ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів

"14" квітня 2015 р.№ 916/1545/15-г

Суддя Щавинська Ю.М., розглянувши у судовому засіданні заяву Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" за вх. №4-7/15 від 10.04.2015 року до Компанії LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй) про вжиття запобіжних заходів

Представники сторін:

від заявника: Горова К.О., довіреність № б/н від 05.04.15 року

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" звернулося до господарського суду Одеської області з заявою про вжиття запобіжних заходів шляхом накладання арешту на майно (вантаж) - кормову кукурудзу врожаю 2014 року у кількості 16194,675 мт, що завантажений на т/х ELINA B (ЕЛІНА В), IMO 9577446, під прапором держави - Республіка Мальта, який знаходиться в акваторії Морського торгівельного порту „Южний" та яке без правових підстав, на його думку, володіє Компанія LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй).

В обґрунтування вказаної заяви ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" посилається на те, що вказаний вантаж було поставлено Компанії „ІNTERGRAIN SA" (Швейцарія) згідно укладеному між ними контракту №С/12 від 04.02.2015 року з додатковими угодами до нього (№1 від 23.03.2015 року, та №2 від 01.04.2015 року). За вказаним контрактом ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС", у якості продавця, зобов'язалось продати (поставити) Компанії „ІNTERGRAIN SA" товар - кукурудзу 3 класу, врожаю 2014 року, у загальної кількості 23000 мт.

Як зазначає заявник, на виконання умов контракту, ним було поставлено частину з загальної партії товару у кількості 16243,405 мт до порту „Южний" та розміщено на терміналі ТОВ „ТІС-ЗЕРНО", що підтверджується складськими квитанціями №19573 від 20.02.2015 року, №19721 від 27.02.2015 року, №19759 від 02.03.2015 року. В подальшому, 02.03.2015 року партія товару (кукурудза у кількості 16194,675 мт) була відвантажена на борт ELINA B (ЕЛІНА В) з метою його транспортування, про що перевізником був виданий коносамент №3 від 02.03.2015 року.

Проте, як вказує заявник, в порушення п.10.1 контракту №С/12 від 04.02.2015 року, згідно з яким оплата за товар здійснюється банківським переводом на рахунок продавця протягом 3 банківських днів після надання покупцю комерційного інвойсу продавця, виданий заявником 02.03.2015 року рахунок №2 на загальну суму 2720705,40 доларів США у передбачений контрактом термін рахунок покупцем сплачений не був.

Враховуючи, що згідно п. 10.4 контракту №С/12 від 04.02.2015 року право власності на переданий покупцю товар зберігається за продавцем до оплати товару, а якщо покупець прострочив оплату товару, продавець має право вимагати його повернення, 06.04.2015 року заявник звернувся до Компанії ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) листом з вимогою повернути товар. Проте, у листі - відповіді Компанія ІNTERGRAIN SA (Швейцарія) повідомила про те, що кінцевим покупцем поставленого товару є Компанія LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй) за контрактом №С/S- від 06.02.2015 року, вантаж фактично знаходиться під контролем останнього, внаслідок чого не може бути повернутий.

Вважаючи, що існує реальна загроза того, що судно, на борту якого знаходиться належний заявникові вантаж, у будь-який момент може покинути територію України, у зв'язку з чим заявник залишиться без коштів за товар та без реальної можливості повернути його у своє володіння, ТОВ „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" звернулось до господарського суду з даною заявою про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на вантаж - кормову кукурудзу врожаю 2014 року у кількості 16194,675 мт, що завантажений на т/х ELINA B (ЕЛІНА В), IMO 9577446, під прапором держави - Республіка Мальта, який знаходиться в акваторії Морського торгівельного порту „Южний".

У судовому засіданні 14.04.2015р. представник заявника підтримав доводи, викладені у заяві, та просив її задовольнити.

Розглянувши у судовому засіданні заяву про вжиття запобіжних заходів, суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 43-1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття, передбачених статтею 43-2 цього Кодексу, запобіжних заходів до подання позову.

Запобіжні заходи включають: витребування доказів; огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав; накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб (ст. 43-2 ГПК України).

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43-3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43-1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43-3 і частини третьої статті 43-4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу.

Відповідно до п.15 Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 N 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності", у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого:

розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника;

забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи;

наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК;

імовірності настання обставин, зазначених у статті 43-1 ГПК;

запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Отже, запобіжні заходи за своєю правовою природою - це заходи, спрямовані на збереження відповідних доказів та на запобігання правопорушенню з метою якнайшвидшого реагування на протиправні дії.

У разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 ГПК України, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів (ч. 6 ст. 43-4 ГПК України).

Як вбачається з заяви про вжиття запобіжних заходів, заявник стверджує, що саме йому належить право власності на вантаж, а Компанія LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй) утримує його без жодних правових підстав.

Разом з тим, як свідчать додані до матеріалів заяви про вжиття запобіжних заходів докази, та як встановлено судом з пояснень представника заявника, наданих у судовому засіданні, кукурудзу, що є предметом контракту, було відвантажено заявником 20.02.2015р., що підтверджується дорученням на відвантаження експортних вантажів №385, та завантажено на судно ELINA B (ЕЛІНА В) вантажовідправником ІNTERGRAIN SA 02.03.2015 року, що підтверджується відповідним коносаментом №3.

За таких обставин, посилання заявника на п. 10.4 контракту №С/12 від 04.02.2015 року в редакції додаткової угоди №2 від 01.04.2015 року, тобто укладеної через місяць після настання відповідних правовідносин, є необґрунтованими.

Суд також зазначає, що із змісту ст. 43-1 ГПК України випливає, що запобіжні заходи вживаються судом з метою забезпечити збереження потрібних доказів, якщо подача їх стане згодом неможливою або утрудненою, в даному ж випадку Заявник, жадаючи застосування запобіжних заходів, має на меті настання інших наслідків.

Крім того, суд не вбачає наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43-3 ГПК, оскільки, як вбачається зі змісту як контракту №С/12 від 04.02.2015 року, укладеного між заявником та Компанією ІNTERGRAIN SA (Швейцарія), так і контракту C/S- від 6.02.2015р., укладеного між Компанією ІNTERGRAIN SA та Компанією LOGOS GROUP BVBA (ЛОГОС ГРУП БіВіБіЕй), усі спори по цим контрактам розглядаються Арбітражем в Лондоні згідно до Арбітражних правил ГАФТА 125.

Враховуючи вищевикладене, суд доходить до висновку про відмову в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" про вжиття запобіжних заходів.

Керуючись ст. ст. 431- 434, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю „АГРОТРЕЙД ЕКСПОРТ ЛЛС" про вжиття запобіжних заходів шляхом накладення арешту на майно відмовити.

Ухвала набирає законної сили 14.04.2015р. та підлягає оскарженню до Одеського апеляційного господарського суду в порядку ст.ст.43-8, 93, 106 господарського процесуального кодексу України.

Суддя Ю.М. Щавинська