ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р. Справа № 911/498/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат"

про стягнення 477 932,17грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Левенчук О.Б. (довіреність №1306/14 від 30.06.2014);

від відповідача - не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг" (далі - ТОВ "Полімер Трейдінг") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" (далі - ТОВ "Полімершпагат") про стягнення 477 932,17грн у т.ч.:

- 346 244,88грн - основна заборгованість;

- 65 158,08грн - пеня за період з 14.07.2014 по 27.01.2015;

- 25163,30грн - проценти за період з 14.07.2014 по 27.01.2015;

- 41365,91грн - втрати від інфляції за період з 08.08.2014 по 25.12.2014.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобов'язання за договором поставки № 1906 від 19.06.2014 в частині оплати за поставлений товар у встановлений договором строк (т.1 а.с. 3-5).

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, позивачем 03.04.2015 подано додаткові пояснення до позову, відповідно до яких позивач уточнив період нарахування пені, процентів, втрат від інфляції, а саме позивач просить стягнути з відповідача:

- 346 244,88грн - основної заборгованості;

- 65 158,08грн - пені за період з 14.07.2014 по 01.02.2015;

- 25 163,30грн - процентів за період з 14.07.2014 по 01.02.2015;

- 41 365,91грн - втрати від інфляції за період з 14.07.2014 по 01.02.2015 (т.1 а.с.124-125).

Відповідач у справі - ТОВ "Поліметшпагат" у відзиві позов визнав в частині основного бору у розмірі 236 244,88грн, в частині вимог про стягнення 10% проти задоволення позову заперечує, вважаючи нараховані йому відсотки подвійним стягненням пені (т.2 а.с.112-113).

У судовому засіданні 24.03.2015 оголошувалась перерва до 03.04.2015.

Розгляд справи здійснено за відсутності повноважного представника відповідача з наступних підстав:

- відповідач надав відзив на позов, а представник відповідача - пояснення по суті заперечень в судовому засіданні 24.03.2015;

- відповідач повідомлений про час та день у якій продовжено судовий розгляд, про що свідчить підпис його представника (т.2 а.с.123);

- клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило;

- матеріалів справи достатньо для вирішення спору по суті.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача проти позову в судовому засіданні 24.03.2015 частково заперечував з підстав, викладених у відзиві на позов.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

19.06.2014 між сторонами у справі - ТОВ "Полімер Трейдінг" (далі - продавець) та ТОВ "Полімершпагат" (далі - покупець) укладено договір поставки №1906 (а.с.11-15, далі - договір).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору, постачальник зобов'язується у встановлені строки передати у власність покупця товар, а покупець - своєчасно прийняти товар та оплатити за нього певну грошову суму (п. 1.1 договору).

Відповідно до п. 1.3 договору, підставою для виникнення зобов'язань з поставки товару є підписана сторонами специфікація, яка є невід'ємною частиною договору, у якій визначається асортимент товару (п.1.4 договору) та його ціна (п.4.1 договору).

Згідно п. 3.6 договору датою поставки товару/прийому товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця.

Оплата партії товару здійснюється шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок постачальника (п.5.1 договору); днем здійснення платежу вважається день, у якому сума, яка підлягає оплаті, зараховується на рахунок постачальника (п. 5.2 договору). При цьому, як визначено п.5.3 договору, кожну партію товару покупець зобов'язаний оплачувати в день виставлення рахунку, якщо інший порядок оплати не вказаний сторонами у специфікації (п.5.3 договору).

Відповідно до п. 11.12 вказаний договір вступає в силу з моменту підписання і діє один рік до 19.06.2015; в частині невиконаних зобов'язань договір діє до їх повного виконання.

Як встановлено під час розгляду даної справи, на виконання умов договору сторонами підписано специфікацію від 26.06.2014 на суму 546 244,88грн (т.1 а.с.16), товар за якою поставлено за видатковою накладною №416 від 27.06.2014 на суму 546 244,88грн (т.1 а.с.18). Строк оплати відповідно до п. 4 вказаної специфікації складає 14 календарних днів з моменту поставки товару; на оплату вказаної специфікації виставлено рахунок №360 від 26.06.2014 (т.1 а.с.17).

