва" від 10 листопада 1994 року за №666/94.

Земельна частка (пай) являє собою умовну частку сільськогосподарських земель, розмір якої визначений як середній по господарству в умовних кадастрових гектарах на відміну від земельної ділянки, яка має чітко визначені межі і розмір у фізичних гектарах, місцезнаходження та межі земельної частки (паю) є невизначеними.

Таким чином, перш ніж набути право власності (користування) на земельну ділянку необхідно виділити її в натурі (на місцевості).

Незважаючи на відсутність розробленої та затвердженої технічної документації розпорядженням Великобурлуцької районної державної адміністрації передано в оренду безпосередньо земельні ділянки.

З матеріалів справи вбачається, що у розпорядженні голови Великобурлуцької районної державної адміністрації №152 від 13 травня 2014 року невірно зазначено загальну площу нерозподілених (не витребуваних) земельних часток (паїв), оскільки відповідно до інформації відділу Держземагенства у Великобурлуцькому районі Харківської області №01-17/422 від 26 лютого 2015 року середній розмір земельної частки (паю) колишнього АСТ "Нива" складає 5,85 умовних кадастрових гектарів, таким чином загальна площа 7 земельних часток (паїв), які передані в оренду Великобурлуцькою районною державною адміністрацією, складає 40,95 умовних кадастрових гектарів відповідно, вартістю -924246,4 грн.

Після цього, на підставі розпорядження №152 від 13 травня 2014 року між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією та Фермерським господарством "ВІГЕС" було укладено 7 договорів оренди земельних часток (паїв) б/н від 14 травня 2014 року предметом яких є земельні частки (паї), які розміщені в межах земельної ділянки, виділеної в натурі єдиним масивом на землях колективної власності АСТ "Нива" на території Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району Харківської області.

Вищезазначені договори на підставі пункту 2 Порядку реєстрації договорів оренди земельної частки (паю), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України №119 від 24 січня 2000 року, зареєстровані у книзі записів договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради Великобурлуцького району.

Статтею 19 Конституції України правовий порядок в Україні ґрунтується на засадах, відповідно до яких ніхто не може бути примушений робити те, що не передбачено законодавством. Органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією України та Законами України.

Відповідно до частини 2 статті 1 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцева державна адміністрація є місцевим органом виконавчої влади і входить до системи органів виконавчої влади.

Згідно частини 1 статті 8 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" місцеві державні адміністрації очолюють голови відповідних місцевих державних адміністрацій, наділені певними повноваженнями, які закріплені положеннями статті 39 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" та є виключними.

Статтею 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації" визначено, що голови місцевих державних адміністрацій видають розпорядження одноособово і несуть за них відповідальність згідно із законодавством. Проекти розпоряджень нормативно-правового характеру погоджуються з керівниками відповідних структурних підрозділів місцевих :державних адміністрацій (частини 1, 2 статті 41 Закону України "Про місцеві державні адміністрації").

Розпорядження голови районної державної адміністрації, якими надано в оренду земельні частки (паї), є ненормативним правовим актами одноразового застосування, який вичерпує свою дію фактом його виконання.

Пунктом г) статті 152 Земельного кодексу України передбачено, що захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом визнання недійсним рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування.

Відповідно до статті 215 Цивільного кодексу України підставою недйсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 Цивільного кодексу України. У даному випадку частина 1 статті 203 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Таким чином, розпорядження голови Великобурлуцької районної державної адміністрації №152 від 13 травня 2014 року суперечить вищезазначеними вимогам земельного законодавства на підставі чого підлягає визнанню недійсним,

Статтею 216 Цивільного кодексу України, якою передбачені правові наслідки недійсності правочину передбачено, що недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю.

Статтею 116 Земельного кодексу України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в їх повноважень, визначених цим Кодексом.

Згідно частини 1 статті 124 Земельного кодексу України підставою для передачі в оренду земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є рішення відповідного органу виконавчої влади.

Таким чином, договори оренди земельних ділянок, які були укладені на підставі недійсного рішення органу виконавчої влади, повинні також бути визнані недійсними.

Відповідно до статті 5 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" здійснення державного контролю за використанням та охороною земель усіх категорій та форм власності покладено на центральний орган виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі. Таким центральним органом виконавчої влади відповідно до Указу Президента України від 13 квітня 2011 року № 459/2011 "Про Державну інспекцію сільського господарства України" є Держсільгоспінспекція України.

Статтями 6, 9, 10 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" визначено способи здійснення державного контролю за використанням та охороною земель, а також встановлено повноваження державних інспекторів у сфері державного контролю за використанням та охороною земель, не передбачено повноважень щодо звернення центрального органу виконавчої влади, який забезпечує реалізацію державної політики у сфері нагляду (контролю) в агропромисловому комплексі, до суду про визнання незаконними (недійсними) рішень органів державної влади та місцевого самоврядування щодо розпорядження землею, визнання недійсними правочинів щодо відчуження чи передачі у користування земельних ділянок державної та комунальної власності, а також їх повернення з чужого незаконного володіння.

Не передбачено таких повноважень і Положенням про Державну інспекцію сільського господарства України, затвердженим Указом Президента України від 13 квітня 2011року № 459/2011.

Згідно статей 55 Конституції України, статей 15, 16 Цивільного кодексу України кожна особа має право звернутись до суду за захистом свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно статті 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на викладене, суд вважає, що позовні вимоги прокурора є обґрунтованими, законними, підтвердженими матеріалами справи і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до статті 44 та статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору, у разі задоволення позовних вимог, покладаються на відповідачів.

На підставі викладеного та керуючись статтями 6, 8, 124, 129 Конституції України, статтями 125, 126, 212 Земельного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33-34, 38 43, 47-49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Визнати недійсним розпорядження голови Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області № 152 від 13 травня 2014 року про надання в оренду нерозподілених земельних ділянок загальною площею 40,95 умовних кадастрових гектарів, вартістю 924246,4 грн., на території Великобурлуцької селищної ради Фермерському господарству "ВІГЕС".

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082027, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 7.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082338, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 8.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082803, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 9.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082089, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 10.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082567, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 11.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082761, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 12.

Визнати недійсним договір оренди земельної частки (паю) від 14 травня 2014 року, укладений між Великобурлуцькою районною державною адміністрацією Харківської області та Фермерським господарством "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича, земельної частки (паю) розміром 5,85 умовних кадастрових гектарів, вартістю 132035,20 грн., відповідно до сертифікату серії ХР №0082402, зареєстрований у книзі записів реєстрації договорів оренди земельних часток (паїв) Великобурлуцької селищної ради за № 13.

Стягнути з Фермерського господарства "ВІГЕС" Ситнікова Геннадія Михайловича (62607, Харківська область, Великобурлуцький район, с. Плоске, вул. 1 Травня, буд. 185, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувач - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1218,00 грн. судового збору.

Стягнути з Великобурлуцької районної державної адміністрації Харківської області (62602, Харківська область, Великобурлуцький район, смт. Великий Бурлук, вул. Радянська, 9, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна, 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувач - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) 1218,00 грн. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 14.04.2015 р.

Суддя П.В. Хотенець