ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"08" квітня 2015 р. Справа № 908/735/15-г

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Потапенко В.І., суддя Тарасова І.В.

при секретарі Острась Н.М.

за участю представників сторін:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека - Магнолія", м. Запоріжжя (вх.1909 З/3-12)

на ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. по справі № 908/735/15-г

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека - Магнолія", м. Запоріжжя

про стягнення 38317,51 грн.,-

встановила:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.03.2015р. по справі № 908/735/15-г (суддя Кутіщева-Арнет Н.С.) зустрічну позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека - Магнолія", м. Запоріжжя до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 про визнання недійсним договору №14/04/11-14/К/Г-30 про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційним послугами від 14.04.2014р. повернуто без розгляду на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК.

ТОВ "Аптека - Магнолія" з ухвалою господарського суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм процесуального права, просить оскаржувану ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.03.2015р. по справі № 908/735/15-г скасувати та прийняти нову ухвалу, якою зустрічну позовну заяву ТОВ "Аптека - Магнолія" до ФОП ОСОБА_1 про визнання недійсним договору №14/04/11-14/К/Г-30 про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційним послугами від 14.04.2014р. прийняти до спільного розгляду з первісним позовом у справі №908/735/15-г. Витрати по сплаті судового збору просив покласти на ФОП ОСОБА_1

Апеляційна скарга мотивована тим, що в заяві про відстрочення сплати судового збору позивач обґрунтовує неможливість сплати судового збору важким фінансовим становищем, економічною кризою в державі, відсутністю коштів, що є поважними причинами та достатньо обґрунтовують неможливість позивача оплатити судовий збір одночасно з поданням позовної заяви. Проте, зазначеним обставинам суд належної оцінки не надав, що призвело до прийняття неправомірної ухвали про повернення без розгляду зустрічного позову ТОВ "Аптека - Магнолія".

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 апеляційну скаргу ТОВ "Аптека - Магнолія" було прийнято до провадження та призначено до розгляду на 08.04.2015.

08.04.2015 позивач звернувся до суду апеляційної інстанції з клопотанням про розгляд справи без його участі.

Відповідач в судове засідання 08.04.2015 не з'явився, про причини нез'явлення суд не повідомив, ухвала суду апеляційної інстанції від 25.03.2015, якою сторони повідомлялись про час та місце розгляду справи, повернулась на адресу суду із позначкою поштового відділення «за закінченням терміну зберігання».

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, ЗАКІНЧЕННЯ СТРОКУ ЗБЕРІГАННЯ ПОШТОВОГО ВІДПРАВЛЕННЯ тощо, то вважається, що адресат повідомлений належним чином про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, а також з огляду на те, що явку представників сторін у дане судове засідання не визнано обов'язковою, позицію ТОВ "Аптека - Магнолія" достатньо повно викладено в апеляційній скарзі, враховуючи скорочені терміни розгляду апеляційної скарги на ухвалу суду, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі представників сторін за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Перевіривши повноту встановлення судом обставин справи та докази по справі на їх підтвердження, їх юридичну оцінку та доводи апеляційної скарги в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, колегія суддів приходить до висновку про залишення без задоволення апеляційної скарги, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Фізична особа-підприємць ОСОБА_1 звернулась до Господарського суду Запорізької області з позовною заявою до ТОВ "Аптека - Магнолія" про стягнення основного боргу в сумі 29216,39 грн. з відшкодування спожитих комунальних та експлуатаційних послуг, 7409,10 грн. - суми інфляційних втрат, 1692,02 трьох процентів річних на заборгованість з відшкодування спожитих комунальних та експлуатаційних послуг, посилаючись на порушення відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди нежитлового вбудованого приміщення № 14/14/11-14/Г-30 від 14.04.2011р.

02.03.2015 року ТОВ "Аптека - Магнолія" (відповідач за первісним позовом) звернувся до Господарського суду Запорізької області із зустрічним позовом до ФОП ОСОБА_1 (позивач за первісним позовом) про визнання недійсним договору №14/14/11-14/Г-30 від 14.04.2011р. про тимчасове надання можливості користування комунальними та експлуатаційним послугами.

Разом з зустрічною позовною заявою, скаржником було додана заява про відстрочення сплати судового збору, яка обґрунтована скрутним матеріальним становищем.

Дослідивши матеріали зустрічної позовної заяви, суд першої інстанції дійшов висновку про те, що тяжке фінансове становище, на яке посилався позивач як на підставу задоволення клопотання про відстрочення сплати судового збору, не є об'єктивною обставиною для звільнення позивача від виконання обов'язків, покладених на нього п. 3 ст. 57 ГПК України та якою встановлено обов'язковість надання до матеріалів позовної заяви документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Враховуючи, що доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі позивачем до матеріалів зустрічного позову надано не було, суд першої інстанції, посилаючись на приписи п. 4 ст. 63 ГПК України, повернув матеріали зустрічної позовної заяви ТОВ "Аптека - Магнолія".