Крім того, асортимент, кількість, ціна та строки наступної партії товару сторонами узгоджено у специфікації від 06.08.2014 на суму 315 744,00грн (т.1 а.с.19), товар за якою поставлено за видатковою накладною №510 від 08.08.2014 на суму 315 744,00грн (а.с.21). Відповідно до п. 4.2 вказаної специфікації товар повністю оплачується протягом 14 календарних днів з моменту отримання товару. На оплату переданого за відповідною накладною товару виставлено рахунок №446 від 06.08.2014 (т.1 а.с.20).

Таким чином, позивачем поставлено товар за згаданими накладними на загальну суму 861 988,88грн.

Відповідачем сплачено 625 744,00грн, що підтверджується банківськими виписками з рахунку позивача (т.2 а.с.15-121), а також наданими відповідачем платіжними дорученнями (т.1 а.с.76-109, 116-118), при цьому судом враховано призначення платежу, що вказані у таких оплатах і враховано оплати за рахунками №№360 та 446.

Окрім того, слід зазначити, що оплата у розмірі 110 000,00грн здійснена відповідачем після порушення провадження у даній справі, у зв'язку з чим ухвалою господарського суду Київської області від 03.04.2015 судом на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України припинено провадження в частині стягнення 110 000,00грн основного боргу.

Предметом спору у даній справі є наявність у відповідача обов'язку оплатити поставлений товар та застосування до нього відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору за порушення відповідного зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст. 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

В силу ч.2 ст.712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 692 ЦК України, яка регулює порядок оплати товару за договором купівлі-продажу, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

При укладенні договору сторонами змінено загальне правило, відповідно до якого покупець оплачує товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, шляхом визначення строку оплати у складених специфікаціях на певну партію товару, відповідно до яких оплата товару здійснюється протягом 14 календарних днів з моменту поставки (отримання) товару.

Однак, відповідний строк виконання зобов'язання відповідачем порушено.

Так, товар поставлений за видатковою накладною №416 від 27.06.2014, з урахуванням строку, встановленого специфікацією від 26.06.2014, мав бути оплачений відповідачем по 11.07.2014 включно (14 календарних днів з дати поставки товару), а товар за видатковою накладною №510 від 08.08.2014, відповідно до строку, визначеного специфікацією від 06.08.2014 - по 22.08.2014 включно.

Разом з тим, товар за накладною №416 від 27.06.2014 повністю оплачений лише після порушення провадження у справі, а за накладною №510 від 08.08.2014 оплачений не повністю.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Таким чином, враховуючи надані позивачем та відповідачем докази оплати, в т.ч. після порушення провадження у справі, вимоги позивача в частині стягнення основної заборгованості є такими, що підлягають задоволенню у сумі 236 244,88грн.

Зважаючи на порушення відповідачем строку виконання зобов'язання з оплати, позивачем заявлено вимоги про стягнення з відповідача 25 163,30грн процентів та 41 365,91грн втрат від інфляції, нарахованих за період з 14.07.2014 по 01.02.2015.

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно п. 9.1 договору сторонами узгоджено, що при порушенні строку оплати покупець сплачує також 10% річних від простроченої суми.

Суд відхиляє заперечення відповідача щодо того, що вказаним пунктом договору сторонами фактично встановлена відповідальність у вигляді пені, яка вже передбачена цим же пунктом договору, оскільки фактично таким пунктом договору передбачена відповідальність, визначена ч. 2 ст. 625 ЦК України у вигляді сплати процентів, розмір яких змінений сторонами у порівнянні з розміром, вказаним у відповідній нормі. При цьому, зміна розміру процентів за згодою сторін у даному випадку не суперечить чинному законодавству, оскільки відповідна диспозитивна норма дозволяє змінювати розмір процентів сторонами договору.

Однак, позивачем при розрахунку процентів невірно визначено початкову дату періоду прострочення відповідачем зобов'язання з оплати, а саме: прострочення оплати за видатковою накладною №510 від 08.08.2014 почалось з 23.08.2014, а не з 21.08.2014 як вказав відповідач (22.08.2014 є чотирнадцятим календарним днем з моменту поставки, а зобов'язання можна вважати простроченим лише з наступного дня за останнім днем строку, встановленого для оплати).

Окрім того, до періоду, за який нараховувались проценти, включені дні, у які здійснена оплата і сума боргу, з її урахуванням, фактично становила менший розмір.

За розрахунком суду загальний розмір процентів за заявлені позивачем періоди, враховуючи розмір боргу по кожній накладній, здійснені платежі саме за рахунком, виставленим щодо оплати такої накладної, строків оплати, становить 24 817,60грн, а саме:

· за видатковою накладною №416 від 27.06.2014:

- за період з 14.07.2014 (з заявленої позивачем дати) по 06.08.2014 (07.08.2014 - здійснена часткова оплата товару у сумі 315 744,00грн) на борг у розмірі 546 244,88грн - 3581,75грн;

- за період з 07.08.2015 по 05.10.2014 на борг у розмірі 230500,88грн - 3789,06грн;

- за період з 06.10.2014 по 07.10.2014 на борг у розмірі 225500,88грн - 123,56;

- за період з 08.10.2014 по 08.10.2014 на борг у розмірі 220500,88грн - 60,41грн;

- за період з 09.10.2014 по 12.10.2014 на борг у розмірі 215500,88грн - 236,17грн;

- за період з 13.10.2014 по 14.10.2014 на борг у розмірі 210500,88грн - 115,34грн;

- за період з 15.10.2014 по 16.10.2014 на борг у розмірі 205500,88грн - 112,60грн;

- за період з 17.10.2014 по 20.10.2014 на борг у розмірі 200500,88грн - 219,73грн;

- за період з 21.10.2014 по 27.10.2014 на борг у розмірі 195500,88грн - 374,93грн;

- за період з 28.10.2014 по 29.10.2014 на борг у розмірі 190500,88грн - 104,38грн;

- за період з 30.10.2014 по 30.10.2014 на борг у розмірі 185500,88грн - 50,82грн;

- за період з 31.10.2014 по 02.11.2014 на борг у розмірі 180500,88грн - 148,36грн;

- за період з 03.11.2014 по 03.11.2014 на борг у розмірі 175500,88грн - 48,08грн;

- за період з 04.11.2014 по 04.11.2014 на борг у розмірі 170500,88грн - 46,71грн;

- за період з 05.11.2014 по 05.11.2014 на борг у розмірі 165500,88грн - 45,34грн;

- за період з 06.11.2014 по 06.11.2014 на борг у розмірі 160500,88грн - 43,97грн;

- за період з 07.11.2014 по 09.11.2014 на борг у розмірі 155500,88грн - 127,81грн;

- за період з 10.11.2014 по 11.11.2014 на борг у розмірі 150500,88грн - 82,47грн;

- за період з 12.11.2014 по 12.11.2014 на борг у розмірі 145500,88грн - 39,86грн;

- за період з 13.11.2014 по 13.11.2014 на борг у розмірі 140500,88грн - 38,49грн;

- за період з 14.11.2014 по 16.11.2014 на борг у розмірі 135500,88грн - 111,37грн;

- за період з 17.11.2014 по 18.11.2014 на борг у розмірі 130500,88грн - 71,51грн;

- за період з 19.11.2014 по 20.11.2014 на борг у розмірі 125500,88грн - 68,77грн;

- за період з 21.11.2014 по 23.11.2014 на борг у розмірі 120500,88грн - 99,04грн;

- за період з 24.11.2014 по 26.11.2014 на борг у розмірі 115500,88грн - 94,93грн;

- за період з 27.11.2014 по 27.11.2014 на борг у розмірі 110500,88грн - 30,27грн;

- за період з 28.11.2014 по 30.11.2014 на борг у розмірі 105500,88грн - 88,21грн;

- за період з 01.12.2014 по 01.12.2014 на борг у розмірі 100500,88грн - 27,53грн;

- за період з 02.12.2014 по 02.12.2014 на борг у розмірі 95500,88грн - 26,16грн;

- за період з 03.12.2014 по 03.12.2014 на борг у розмірі 90500,88грн - 24,76грн;

- за період з 04.12.2014 по 04.12.2014 на борг у розмірі 85500,88грн - 23,42грн;

