ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

09 квітня 2015 року Справа № 918/1587/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівІванової Л.Б. Кочерової Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"
на рішення від та на постанову відгосподарського суду Рівненської області 16.12.2014 Рівненського апеляційного господарського суду 03.03.2015
у справі господарського суду№ 918/1587/14 Рівненської області
за позовомПублічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк"
доФізичної особи - підприємця Салюк Тетяни Ананіївни
простягнення заборгованості 40574,51 грн.
за участю представників:

від позивача - Тузова В.О.

від відповідача - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Рівненської області від 16.12.2014 у справі № 918/1587/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2015, частково задоволено позовні вимоги Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" (позивач), присуджено до стягнення з фізичної особи - підприємця Салюк Тетяни Ананіївни (відповідач) 21 120,62 грн. заборгованості за кредитом, 11 264,34 грн. заборгованості по відсоткам за користування кредитом, 5 197,71 грн. - пені, 2 663,30 грн. заборгованості зі сплати комісії за користування кредитом та 1 812,20 грн. - судового збору.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Публічне акціонерне товариство комерційний банк "ПриватБанк" звернулося з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду Рівненської області від 16.12.2014, постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у даній справі в частині відмови суду про стягнення з відповідача нарахованих відсотків та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги позивача в повному обсязі.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши пояснення представника позивача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 22.02.2013 Публічним акціонерним товариством комерційним банком "ПриватБанк" (Банк) та Фізичною особою - підприємцем Салюк Т.А. (Клієнт) підписано заяву про відкриття поточного рахунку.

Згідно з заявою, ФОП Салюк Т.А. приєдналась до "Умов та правил надання банківських послуг", тарифів Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua, які разом із Заявою складають договір банківського обслуговування б/н від 22.02.2013 та взяла на себе зобов'язання виконувати умови договору.

Відповідно до умов договору, відповідачу встановлено кредитний ліміт, на поточний рахунок № 7562 в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку банку і клієнта, що визначено і врегульовано "Умовами та правилами надання банківських послуг", а саме: 22.02.2013 - 42 000 грн., 21.03.2013 - 45 000 грн., що підтверджується довідкою від 18.09.2014 № 08.7.0.0.0/22 про розміри встановленого кредитного ліміту.

Свої зобов'язання за договором позивач виконав, надав відповідачеві кредит у розмірі 45 000 грн., що підтверджується випискою банку по рахунку відповідача.

Відповідач свої зобов'язання за договором банківського обслуговування б/н від 22.02.2013 належним чином не виконав, внаслідок чого виникла заборгованість перед позивачем в сумі 21 120,62 грн.

Позивач звернувся до відповідача з вимогою погасити прострочену заборгованість за тілом кредиту в розмірі 21 120,62 грн., заборгованість за відсотками в розмірі 11 301,89 грн., заборгованість з комісії за користування кредитом у сумі 2 663,30 грн. та пеню в розмірі 4 998,81 грн.

Оскільки відповідачем не погашено кредитну заборгованість, ПАТ Комерційний банк "Приватбанк" звернулось до господарського суду Рівненської області з позовом про стягнення з ФОП Салюк Тетяни Анатоліївни 21 120,62 грн. заборгованості за кредитом, 11 592,88 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 5 197,71 грн. пені, 2 663,30 грн. заборгованості по комісії за користування кредитом.

Судами попередніх інстанцій частково задоволено позовні вимоги Позивача. Відмовлено в частині стягнення з відповідача 328,54 грн. заборгованості по відсоткам.

Згідно з частинами 1, 2 статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено параграфом 2 "Кредит" і не випливає із суті кредитного договору.

Відповідно до частини 2 статті 1050 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами (з розстроченням), то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Частиною 1 статті 1048 даного Кодексу передбачено, що позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором.

Пунктом 3.18.1.1 "Умов та правил надання банківських послуг" встановлено, що кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Пунктом 3.18.1.5 Умов встановлено, що кредитний ліміт відповідно до "Умов та правил надання банківських послуг" являє собою суму грошових коштів, в межах яких Банк проводить оплату розрахункових документів Клієнта понад залишок грошових коштів на його поточному рахунку. Ліміт розраховується відповідно до затвердженої Банком методики на основі даних про рух грошових коштів на поточному рахунку, платоспроможності, кредитної історії та інших показниках у відповідності з внутрішньобанківськими нормативами і нормативними актами Національного банку України.

Пунктом 3.18.1.13 Умов визначено, що при порушенні Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань, Клієнт сплачує Банку відсотки та пеню за користування кредитом від суми залишку невиплаченої заборгованості в розмірі, передбаченому даним розділом "Умов і правил надання банківських послуг".

Згідно з пунктом 3.18.4.4 Умов Клієнт сплачує Банку винагороду за використання ліміту у відповідності до п. 3.18.1.6, 3.18.2.3.2 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9% від суми максимального розміру сальдо кредиту, який є на кінець банківського дня за минулий місяць, в порядку передбаченому "Умов і правил надання банківських послуг". Клієнт доручає Банку здійснювати списання винагороди із своїх рахунків. Виплата винагороди здійснюється в гривнях.

