ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

08.04.2015 року Справа № 904/8498/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Пруднікова В.В. -доповідача

суддів:Орєшкіної Е.В., Широбокової Л.П.

Секретар судового засідання Герун Т.О.

Зміна складу судової колегії відбулась на підставі розпорядження секретаря судової палати Кузнецоовї І.Л. від 03.04.15р.

Представники сторін:

від відповідача: Матвєєва Т.В., довіреність №52-16/228 від 25.12.14, представник;

представник позивача у судове засідання не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Розглянувши апеляційну скаргу ПАТ"ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Дніпропетрвоської області від 24.02.15р. у справі №904/8498/14

за позовом Державне підприємство "Одеська залізниця"

до Публічне акціонерне товариство "ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ".

про стягнення 16 350 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.15р. у справі № 904/8498/14 (суддя Манько Г.В.) стягнуто з публічного акціонерного товариства „Південний гірничо - збагачувальний комбінат" на користь державного підприємства „Одеська залізниця"16 350 грн. штрафу за неправильно зазначену у накладній масу вантажу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, відповідач подав апеляційну скаргу, просить суд скасувати оскаржене рішення та відмовити в задоволенні позову в повному обсязі.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 18.03.15р. прийнято апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.15р. у справі №904/8498/14 до розгляду в судовому засіданні на 08.04.15р.

08.04.15р. позивач явку представника в судове засідання не забезпечив, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином (а.с. 100). Колегія суддів вважає, що неявка представника позивача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути спір за відсутністю представника позивача.

Дослідивши матеріали справи, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

10.05.14р. року на станцію Тимкове Одеської залізниці прибув вагон № 56214778 вантаж - концентрат залізорудний, відправлений ПАТ "Північний гірничо-збагачувальний комбінат" за накладною № 45976909

Відповідно до ст. 6 Статуту залізниць України - залізнична накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між вантажовідправником та залізницею на користь третьої особи - одержувача.

Відповідно до п.2.1 Правил оформлення перевізних документів, затверджених Наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000р. № 644, вантажовідправник при заповненні перевізних документів повинен зазначити точну масу вантажу.

Відповідно до абз. 2 п. 1.3 "Правил оформлення перевізних документів", затверджених наказом Мінтрансу України від 21.11.00 № 644, усі відомості, передбачені формою бланка перевізного документа, повинні бути внесені відправником до відповідних граф. Виправлення не допускаються, у разі зміни відомостей, внесених до перевізного документа відправник зобов"язаний заповнити новий перевізний документ.

На станції Тимкове Одеської залізниці на підставі ст. 24 Статуту залізницею проведено перевірку маси вантажу у вагоні № 56214778. В результаті переважування вантажу у вказаному вагоні було виявлено розбіжності між даними, вказаними у накладній, з фактичною масою вантажу. Складено комерційний акт № АА 031515/79/48 від 10.05.14р.

Відповідно до вищезазначеного комерційного акту його складено на підставі актів загальної форми №№997, 998 від 10.05.14р. станцією Тимкове Одеської залізниці. Переваження здійснювалось на справних 150 тонних вагах, де вага вантажу виявилась:брутто 92140 кг, тара с документа 22400 кг, нетто 69740. По документах значиться нетто: 68800 кг, тара 22400 кг, що більше ніж за документом на 940 кг.,більше вантажопід»ємності вагону на 740 кг.Навантаження в вагоні валом, нерівномірне, у вологому стані.Вагон глуходвірний, вивантажувальні люки зачинені щільно. За технічним паспортом значиться: вантажопід»ємність вагону 69, 0т, тара вагону 22, 4т. Переваження вагону проводилось старшим приймальником поїздів Недерею у присутності приймальника поїздів Черниш. Переваження вагону здійснювалось у присутності начальника станції, вага більше ніж за документом на 940 кг, перевантаження більше вантажопід»ємності вагону на 740 кг підтвердилось.

Відповідно до ст. 307 Господарського кодексу України, положення якої кореспондуються із положеннями ст. 909 Цивільного кодексу України, за договором перевезення вантажу одна сторона (перевізник) зобов'язується доставити ввірений їй другою стороною (вантажовідправником) вантаж до пункту призначення в установлений законодавством чи договором строк та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Згідно зі ст. 924 Цивільного кодексу України, перевізник відповідає за збереження вантажу з моменту прийняття його до перевезення та до видачі одержувачеві, якщо не доведе, що втрата, нестача, псування або пошкодження вантажу сталися внаслідок обставин, яким перевізник не міг запобігти та усунення яких від нього не залежало. Перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятого до перевезення вантажу у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Як передбачено ч. 1 ст. 314 Господарського кодексу України, перевізник несе відповідальність за втрату, нестачу та пошкодження прийнятого до перевезення вантажу, якщо не доведе, що втрата, нестача або пошкодження сталися не з його вини.

