П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

1 квітня 2015 року місто Київ
Судова палата у господарських справах

Верховного Суду України у складі:

головуючого Барбари В.П.,
суддів:Берднік І.С.,Гуля В.С.,Ємця А.А.,
Жайворонок Т.Є.,Колесника П.І.,Потильчака О.І.,
Шицького І.Б.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» (далі - ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс») про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 911/2445/14 за позовом ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» до товариства з обмеженою відповідальністю «ПК Трейдсервісгруп» (далі - ТОВ «ПК Трейдсервісгруп»), сільськогосподарського товариства з обмеженою відповідальністю «Україна» (далі - СТОВ «Україна») про стягнення 35 519,95 грн,

в с т а н о в и л а:

У червні 2014 року ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» звернулося до господарського суду Київської області із позовом до СТОВ «Україна» і ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» про стягнення 35 519,95 грн заборгованості.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач зазначив, що заборгованість виникла у результаті дооцінки вартості товару у зв'язку з різницею курсу долара США до гривні, який на час фактичної сплати відповідачем вартості отриманого товару перевищував курс, встановлений на день підписання договору між сторонами.

Рішенням господарського суду Київської області від 19 серпня 2014 року позовні вимоги задоволено повністю.

Стягнуто солідарно зі СТОВ «Україна» і ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» на користь ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» заборгованість у розмірі 35 519,95 грн, витрати на оплату послуг адвоката і судовий збір.

Рішення суду першої інстанції мотивовано невиконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором купівлі-продажу засобів захисту рослин на умовах відстрочення платежу від 29 квітня 2008 року № 01-05-08 (далі - Договір № 01-05-08): СТОВ «Україна» не здійснило коригування ціни товару та не сплатило товариству з обмеженою відповідальністю «Тридента Агро» (далі - ТОВ «Тридента Агро») курсову різницю, у зв'язку з чим утворилася відповідна заборгованість, право вимоги якої відступлено ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 4 листопада 2014 року рішення господарського суду Київської області від 19 серпня 2014 року скасовано. Прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Постановою Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року постанову Київського апеляційного господарського суду від 4 листопада 2014 року залишено без змін.

Обґрунтовуючи постанову, Вищий господарський суд України погодився із висновком суду апеляційної інстанції, що на час укладання угод про заміну кредитора у зобов'язанні Договір № 01-05-08 було виконано у повному обсязі, тому ці угоди не породжували для СТОВ «Україна» жодних прав та обов'язків.

ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» подало заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 911/2445/14 з підстав неоднакового застосування одних і тих самих норм матеріального права, а саме положень статей 512-519 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Як доказ неоднакового застосування судом касаційної інстанції зазначених норм матеріального права заявником надано копії постанов Вищого господарського суду України від 24 березня 2010 року у справі № 10/207-09, від 20 серпня 2008 року у справі № 14/8792, від 6 березня 2007 року у справі № 911/5/14, від 15 січня 2015 року у справі № 925/527/14, від 25 грудня 2014 року у справі № 914/3188/14, від 29 жовтня 2014 року у справі № 911/3606/13, від 19 лютого 2014 року у справі № 911/2682/13, від 14 серпня 2012 року у справі № 8/079-11/14, від 9 грудня 2009 року у справі № 4/030-09, від 6 серпня 2013 року у справі № 5/097-12, від 22 квітня 2014 року у справі № 911/2767/13.

Зокрема, у постанові від 29 жовтня 2014 року у справі № 911/3606/13 суд касаційної інстанції, встановивши, що кредитора у зобов'язанні було замінено за угодою про відступлення права вимоги, рішенням господарського суду в іншій справі з відповідача стягнуто заборгованість за договором купівлі-продажу, а зобов'язання виконано боржником частинами без урахування курсових коливань гривні до євро, погодився з висновками судів попередніх інстанцій про наявність правових підстав для задоволення позовних вимог у частині стягнення курсової різниці на користь нового кредитора.

Заслухавши суддю-доповідача, пояснення представників сторін, перевіривши наведені заявником обставини, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України вважає, що заява не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Господарськими судами встановлено, що 29 квітня 2008 року між ТОВ «Тридента Агро» (продавець) і СТОВ «Україна» (покупець) укладено Договір № 01-05-08.