Пунктом 3.18.4.9 Умов передбачено, що розрахунок відсотків за користування кредитом здійснюється щоденно, починаючи з дати утворення на поточному рахунку дебетового сальдо при закритті банківського дня, за кількість днів користування кредитними коштами, виходячи з 360 днів в році. Розрахунок відсотків проводиться до повного погашення заборгованості по кредиту, на суму залишку заборгованості по кредиту. День повернення кредиту в період нарахування відсотків не включається. Нарахування відсотків здійснюється в дату погашення.

У пункті 3.18.4.10 Умов зазначено, що зобов'язання виконуються в наступній послідовності: кошти отримані від Клієнта, а також від інших осіб, для погашення заборгованості, перш за все направляються для погашення витрат/збитків банка відповідно до п. 3.18.2.2.16, п. 3.18.2.3.15 дальше для погашення неустойки згідно розділу 5 даного розділу "Умов і правил надання банківських послуг", дальше-прострочена винагорода, далі - винагорода, далі- прострочених відсотків, далі-відсотків, далі-простроченого кредиту, далі - кредиту. Кінцеве погашення заборгованості по кредиту виконується не пізніше дати, вказаної в п. 3.18.1.8. При не сплаті винагороди, відсотків у відповідні їм дати сплати вини рахуються простроченими. У випадку розрахунку витрат Банка у відповідності до п.3.18.2.2.16, п.3.18.2.3.15 за погодженням сторін можлива зміна строків погашення кредиту.

За приписами пунктів 3.18.5.1., 3.18.6.1 Умов при порушенні Клієнтом будь-якого зобов'язання по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених Умовами п. п. 3.18.2.2.2, 3.18.4.1, 3.18.4.2, 3.18.4.3, термінів повернення кредиту, передбачених п.п. 3.18.1.8 3.18.2.2.3 3.18.2.3.4 винагород передбачених п.п 3.18.2.2.5 3.18.4.4 3.18.4.5 3.18.4.6 Клієнт сплачує Банку за кожен випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла в період, за який сплачується пеня у (% річних) від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу. Обслуговування кредитного ліміту на поточному рахунку Клієнта здійснюється з моменту подачі Клієнтом в Банк заяви на приєднання до "Умов і правил надання банківських послуг" (або в формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки з зразком підпису і відтиску печатки" або в формі авторизації кредитної угоди в системі клієнт - банк/інтернет клієнт банк, або в формі обміну паперовими або електронною інформацією або в будь-якій іншій формі) та/або з моменту надання Клієнтом розрахункових документів на використання грошових коштів в рамках кредитного ліміту в розмірах вказаних сум та дійсних в обміні перерахунку грошових коштів до повного виконання зобов'язань сторонами.

Оскільки заборгованість відповідача по кредиту в розмірі 21 120,62 грн. підтверджується матеріалами справи, судами попередніх інстанцій правомірно присуджено до стягнення з відповідача суму заборгованості по кредиту, пеню та комісію за користування кредитом.

Банком нараховані проценти за користування кредитом у сумі 11 592,88 грн.

Судами попередніх інстанцій, з позицією яких погоджується суд касаційної інстанції, здійснив перерахунок суми відсотків з урахуванням процентної ставки в розмірі 48%.

Відповідно до положень пункту 3.18.2.3.1 Умов сторони в порядку частини 1 статті 212 Цивільного кодексу дійшли взаємної згоди про те, що процентна ставка за користування кредитом може бути підвищена банком, у разі якщо збільшиться облікова ставка НБУ на 1 або більше пунктів, та / або курс гривні до іноземної валюти 1 групи класифікатора іноземних валют збільшиться на 5 або більше відсотків, та/або вартість ресурсів на міжбанківському грошовому ринку збільшиться на 5 та/або більше відсотків, сторони погодилися, що збільшена процентна ставка починає діяти після того, як банк повідомить клієнта про настання подій, закріплених у даному пункті, а клієнт не сплатить наявну перед банком заборгованість в порядку і строки, передбачені "Умовами та правилами надання банківських послуг". Банк повідомляє клієнта про настання подій, закріплених цим пунктом, на свій вибір або в письмовій формі, або за допомогою встановлених засобів електронного зв'язку банку і клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, smsповідомлення чи інших).

Таким чином, вбачається, що підставою застосування збільшеної процентної ставки є настання подій, визначених зазначеним пунктом Умов або кожної окремо, або разом в сукупності, та обов'язкове повідомлення про настання цієї події (цих подій) позичальника за умови наявності у останнього простроченого боргу.

Відповідно до частини 6 статті 1056-1 Цивільного кодексу України у разі застосування змінювальної процентної ставки у кредитному договорі повинен визначатися максимальний розмір збільшення процентної ставки.

Разом з тим, договором банківського обслуговування не визначено максимальний розмір збільшення процентної ставки в розмірі 56 %.

Повідомлення банку не містить обґрунтування для нарахування збільшеної процентної ставки та доказів отримання такого повідомлення відповідачем.

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПриватБанк" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Рівненської області від 16.12.2014 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у справі № 918/1587/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді Л. Іванова

Н. Кочерова