ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"07" квітня 2015 р. Справа № 922/4537/14

Колегія суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Гетьмана Р.А., судді Лакізи В.В.

При секретарі Катренко І.С.

за участю представників сторін:

від позивача - не з'явився;

від 1-го відповідача - Ступнік В.С. - за довіреністю від 08.12.2014 р. №28,

від 2-го відповідача - не з'явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" (вх. №341Х/2-9)

на рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014р.

у справі № 922/4537/14

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс", м. Харків

до 1-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995", м. Київ

до 2-го відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехнопромпоставка", м. Харків

про стягнення 229 662,02 грн.,

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 22.12.2014 р. у справі №922/4537/14 (суддя Денисюк Т.С.) позов задоволено; стягнуто солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехнопромпоставка" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс" 250921,18грн. основної заборгованості, 12555,33 грн. пені, 3084,56 грн. 3% річних та 5331,22 грн. судового збору. Рішення суду з посиланням на ст.ст. 509, 510, 525, 526, 530, 554, 610, 611, 612, 662, 655, 692 Цивільного кодексу України, ст.ст.173, 174, 179, 232, 343 Господарського кодексу України мотивоване доведеністю матеріалами справи факту порушення ТОВ "Агройл 1995" умов договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1, наявністю заборгованості у сумі 250921,18грн. з урахуванням зміни курсу Євро і обґрунтованістю нарахування пені у розмірі 12555,33грн., 3% річних у розмірі 3084,56грн., а також обґрунтованістю вимог до ТОВ «Укртехнопромпоставка», який солідарно відповідає за зобов'язаннями ТОВ «Агройл 1995» за договором поруки від 01.10.2013р. №1-10/7.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" з рішенням суду першої інстанції не погодилось та звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014 р. у справі №922/4537/14 в частині стягнення суми основного боргу, яка перевищує 133000,00 грн., тобто зменшивши її на 117921,18 грн. та в частині розподілу судових витрат.

В обґрунтування своїх вимог апелянт вказує на те, що пунктом 3.1. договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 визначено, що «курсова різниця» обраховується на дату перерахування суми платежу за товар, однак дата подання позову до суду про стягнення з відповідача заборгованості не є датою перерахування суми платежу за товар. Крім того, вважає, що за п.3.1 спірного договору неможливо встановити механізм застосування «курсової різниці».

Розпорядженням секретаря другої судової палати Харківського апеляційного господарського суду від 07.04.2015р. у зв'язку з відпусткою судді Фоміної В.О. для розгляду справи №922/4537/14 сформовано колегію суддів у складі: головуючого судді Бородіної Л.І., судді Лакізи В.В., судді Гетьмана Р.А. (а.с.181).

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник 1-го відповідача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, та просив змінити рішення місцевого господарського суду від 22.12.2014 р. у справі №922/4537/14 в частині стягнення суми основного боргу, яка перевищує 133000грн., тобто зменшивши її на 117921,18 грн. та в частині розподілу судових витрат.

Крім того, послався на те, що судом першої інстанції при прийнятті рішення не враховано часткове погашення боргу у сумі 7885грн., про що відповідач зазначав у своєму відзиві на позовну заяву від 05.11.2014р. з наданням відповідних доказів.

Позивач та 2-й відповідач належним чином були повідомлені про час і місце розгляду справи, про що свідчать відтиск штампу на звороті останнього аркушу ухвали суду апеляційної інстанції від 17.03.2015р. та повідомлення про вручення поштових відправлень (а.с.179-183), проте не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні.

Враховуючи належне повідомлення сторін про час та місце засідання суду, а також те, що явка представників сторін не була визнана судом обов'язковою, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за відсутності представників позивача та 2-го відповідача за наявними у справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника 1-го відповідача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

12.02.2013р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянс» (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Агройл 1995» (покупцем) укладений договір купівлі-продажу №12-02/1, відповідно до п.1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупця, а покупець - прийняти та оплатити сільськогосподарську техніку (надалі техніку) на умовах даного договору за ціною, зазначеною у специфікації (додаток №1), яка є невід'ємною частиною цього договору з моменту її підписання уповноваженими представниками сторін (а.с.12-14).