Також судом першої інстанції, в ухвалі було зазначено, що після усунення зазначених недоліків, заявник не позбавлений можливості звернення із відповідним позовом до господарського суду.

Колегія суддів погоджується з такими висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно п. 3 ст. 57 ГПК України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

Відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про судовий збір», враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення.

Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті (ч. 2 ст. 8 Закону України «Про судовий збір»).

Таким чином, право суду відстрочити або розстрочити судовий збір або звільнити від його сплати, закон пов'язує з встановленням обставин, які свідчать про дійсну складність фінансового становища сторони, яка звертається з відповідним клопотанням.

При цьому слід зазначити, що законом не визначено обставин, які беззаперечно свідчать про наявність у суду обов'язку відстрочити або розстрочити судовий збір або звільнити сторону від його сплати.

Стосовно доводів апеляційної скарги, про те, що судом безпідставно не було прийнято до уваги доводи щодо тяжкого фінансового стану підприємства, колегія суддів зазначає наступне.

Пункт 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду № 7 від 21.02.2013 року «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» зазначає, що у розгляді питань, пов'язаних з відстроченням та розстроченням сплати судового збору, зменшенням його розміру або звільненням від його сплати (ст. 8 Закону) і застосуванням приписів Закону щодо пільг зі сплати судового збору (ст. 5 Закону ) слід враховувати те, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

При цьому, обґрунтування обставин, які свідчать про неможливість або утруднення в здійсненні сплати судового збору у встановленому законом порядку, розмірі та строку, покладається на заінтересовану особу.

Особа, яка заявляє відповідне клопотання (що може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або в окремому документі), повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

При цьому, слід зазначити, що доказом існування тяжкого фінансового стану є офіційна фінансова звітність (баланс, звіт про фінансові результати).

Проте, як свідчать матеріали справи, будь-яких документальних доказів на підтвердження скрутного матеріального становища або інших доказів, що підтверджують неможливість сплати судового збору у встановленому законом порядку та розмірі, ТОВ "Аптека - Магнолія" ані до суду першої, ані апеляційної інстанції надано не було.

У зв'язку з цим, колегія суддів вважає безпідставним посилання ТОВ "Аптека - Магнолія" на важке фінансове становище, економічну кризу в державі та відсутність коштів як на підставу неможливості сплатити судовий збір, оскільки вказані доводи не підтверджені належними доказами, а тому правомірно не були прийняті судом першої інстанції до уваги.

При цьому, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що нормами Господарського процесуального кодексу України не передбачено можливості відстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви.

Враховуючи вищевикладені обставини справи, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції, про відсутність законних підстав для задоволення клопотання ТОВ "Аптека - Магнолія" про відстрочення сплати судового збору, оскільки позивачем за зустрічним позовом не було додано належних та допустимих доказів, які б свідчили про тяжкий майновий стан скаржника.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Дослідивши наявні матеріали справи, суд апеляційної інстанції приходить до висновку, що місцевим господарським судом надано належну оцінку доказам по справі та винесено законну і обґрунтовану ухвалу про залишення без розгляду зустрічної позовної заяви, яка відповідає вимогам чинного законодавства, фактичним обставинам і матеріалам справи.

Доводи заявника апеляційної скарги щодо неповідомлення його про розгляд даної справи не може бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали, оскільки жодних належних доказів на підтвердження того, що судом першої інстанції не вживались заходи відносно належного повідомлення ТОВ "Аптека - Магнолія" про день, час та місце розгляду справи скаржником до матеріалів апеляційної скарги не надано.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що наведені скаржником в апеляційній скарзі доводи про порушення судом норм матеріального та процесуального права нічим не обґрунтовані та не узгоджуються з наявними у справі матеріалами. Його позиція не підтверджена належними та допустимими доказами. Тому, вказані вимоги, що зазначені в апеляційній скарзі, не підлягають задоволенню, а наведені на їх підтвердження доводи не можуть бути прийнятими до уваги колегією суддів в якості підстав для скасування ухвали господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. по справі № 908/735/15-г.

На підставі викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 99, 101, пунктом 1 статтею 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів ,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Аптека - Магнолія", м. Запоріжжя залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 02.03.2015 р. по справі № 908/735/15-г залишити без змін.

Матеріали справи №908/735/15-г повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає чинності з дня її проголошення і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом 20-ти днів.

Повний текст постанови складено 14.04.15

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Потапенко В.І.

Суддя Тарасова І. В.