ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 р. Справа№ 914/371/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Санком - Львів", м.Львів,

до відповідача: Дочірнього підприємства "Житлово - експлуатаційна контора відкритого акціонерного товариства "Львівського ДБК-2", м.Львів,

про стягнення 105' 332,63 грн.

Суддя Яворський Б.І.

при секретарі Кубара А.

Представники:

від позивача: Мартинович С.В.,

від відповідача: не з'явився.

На розгляд господарського суду Товариством з обмеженою відповідальністю "Санком - Львів" подано позов до Дочірнього підприємства "Житлово - експлуатаційна контора відкритого акціонерного товариства "Львівського ДБК-2" про стягнення 105' 332,63 грн.

Ухвалою суду від 06.02.2015р. порушено провадження у справі, яку призначено до розгляду на 23.02.2015р. Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду.

У судове засідання 30.03.2015р. представник позивача з'явився, заявлені позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві. Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №343 не оплатив повністю вартість послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, внаслідок чого виникла заборгованість в розмірі 87' 934,21 грн. Крім того, відповідачу нараховано 4' 272,79 грн. - 3% річних та 13' 125,63 грн. - інфляційних втрат.

У судові засідання 23.02.2015р., 17.03.2015р. та 30.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, про причини неприбуття не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленнями про вручення поштового відправлення, долученими до матеріалів справи, про причини неявки суд не повідомив, вимог ухвал суду не виконав, відзиву на позовну заяву не подав, тому суд вважає за можливе розглянути справу без участі представника відповідача та за відсутності відзиву на позов, в порядку статті 75 ГПК України, за наявними у справі доказами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно з'ясувавши усі обставини справи в їх сукупності, дослідивши наявні в матеріалах справи докази, судом встановлено таке.

01.01.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю " Санком - Львів " (виконавець, позивач у справі) та Дочірнім підприємством "Житлово - експлуатаційна контора відкритого акціонерного товариства "Львівського ДБК-2" (замовник, відповідач у справі) було укладено договір №343 про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, відповідно до п.1.1 якого замовник доручає, а виконавець надає йому послуги по вивезенню та захороненню накопичених твердих побутових відходів (ТВП) з території замовника, а замовник зобов'язується приймати та оплачувати надані послуги в порядку та в строки, визначені договором.

У розділі 3 договору сторони погодили вартість договору та порядок розрахунків. Загальна вартість договору визначається виходячи із обсягу накопичення та вивезення виконавцем ТВП під час дії договору (п.3.1 договору). Періодом для розрахунку відповідно до п.3.2 договору є календарний місяць. Вартість послуг з утримання контейнерної тари, вивезення та захоронення ТВП встановлюють уповноважені органи місцевого самоврядування та органи державної влади. За основу застосовуються тарифи, встановлені Виконавчим комітетом Львівської міської ради, які на день підписання договору складають: захоронення ТВП - 45,44 грн./т з ПДВ; утримання контейнерної тари - 26,92 грн./т з ПДВ; вивезення - 229,22 грн./т з ПДВ. За результатами надання послуг виконавець підраховує кількість вивезених контейнерів ТВП на умовах цього договору. Вага вивезених ТВП визначається шляхом множення кількості контейнерів на показник об'єму одного контейнера та подальшим множенням на щільність ТВП у контейнері. Вага вивезених ТВП визначається у рахунку на послуги та Акті виконаних робіт. Замовник здійснює перевірку показників виконавця самостійно.

Акт виконаних робіт та рахунок на оплату послуг відправляється замовникові поштою або передається посадовою особою виконавця не пізніше ніж через 10 календарних днів після закінчення звітного місяця. Факт вручення рахунку на оплату та акту виконаних робіт не підлягає обов'язковому фіксуванню (п.3.10 договору). Замовник зобов'язаний до 20 числа календарного дня місяця наступного за звітним підписати та повернути акт виконаних робіт.

Оплата 100% вартості послуг виконавця здійснюється замовником у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця до 20 календарного числа місяця наступного за звітним (п.3.11 договору).

Термін дії договору - до 31.12.2013 р. (п.8.1 договору). Якщо за тридцять календарних днів до дати закінчення договору жодна із сторін письмово не повідомить іншу сторону про наміри розірвати договір, він вважається продовженим на той самий строк на тих самих умовах (п.8.2 договору).