Відповідно до п. 3.1 даного договору ціна договору на момент його укладення складає 328900,00 грн., в тому числі ПДВ, еквівалент 29900,00 Євро, ціна товару вказана у гривнях України, на дату підписання даного договору курс обумовлений сторонами на 12.02.2013р. із розрахунку курсу Євро за 1 Євро - 11,00 грн. У разі здійснення платежів у відповідності до п. 4.2 договору, та курс міжбанку Євро у співвідношенні до гривні перевищить 11,5 грн. за один Євро, в цьому випадку розмір суми платежів збільшується пропорційно збільшенню курсу Євро, встановленого Міжбанком на дату перерахування суми платежу за товар.

Згідно із п. 4.1 даного договору розрахунок за поставлений товар здійснюється у безготівковій формі в національній валюті України шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок продавця зазначеної у рахунку-фактурі суми, що є невід'ємною частиною цього договору з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін.

У пункті 4.2 цього договору встановлений порядок розрахунків: покупець зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок продавця грошові кошти у розмірі 30% від суми договору, у тому числі ПДВ, до 20.02.2013р.; 35% від суми договору, у тому числі ПДВ, - до 15.10.2013р. та 35% від суми договору, у тому числі ПДВ, - до 15.02.2014р. Відповідно до п.5.4 цього договору техніка вважається прийнятою з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі, після чого будь-які претензії щодо якості техніки не приймаються.

Пунктом 7.2 договору купівлі-продажу встановлено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого в строк товару за кожний день прострочення платежу. 01.10.2013р. між ТОВ «Агро-Альянс» (кредитором) та ТОВ «Укртехнопромпоставка» (поручителем) укладений договір поруки №1-10/7, пунктом 1.1 якого встановлено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Агройл1995» своїх зобов'язань (оплати поставленого товару), що виникли на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 зі всіма існуючими або майбутніми змінами та доповненнями до цього договору, та відповідає перед кредитором за порушення (а.с.20,21).

Пунктом 2.1 цього договору встановлено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання забезпеченого обов'язку в повному обсязі. Поручитель відповідає як за основною сумою боргу, так і за штрафними санкціями, річними процентами та інфляційними втратами, що можуть бути застосовані у разі прострочення виконання забезпеченого порукою зобов'язання.

На виконання умов договору купівлі-продажу від 12.03.2013р. №12-02/1 позивачем передано відповідачеві техніку (плуг 7+1 корп.Sukov Arco Argo on-Land з предплужниками К, тип відвальної дошки kv 09) на загальну суму 328900грн., що підтверджується актом приймання-передачі від 12.02.2013р., який підписаний уповноваженими представниками сторін, видатковою накладною від 29.03.2013р. №47 та довіреністю від 28.03.2013р. №30 (а.с.16-18).

Відповідач оплату за одержаний товар здійснив частково, що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями, від 19.02.2013р. №71 на суму 98670грн., від 16.10.2013р. №413 на суму 49335грн., від 11.02.2013р. №53 на суму 33000грн., від 09.04.2014р. №154 на суму 7000грн. та від 30.09.2014р. №509 на суму 7895грн. (а.с.32-34).

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору купівлі-продажу від 12.02.2012р. №12-02/1 позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом до ТОВ «Агройл 1995» та ТОВ «Укртехнопромпоставка» про стягнення з них солідарно 216722,13грн. суми боргу, пені у сумі 12555,33грн. та 3% річних у сумі 3084,56грн. (а.с.3-5).

18.11.2014р. позивачем подано заяву про збільшення позовних вимог, у якій він просить стягнути солідарно з ТОВ «Агройл 1995» та ТОВ «Укртехнопромпоставка» основний борг у розмірі 250921,18грн. В обґрунтування збільшення розміру позовних вимог на 3199,05грн. позивач посилається на п.3.1 договору купівлі-продажу від 12.02.2012р. №12-02/1 та зміну курсу Євро який станом на 18.11.2014р. становить 19,59грн. (а.с.59,60).

22.12.2014р. місцевим господарським судом прийнято оскаржуване рішення з підстав, зазначених вище (а.с.126-130).

Перевіривши матеріали справи, правильність їх юридичної оцінки та застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про часткове задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Предметом позову у даній справі є стягнення заборгованості, яка утворилась у зв'язку з несвоєчасним виконанням грошових зобов'язань, які виникли на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2012р. №12-02/1.

Спірні правовідносини сторін виникли у зв'язку з простроченням оплати товару і регулюються нормами ЦК України з урахуванням особливостей, встановлених ГК України.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі статтею 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Агро-Альянс» належним чином виконало прийняті на себе зобов'язання, визначені договором купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1, та передало ТОВ «Агройл-1995» товар (техніку) на загальну суму 328900грн., що підтверджується матеріалами справи, в тому числі, актом прийому-передачі від 12.02.2013р., видатковою накладною від 29.03.2013р. №47, довіреністю від 28.03.2013р. №30 (а.с.16-18).