Відповідно до пунктів 2.1, 5.1 Договору № 01-05-08 асортимент товару, його кількість і ціна оплати партій поставок визначаються у додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього Договору.

За змістом пункту 5.3 Договору № 01-05-08 покупець протягом трьох робочих днів із моменту підписання Договору сплачує 20 % від вартості товару, а ще 80 % - у строк до 1 жовтня 2008 року.

Пунктом 8.5 Договору № 01-05-08 встановлено, що покупець зобов'язаний відшкодувати продавцю у повному обсязі всі збитки, які можуть бути понесені продавцем у разі невиконання чи неналежного виконання покупцем умов цього Договору. Відповідно до частини другої статті 232 Господарського кодексу України сторони дійшли згоди, що збитки стягуються у повній сумі понад штрафні санкції.

Додатками до Договору № 01-05-08 сторони передбачили здійснення оплати за поставлений товар із урахуванням курсової різниці долара США на день розрахунків і день підписання Договору № 01-05-08 за формулою, визначеною його умовами.

Виконуючи умови Договору № 01-05-08, ТОВ «Тридента Агро» поставило товар на загальну суму 96 577,81 грн, за який СТОВ «Україна» розрахувалося частково, сплативши 6 813,30 грн. Залишок боргу становив 89 764,51 грн.

Згідно зі статтею 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Рішенням господарського суду Луганської області від 15 лютого 2010 року у справі № 14/17 стягнуто зі СТОВ «Україна» на користь ТОВ «Тридента Агро» заборгованість за Договором № 01-05-08, пеню, 3 % річних, інфляційні нарахування, штраф і судові витрати.

На підставі угод про заміну кредитора у зобов'язанні від 23 грудня 2010 року № 193-ТА і від 2 липня 2012 року № 123/07-12 ТОВ «Тридента Агро» (первісний кредитор) відступило право вимоги виконання СТОВ «Україна» зобов'язання щодо сплати розміру заборгованості (дооцінки вартості товару, курсової різниці), пені, 3 % річних та інфляційних втрат, набутих на підставі Договору № 01-05-08, фізичній особі-підприємцю ОСОБА_9, яка, у свою чергу, відступила це право ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс».

11 березня 2013 року між ТОВ «ПК Трейдсервісгруп» (поручитель) і ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» (кредитор) укладено договір поруки

№ 11-03-2013-102, за змістом якого поручитель поручається перед кредитором за виконання СТОВ «Україна» обов'язку щодо сплати суми заборгованості (дооцінки вартості товару) у зв'язку з неналежним виконанням грошового зобов'язання відповідно до умов Договору № 01-05-08 та угоди про заміну кредитора у зобов'язанні від 2 липня 2012 року № 123/07-12.

Відповідно до статей 512, 514 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою, у тому числі внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). При цьому до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі та на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Отже, законодавець передбачив право відступлення тільки дійсної вимоги, яка існувала на момент переходу цих прав.

Відповідно до постанови про закінчення виконавчого провадження від 7 квітня 2010 року серії ВП № 18481493 на момент переходу права вимоги виконання зазначених зобов'язань до ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс» зобов'язання СТОВ «Україна» перед ТОВ «Тридента Агро» за Договором № 01-05-08 було виконано у повному обсязі.

Таким чином, висновок суду касаційної інстанції, що угода про заміну кредитора у зобов'язанні від 2 липня 2012 року № 123/07-12 не породжувала жодних прав та обов'язків для СТОВ «Україна» перед ТОВ «Компанія «Ніко-Тайс», є обґрунтованим і законним.

За таких обставин Судова палата у господарських справах Верховного Суду України відмовляє у задоволенні заяви про перегляд постанови Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 911/2445/14.

Керуючись статтями 11123 , 11124 , 11126 , 11128 Господарського процесуального кодексу України, Судова палата у господарських справах Верховного Суду України

п о с т а н о в и л а:

У задоволенні заяви товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія «Ніко-Тайс» про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України від 24 грудня 2014 року у справі № 911/2445/14 відмовити.

Постанова є остаточною і може бути оскаржена тільки на підставі, встановленій пунктом 2 частини першої статті 11116 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий В.П. Барбара
Судді:І.С. Берднік
В.С. Гуль
А.А. Ємець
Т.Є. Жайворонок
П.І. Колесник
О.І. Потильчак
І.Б. Шицький