01.01.2014 р. сторони підписали договір №343 про надання послуг по вивезенню та знешкодженню твердих побутових відходів, відповідно до п.1.1 якого виконавець зобов'язується згідно з графіком надавати послуги з вивезення твердих побутових відходів, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, передбачених цим договором.

Якщо орган місцевого самоврядування або орган державної влади, на території якого надаються послуги, не встановлено тарифи, за основу застосовуються тарифи, встановлені Виконавчим комітетом Львівської міської ради, які на день підписання договору складають: захоронення ТВП - 56,96 грн./т з ПДВ; утримання контейнерної тари - 26,92 грн./т з ПДВ; вивезення - 229,22 грн./т з ПДВ.

У випадку наявності спору щодо ваги вивезених ТВП, вказані дані підтверджуються шляховими листами, які складаються водіями сміттєвозів виконавця та у яких зазначено дату вивезення ТВП з контейнерів та кількість контейнерів (п.3.6.2 договору).

Розрахунковим періодом є календарний місяць. Оплата 100% вартості послуг виконавця здійснюється споживачем у безготівковій формі шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця до 20 календарного числа місяця наступного за звітним (п.4.1 - 4.2 договору).

Термін дії договору - до 31.12.2014 р. (п.10.1 договору).

Сторони підписали акт звірки розрахунків станом на 30.09.2013 р., підтвердивши заборгованість відповідача перед позивачем на суму 66' 540,30 грн.

Сторони підписали акт звірки розрахунків станом за період жовтень 2013 р. - липень 2014 р., підтвердивши заборгованість відповідача перед позивачем на суму 70' 490,06 грн.

15.01.2015 р. позивачем надіслано відповідачу претензію про погашення заборгованості за надані послуги, яка станом на 14.01.2015 р. становить 87' 934,21 грн. Відповідачем не надано відповіді на претензію, заборгованості станом на дату прийняття рішення не погашено.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки (ч.1 ст.11 ЦК України).

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Між сторонами виникли взаємні права та обов'язки на підставі укладеного договору про надання послуг.

Відповідно до ч.1 ст.901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч.1 ст.903 ЦК України).

Згідно ст.526 ЦК України та ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином згідно умов договору та актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до п.5.2.1 укладених між сторонами спору договорів замовник зобов'язувався своєчасно і в повному обсязі проводити оплату за надання послуг з вивезення відходів.

Позивачем належним чином надано обумовлені договором послуги з вивезення відходів, що також підтверджується також копіями маршрутних карт, складеними відповідно до п.3.6.2 договору, проте відповідачем безпідставно не оплачено їх вартість у повному обсязі, тому стягнення 87' 934,21 грн. основної суми боргу, яка виникла за період травень 2012 р. - грудень 2014 р., є правомірним.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі ст.625 ЦК України позивач правомірно просить стягнути з відповідача 13'125,63 грн. - інфляційних втрат та 4' 272,79 грн. - 3% річних.

Відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності відповідно до ч.2 ст.218 ГК України.

Згідно з ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили (ст.43 ГПК України).

Відповідно до п.2.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. якщо стороною (або іншим учасником судового процесу) у вирішенні спору не подано суду в обґрунтування її вимог або заперечень належні і допустимі докази, в тому числі на вимогу суду, або якщо в разі неможливості самостійно надати докази нею не подавалося клопотання про витребування їх судом (частина перша статті 38 ГПК), то розгляд справи господарським судом може здійснюватися виключно за наявними у справі доказами, і в такому разі у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування судового рішення з мотивів неповного з'ясування місцевим господарським судом обставин справи.

Відповідно до ч. 1 ст.49 ГПК України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав,- на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Оскільки позовні вимоги є правомірними та підлягають задоволенню, судовий збір покладається на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст.11, 509, 610, 612, 625, 901, 903 Цивільного кодексу України та ст.ст.3, 12, 33, 34, 44, 49, 75, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Дочірнього підприємства "Житлово - експлуатаційна контора відкритого акціонерного товариства "Львівський ДБК-2" (79037, м. Львів, вул. Творча, буд.8, ідентифікаційний ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Санком - Львів" (79010, м. Львів, вул. Чернігівська, буд. 14, ідентифікаційний ) 87' 934,21 грн. - заборгованості, 13' 125,63 грн. - інфляційних втрат, 4' 272,79 грн. - 3% річних та 2' 106,65 грн. - судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

У судовому засіданні 30.03.2015р. судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення, повний текст складений та підписаний 31.03.2015 р.

Суддя Яворський Б.І.