Факт отримання ТОВ «Агройл» техніки не заперечується сторонами та підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до частини 1 статті 35 ГПК України обставини, які визнаються сторонами та іншими особами, які беруть участь у справі, можуть не доказуватися перед судом, якщо в суду не виникає сумніву щодо достовірності цих обставин та добровільності їх визнання.

Згідно із частиною 1 статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Пунктом 4.2 цього договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 встановлений порядок розрахунків, згідно з яким покупець зобов'язаний перерахувати на розрахунковий рахунок продавця грошові кошти у розмірі 30% від суми договору, у тому числі ПДВ, що становить 98670грн., до 20.02.2013р.; 35% від суми договору, у тому числі ПДВ, що становить 115115грн. - до 15.10.2013р., та 35% від суми договору, у тому числі ПДВ, що становить 115115грн. - до 15.02.2014р.

Проте, Товариство з обмеженою відповідальністю «Агройл-1995» оплату за одержаний товар здійснило частково: перший платіж здійснений у повному розмірі (платіжне доручення від 19.02.2013р. №71 на суму 98670грн.), другий платіж здійснено частково в сумі 97230,00грн., після настання строку оплати - 15.10.2013р. (платіжні доручення від 16.10.2013р. №413 на суму 49335грн., від 11.02.2014р. №53 на суму 33000грн., від 09.04.2014р. №154 на суму 7000грн. та від 30.09.2014р. №509 на суму 7895грн. - а.с.32-34).

Відповідно до п. 3.1 даного договору ціна договору на момент його укладення складає 328900,00 грн., в тому числі ПДВ, еквівалент 29900,00 Євро, ціна товару вказана у гривнях України, на дату підписання даного договору курс обумовлений сторонами на 12.02.2013р. з розрахунку курсу Євро за 1 Євро - 11,00 грн. У разі здійснення платежів у відповідності до п. 4.2 договору, та курс міжбанку Євро у співвідношенні до гривні перевищить 11,5 грн. за один Євро, в цьому випадку розмір суми платежів збільшується пропорційно збільшенню курсу Євро, встановленого Міжбанком на дату перерахування суми платежу за товар.

Таким чином, з матеріалів справи вбачається, що сума заборгованості за договором станом на 02.10.2014р. (дата визначена позивачем у позовній заяві) становила 133000грн.

19.11.2014р. ТОВ «Агро-Альянс» подано заяву про збільшення позовних вимог та розраховано суму боргу з урахуванням курсу Євро по відношенню до гривні - 19,59грн., 1-й відповідач не заперечує проти розміру визначеного позивачем курсу національної валюти по відношенню до євро, а отже станом на момент подачі заяви про збільшення позовних вимог сума боргу ТОВ «Агройл 1995» перед ТОВ «Агро-Альянс» становить 236860,91грн.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку про наявність у ТОВ «Агройл 1995» заборгованості перед ТОВ «Агро-Альянс» за отриманий товар за договором купівлі-продажу у сумі 250921,18грн., оскільки господарським судом Харківської області не було враховано платіж, здійснений 1-м відповідачем 30.09.2014р. на суму 7895грн.

Посилання апелянта на неможливість визначення вартості товару, виходячи з ціни за товар, яка розраховується з урахуванням співвідношення курсу гривні до євро, як це встановлено у п.3.1 спірного договору, не приймається судом апеляційної інстанції до уваги, оскільки: по-перше, відповідно до вимог статті 627 сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагентів та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу; по-друге, п.3.1 договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 не визнаний у встановленому законом порядку недійсним, а отже є обов'язковим до виконання сторонами договору.

Щодо обґрунтованості нарахування та стягнення з відповідача пені суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Згідно зі статтею 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (частина 1 статті 612 ЦК України).

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно з вимогами статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Як свідчать матеріали справи та встановлено судом першої інстанції, пунктом 7.3 договору купівлі-продажу встановлено, що за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує пеню у розмірі 0,1% від вартості неоплаченого в строк товару за кожний день прострочення платежу.

Відповідно до частини 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

У пункті 2.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2013р. N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» зазначено, що за приписом статті 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочення платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки.