Відповідно до ст. 37 Статуту залізниць України, під час здавання вантажів для перевезення відправником має бути зазначена у накладній їх маса; маса вантажів визначається відправником.

Відповідно до ст. 24 Статуту залізниць України, вантажовідправники несуть відповідальність за всі наслідки неправильності, неточності, або неповноти відомостей, зазначених ними у накладній.

Відповідно до ст. 122 Статуту Залізниць, за неправильно зазначені у накладній масу, кількість місць вантажу, його назву, код та адресу одержувача з відправника, порта стягується штраф у розмірі згідно із статтею 118 цього Статуту. При цьому відправник несе перед залізницею відповідальність за наслідки, які виникли.

Відповідно до ст. 118 Статуту залізниць України, за пред'явлення вантажу, який заборонено до перевезень або який потребує під час перевезення особливих заходів безпеки, та з неправильним зазначенням його найменування або властивостей з відправника, крім заподіяних залізниці збитків і витрат, стягується штраф у розмірі п'ятикратної провізної плати за всю відстань перевезення. Штраф підлягає стягненню за сам факт допущення вантажовідправником порушень, встановлених залізницею як на станції призначення або під час перевезення, так і на станції відправлення після пред'явлення вантажу до перевезення, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв'язку з цим збитки.

Позивачем нараховано штрафні санкції за неправильно зазначені відомості у накладній № 45976909 від 10.05.14р. на суму 16350 грн. Судом першої інстанції позов задоволено в повному обсязі.

Колегія суддів вважає правомірним задоволення позовних вимог та стягнення з відповідача 16350 грн. штрафних санкцій, встановлених ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України, оскільки факт неправильного зазначення у накладній маси вантажу підтверджується наявними у справі доказами, а саме: актами загальної форми №№997, 998 від 10.05.14р., комерційним актом № АА 031515/79/48 від 10.05.14р. Матеріали справи свідчать, що перевірка маси вантажу здійснювалась на справних 150 тонних вагонних тензометричних вагах ТВТ-1ст, зав. номер 87, повірених у встановленому порядку та визначеними придатними для застосування, що підтверджується наданим позивачем технічним паспортом на ваги (а.с. 17-18). Зазначене також підтверджується листом начальника Олександрійського відділу ДП «Кіровоградстандартметрологія» №01 від 28.01.15р. (а.с. 57).

Під час розгляду спору в суді першої інстанції, відповідачем було заявлено клопотання про зменшення розміру підлягаючих стягненню нарахованих штрафних санкцій.

В обгрунтування заявленого клопотання відповідач зазначає, що позивачем не доведено факту заподіяння відповідачем збитків, у зв"язку з неправильним зазначенням відомостей у накладній.

Відповідно до п.1 ст.233 Господарського кодексу України суд має право зменшити розмір санкцій, якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора. При цьому повинно бути взято до уваги: ступень виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Згідно із ч.3 ст.551 Цивільного Кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. При цьому відсутність чи невеликий розмір збитків може бути підставою для зменшення судом розміру неустойки, що стягується з боржника.

Стаття 83 Господарського процесуального Кодексу України надає господарському суду право, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Правовий аналіз наведених норм свідчить про те, що зменшення розміру штрафу це право суду, а не його обов'язок, при якому повинні враховуватись певні обставини, які в своїй сукупності утворюють винятковість.

Нарахований позивачем на підставі ст.ст. 118, 122 Статуту залізниць України штраф підлягає стягненню за самий факт допущення вантажовідправником порушень, незалежно від того, чи завдано залізниці у зв"язку з цим збитків.

Відповідно до статті 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідачем в обґрунтування заявленого клопотання про зменшення розміру штрафу не надано доказів на підтвердження винятковості обставин, які б служили підставою для їх зменшення. За таких обставин колегія суддів вважає, господарський суд правомірно відмовив відповідачу у задоволенні вказаного клопотання.

Враховуючи викладене, оскаржене рішення господарського суду Дніпропетровської області відповідає матеріалам справи та нормам діючого законодавства. Доводи відповідача, викладені в апеляційній скарзі не можуть служити підставою для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ПАТ"ПІВДЕННИЙ ГІРНИЧО-ЗБАГАЧУВАЛЬНИЙ КОМБІНАТ" на рішення господарського суду Дніпропетрвоської області від 24.02.15р. у справі №904/8498/14- залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської від 24.02.15р. у справі №904/8498/14- залишити без змін.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України через Дніпропетровський апеляційний господарський суд.

Головуючий В.В. Прудніков

Судді Е.В. Орєшкіна

Л.П. Широбокова

14.04.15