- за період з 05.12.2014 по 07.12.2014 на борг у розмірі 80500,88грн - 66,17грн;

- за період з 08.12.2014 по 09.12.2014 на борг у розмірі 75500,88грн - 41.37грн;

- за період з 10.12.2014 по 11.12.2014 на борг у розмірі 70500,88грн - 38,63грн;

- за період з 12.12.2014 по 14.12.2014 на борг у розмірі 65500,88грн - 53,84грн;

- за період з 15.12.2014 по 16.12.2014 на борг у розмірі 60500,88грн - 33,15грн;

- за період з 17.12.2014 по 18.12.2014 на борг у розмірі 55500,88грн - 30,41грн;

- за період з 19.12.2014 по 21.12.2014 на борг у розмірі 50500,88грн - 41,51грн;

- за період з 22.12.2014 по 23.12.2014 на борг у розмірі 45500,88грн - 24,93грн;

- за період з 24.12.2014 по 25.12.2014 на борг у розмірі 40500,88грн - 22,19грн;

- за період з 26.12.2014 по 26.01.2015 на борг у розмірі 35500,88грн - 311,24грн.

· за видатковою накладною №510 від 08.08.2014:

- за період з 23.08.2014 по 01.02.2015 (до заявленої позивачем дати) на борг у розмірі 315744,00грн - 14100,35грн.

У задоволенні вимог про стягнення 345,70грн процентів суд відмовляє.

За розрахунком суду загальний розмір втрат від інфляції за заявлені позивачем періоди, складає більшу суму, а саме 54917,67грн, проте враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог втрати від інфляції підлягають задоволенню у заявленому позивачем розмірі - 41 365,91грн.

Крім того, позивачем заявлено до стягнення 65158,08грн пені.

В силу ч. ст. 216, ч. 1 ст. 218 ГК України, підставою господарсько-правової відповідальності у вигляді застосування господарських санкцій є вчинене учасником господарських відносин правопорушення у сфері господарювання. Одним з видів господарських санкцій, згідно ч.2 ст.217 ГК України, є штрафні санкції, до яких віднесені, у т.ч. штраф та пеня (ч.1 ст.230 ГК України).

Як визначено ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, згідно з п. 2 ч. 1 цієї норми, сплата неустойки.

Як узгоджено сторонами п. 9.1 договору, за порушення строків оплати товару покупець сплачує постачальнику пеню від суми невиконаних грошових зобов'язань у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період порушення строків оплати, за кожний день прострочення.

Розраховуючи розмір пені за період прострочення, позивач не взяв до уваги те, що відповідно до ч.6 ст.232 ГК України, нарахування пені припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано, якщо інше не встановлено законом або договором.

Оскільки, укладаючи договір сторони не змінили відповідного загального правила, визначеного вказаною нормою, пеня могла бути нарахована лише за шість місяців від дня, коли зобов'язання з оплати мало бути виконано.

Зокрема, оскільки останнім днем строку оплати товару, переданого за накладною №360 від 26.06.2014, є 11.07.2014, пеня на заборгованість за товар, переданий за накладною, могла бути нарахована позивачем з 12.07.2014, а її нарахування припинилось 11.01.2015.

За розрахунком суду, що здійснений за заявлений позивачем період, за ті ж періоди та суми боргу, що і розрахунок процентів, за виключенням боргу за товар, переданий за накладною №360 від 26.06.2014, за яким нарахування пені здійснено лише по 11.01.2015, розмір пені що підлягає стягненню складає 63904,58грн, а в частині стягнення 1 253,5грн пені суд відмовляє.

Відповідно до ч.2 ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, з урахуванням тогоґ, що основний борг сплачений лише під час розгляду справи, відмови у позові в частині стягнення 1253,5грн пені та 345,70грн процентів, а саме у розмірі 9526,66грн /(110000+236244,88+24817,60+41365,91+63904,58)/100*2/

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімершпагат" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Полімер Трейдінг" 236 244,88грн основного боргу, 24817,60грн процентів, 41365,91грн втрат від інфляції, 63904,58 пені а також 9526,66грн витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині вимог про стягнення 345,70грн процентів та 1253,5грн пені відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 10.04.2015

Суддя А.Р. Ейвазова