Враховуючи вимоги чинного законодавства та умови договору купівлі-продажу від 12.02.2013р., суд апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду про обґрунтованість позовних вимог ТОВ «Агро-Альянс» в частині стягнення пені за несвоєчасну сплату отриманого товару у розмірі 12555,33грн. за період з 15.10.2013р. по 15.02.2014р. та з 15.02.2014р. по 03.10.2014р.

Щодо позовних вимог в частині стягнення 3% річних суд апеляційної інстанції вважає за необхідне зазначити наступне.

Відповідно до вимог статті 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Отже, за наявності встановленого факту прострочення 1-м відповідачем грошового зобов'язання, місцевим господарським судом правомірно, з врахуванням здійсненого ним у відповідності до вимог чинного законодавства розрахунку, задоволено позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3% річних в розмірі 3084,56грн.

Заперечень щодо розміру та розрахунку пені та 3% річних ТОВ «Агройл 1995» не надано, суми нарахованої пені та 3% річних не спростовані.

Враховуючи викладене, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку щодо обґрунтованості нарахування пені та 3% річних.

Крім того, матеріалами справи встановлено, що в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Агройл 1995» за договором купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 між позивачем та ТОВ «Укртехнопромпоставка» укладено договір поруки від 01.10.2013р. №1-10/7, п 1.1. якого встановлено, що поручитель поручається перед кредитором за виконання ТОВ «Агройл1995» своїх зобов'язань (оплати поставленого товару), що виникли на підставі договору купівлі-продажу від 12.02.2013р. №12-02/1 зі всіма існуючими або майбутніми змінами та доповненнями до цього договору, та відповідає перед кредитором за порушення.

У пункті 2.1 цього договору встановлено, що поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання забезпеченого обов'язку в повному обсязі. Поручитель відповідає як за основною сумою боргу, так і за штрафними санкціями, річними процентами та інфляційними втратами, що можуть бути застосовані у разі прострочення виконання забезпеченого порукою зобов'язання.

Відповідно до частини 1 статті 553 ЦК за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником.

Згідно зі статтею 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

В матеріалах справи відсутні докази виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Укртехнопромпоставка» зобов'язань, забезпечених порукою, чи висунення заперечень проти вимоги ТОВ «Агро-Альянс».

Як вбачається з матеріалів справи, факт отримання 1-м відповідачем за первісним позовом товару є документально підтвердженим, однак в матеріалах справи відсутні докази погашення суми заборгованості у повному обсязі.

Приписами статей 33, 34 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

За таких обставин, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014р. у справі № 922/4537/14 прийнято при неповному з'ясуванні обставин, що мають значення для справи, в частині стягнення боргу, у зв'язку з чим рішення суду першої інстанції підлягає частковому скасуванню, а апеляційна скарга - частковому задоволенню. Резолютивну частину рішення від 22.12.2014р. у справі №922/4537/14 слід викласти в наступній редакції: «Позов задовольнити частково. Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" (01034, м. Київ, вул. Стрелецька, 24-Б, код 38061007) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехнопромпоставка" (61057, м. Харків, вул. Сумська, 13, офіс 11, каб. 5, код 36624074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс" (61096, м. Харків, вул. Єнакіївська, 19, код 32761219) - 236860,91 грн. основної заборгованості, 12555,33 грн. пені, 3084,56 грн. 3% річних та 5050,01 грн. судового збору. В решті в задоволенні позову відмовити.».

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, п. 2 ст.103, п.1 ч.1 ст. 104, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" задовольнити частково.

2.Рішення господарського суду Харківської області від 22.12.2014р. у справі №922/4537/14 скасувати частково.

3. Резолютивну частину рішення від 22.12.2014р. у справі №922/4537/14 викласти в наступній редакції: «Позов задовольнити частково.

Стягнути солідарно з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" (01034, м. Київ, вул. Стрелецька, 24-Б, код 38061007) та Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртехнопромпоставка" (61057, м. Харків, вул. Сумська, 13, офіс 11, каб. 5, код 36624074) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс" (61096, м. Харків, вул. Єнакіївська, 19, код 32761219) - 236860,91 грн. основної заборгованості, 12555,33 грн. пені, 3084,56 грн. 3% річних та 5050,01 грн. судового збору.».

В решті в задоволенні позову відмовити».

4.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Агро-Альянс" (61096, м. Харків, вул. Єнакіївська, 19, код 32761219) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Агройл 1995" (01034, м. Київ, вул. Стрелецька, 24-Б, код 38061007) 62,20грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складений 14.04.2015р.

Головуючий суддя Л.І. Бородіна

Суддя Р.А.Гетьман

Суддя В.В. Лакіза