РІШЕННЯ

"23" березня 2015 р.Справа № 921/59/15-г/6

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Шумського І.П.

Розглянув справу

за позовом - Прокурора Кременецького району (вул. Словацького,6а м. Кременець, Тернопільська область 47000) в інтересах держави в особі Управління Державної автомобільної інспекції Управління Міністерства внутрішніх справ України в Тернопільській області (вул. