РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06.04.2015Справа №910/3797/15-г

За позовомПрокурора Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі: 1. Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації 2. Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва»
ДоТовариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко»
Простягнення 113 295,57 грн., розірвання договору, зобов'язання вчинити дії та виселення
Суддя Спичак О.М.

Представники учасників судового процесу:

від позивача-1: не з'явився;

від позивача-2: Мойсик М.В. - дов. № 19 від 02.02.2015 року;

від відповідача: Кравченко М.А. - дов. № 1-3/2015 від 16.03.2015 р.;

прокурор: Колодяжна А.В. - посвідчення 028406 від 01.09.2014 р.;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Прокурор Солом'янського району міста Києва в інтересах держави в особі Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації та Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» про стягнення 113 295,57 грн. боргу, розірвання договору № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.03.2014 року, зобов'язання передати приміщення та виселення відповідача з нього.

Ухвалою суду від 23.02.2015 року було порушено провадження у справі № 910/3797/15-г та призначено її до розгляду на 20.03.2015 року.

Представник позивача-2 16.03.2015 року через канцелярію суду подав письмове клопотання про відкладення розгляду справи для надання можливості врегулювати спір мирним шляхом, а в судовому засіданні 20.03.2015 р. підтримав його та подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Також позивачем-2 були подані документи по справі з яких вбачається, що найменування Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації було змінено на Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва».

Представник відповідача у судовому засіданні 20.03.2014 р. надав усні пояснення, в яких підтримав подане позивачем-2 клопотання про відкладення розгляду справи.

Прокурор проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи не заперечував.

Представники позивача-1 в судове засідання 20.03.2015 року не з'явились, проте через канцелярію суду подав письмові пояснення по справі, а також документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі.

Судом було розглянуто та частково задоволено клопотання позивача-2 про відкладення розгляду справи, у зв'язку чим на підставі статті 77 Господарського процесуального кодексу оголошено перерву у судовому засіданні до 06.04.2015 р.

Прокурор у судовому засіданні 06.04.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача-2 06.04.2015 р. через канцелярію суд подав додаткові документи, а у судовому засіданні 06.04.2015 р. надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких позовні вимоги підтримав та просив суд їх задовольнити.

Представник відповідача у даному судовому засіданні надав усні пояснення по суті спору, відповідно до яких проти задоволення позовних вимог заперечив та просив суд відмовити у їх задоволенні у повному обсязі.

Представник позивача-1 у дане судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив. Про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 06.04.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора та представників позивача-2 та відповідача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

19.03.2014 р. між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бітеко» було укладено договір № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду, відповідно до п. 1.1. якого орендодавець на підставі протоколу постійної комісії Київради з питань власності рішення КМР від 13.11.2013 р. № 459/9947 передає, а орендар приймає в строкове платне користування нерухоме майно (нежитлові приміщення), що належать до комунальної власності територіальної громади міста Києва; далі - об'єкт оренди, який знаходиться за адресою: вул.. Виборзька, 38/19 для розміщення офісних приміщень організацій інших видів діяльності.

Умови зазначеного договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно з частиною 1 статті 283 Господарського кодексу України, за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

У відповідності до частини 6 статті 283 Господарського кодексу України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Пунктом 1.1 договору передбачено, що об'єктом оренди є нежиле приміщення, загальною площею 121,5 кв.м. згідно з викопіюванням з поверхневого плану, що складає невід'ємну частину цього договору.

Відповідно до пункту 2.2 договору, вартість об'єкта оренди згідно із затвердженим висновком про вартість майна станом на 30 вересня 2012 року становить 1 063 380,00 грн. без ПДВ.

Згідно з п. 2.4. договору, об'єкт оренди належить до комунальної власності територіальної громади міста Києва і знаходиться на балансі Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві державної адміністрації.

Умовами п. 3.1 договору сторони погодили, що за користування об'єктом оренди орендар сплачує балансоутримувачу орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі пункту 12 таблиці 2 п. 22 Методики розрахунку орендної плати за користування майном територіальної громади м. Києва, затвердженої рішенням Київради від 22 вересня 2011 року № 34/6250, розрахунок якої оформляється додатком та є невід'ємною частиною договору та на дату підписання договору в цілому становить 13 292,25 грн. за місяць без ПДВ.

Відповідно до п. 3.2 договору, розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається з урахуванням індексу інфляції за попередній місяць, опублікований в поточному місяці.

Умовами п. 3.4 договору встановлено, що додатково до орендної плати нараховується податок на додану вартість у розмірах та порядку, визначених законодавством України, який сплачується орендарем разом з орендною платою. А також компенсація витрат балансоутримувача за користування земельною ділянкою, на якій розташований об'єкт оренди, розрахунок якої оформляється додатком та є невід'ємною частиною договору та сплачується орендарем разом з орендною платою.

Відповідно до додатку № 4 до договору оренди, компенсаційна плата заземлю на дату підписання на дату підписання договору становить 331,54 грн. за місяць.

Згідно з п. 3.5 договору, орендна плата сплачується орендарем на рахунок балансоутримувача, за яким закріплене майно на праві господарського відання - Комунальне підприємство «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в місті Києві адміністрації, починаючи з дати підписання акта приймання-передачі. Останнім днем сплати орендної плати та інших платежів є дата підписання сторонами акта приймання-передачі при поверненні об'єкта оренди орендодавцеві.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Умовами п. 4.1 договору, орендар зобов'язаний протягом 30 календарних днів з моменту підписання цього договору з додатками передати, а орендар прийняти по акту приймання -передачі об'єкт оренди. Акт приймання-передачі об'єкта оренди підписується відповідним орендодавцем, орендарем та балансоутримувачем.

19.03.2014 р. між сторонами був укладений Акт приймання-передачі об'єкта оренди, а саме приміщення розташованого на першому поверсі, яке перебуває на балансі Комунального підприємства «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації, загальною площею 121,5 кв.м., розташованого за адресою: м. Київ. вул. Виборзька, 38/19.

В обґрунтування поданого позову представник позивача пояснив, що відповідач в порушення умов вищезазначеного договору оренди розрахунки за оренду у період з травня 2014 р. по жовтень 2014 р. не проводив, у зв'язку з чим у зазначений період у нього виникла заборгованість з орендної плати у розмірі 104 786,22 грн., заборгованість по відшкодуванню податку на землю у розмірі 2 322,90 грн. та пені у розмірі 6 186,45 грн.

07.08.2014 р. позивачем-2 на адресу відповідачу була направлена претензія від 07.08.2014р. № 1886/38 про оплату заборгованості за договором оренди та пропозицію про дострокове розірвання договору оренди від 20.10.2014 р. № 108-13057/01, проте відповідач на неї не відреагував, грошові кошти не сплатив.

За таких обставин прокурор в інтересах позивачів звернувся з даним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» про стягнення 113 295,57 грн. боргу, розірвання договору № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.03.2014 року, зобов'язання відповідача передати приміщення та виселення його з зазначеного приміщення.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню частково з наступних підстав.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зі змісту укладеного між сторонами договору, суд дійшов висновку, що за цивільно-правовими ознаками він є договором найму, а тому до нього застосовуються положення законодавства про найм (оренду).

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України, орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Статтею 286 Господарського кодексу встановлено, що орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Статтею 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 3.6 договору, орендна плата сплачується орендарем незалежно від наслідків господарської діяльності орендаря щомісячно не пізніше 20 числа наступного місяця.

Представник відповідача надав суду копії платіжних доручень, з яких вбачається, що відповідачем після звернення позивача з позовом до суду було повністю погашена сума основного боргу у розмірі 107 109,12 грн. (27.02.2015 р. - 32 809,80 грн., 03.03.2015 р. - 36 706,93 грн., 13.03.2015 р. - 18 993,27 грн. та 16.03.2015 р. - 19 664,55 грн.).

Відповідно до пункту 1-1 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

Таким чином, провадження у справі в частині позовних вимог щодо стягнення 104 786,22 грн. боргу з орендної плати та 2 322,90 грн. компенсації плати за землю підлягає припиненню, у зв'язку з відсутністю предмету спору.

Також прокурор, у зв'язку з простроченням сплати орендних платежів, нарахував та просить стягнути з відповідача на підставі пункту 6.2 договору 6 186,45 грн. пені.

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання, настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до частин 1, 3 статті 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно частини 2 статті 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодекс України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Договором або законом можуть бути встановлені інші види забезпечення виконання зобов'язання.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним. (ст. 547 ЦК України).

Пунктом 6.2 договору встановлено, що за несвоєчасну сплату необхідних платежів або в повному обсязі, орендарю нараховується пеня в розмірі 0,5 % від суми заборгованості за кожен день прострочення, але не більше розміру, встановленого законодавством України.

Здійснивши перерахунок пені з урахуванням умов договору, прострочення по сплаті грошового зобов'язання та застосовуючи порядок розрахунків погоджений сторонами, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення пені підлягають задоволенню повністю у розмірі 6 186,45 грн.

Відповідно до статті 782 ЦК України наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд. У разі відмови наймодавця від договору найму договір є розірваним з моменту одержання наймачем повідомлення наймодавця про відмову від договору.

З положень статті 291 ГК України вбачається, що договір оренди може бути розірваний за згодою сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірваний з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму.

Згідно з частиною 3 статті 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди може бути розірвано за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Як встановлено судом, відповідач за користування об'єктом оренди, систематично орендну плату не сплачував, чим порушував умови укладеного між сторонами договору та норми чинного законодавства, в зв'язку з чим у нього утворилась заборгованість за період з травня 2015 року по жовтень 2015 року в розмірі 104 786,22 грн.

Частиною 2 статті 651 ЦК України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Тобто, несвоєчасна сплата відповідачем орендної плати є істотним порушенням умов договору, оскільки внаслідок несплати орендних платежів позивач не отримав грошові кошти, на які розраховував при укладенні спірного договору з відповідачем, що є підставою для розірвання договору № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.03.2014 р.

З огляду на викладене та враховуючи те, що відповідачем порушені істотні умови договору № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.03.2014 р., зокрема, щодо сплати орендних платежів, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині розірвання договору підлягають задоволенню.

Крім того, прокурор просить суд зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Бітеко» передати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 121,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 38/19 та виселити відповідача з зазначеного приміщення.

Частина 2 статті 653 ЦК України визначає, що у разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються.

Згідно частини 2 статті 785 ЦК України, у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Відповідно до частини 1 статті 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Відповідно до п. 7.6 договору, у разі закінчення строку дії договору бо при його розрівняні орендар зобов'язаний за актом приймання-передачі повернути об'єкт оренди балансоутримувачу у стані, в якому перебував об'єкт оренди на момент передачі його в оренду, з урахуванням усіх здійснених орендарем поліпшень, які неможливо відокремити від об'єкта оренди без заподіяння йому шкоди, з урахуванням зносу за період строку дії договору.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, а також враховуючи, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені прокурором та позивачами, не спростував та належних доказів на заперечення обставин повідомлених прокурором та позивачами не надав, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» передати Комунальне підприємство «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 121,5 кв.м., що знаходяться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька, 38/19 та виселити відповідача з зазначеного приміщення також підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 80, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Провадження в частині стягнення 107 109,12 грн. основного боргу припинити на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 38/19, офіс 30, ) на користь Комунального підприємства «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (місцезнаходження: 03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6, ) 6 186 (шість тисяч сто вісімдесят шість) грн. 45 коп. пені.

3. Розірвати договір № 396 про передачу майна територіальної громади міста Києва в оренду від 19.03.2014 р., укладений між Солом'янською районною в місті Києві державною адміністрацією (орендодавець), Комунальним підприємством «Дирекція з управління та обслуговування житлового фонду» Солом'янської районної в м. Києві державної адміністрації (балансоутримувач) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Бітеко».

4. Зобов'язати Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 38/19, офіс 30, ) передати Комунальному підприємству «Керуюча компанія з обслуговування житлового фонду Солом'янського району м. Києва» (місцезнаходження: 03186, м. Київ, вул. Соціалістична, 6, ) за актом приймання-передачі нежитлове приміщення загальною площею 121,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька. 38/19.

5. Виселити Товариство з обмеженою відповідальністю «Бітеко» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 38/19, офіс 30, ) з нежилого приміщення загальною площею 121,5 кв.м., що знаходиться за адресою: м. Київ, вул. Виборзька. 38/19.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Бітеко» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Виборзька, 38/19, офіс 30, ) в дохід Державного бюджету України 5 919 (п'ять тисяч дев'ятсот дев'ятнадцять) грн. 91 коп. судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

14.04.2015 р.

Суддя Спичак О.М.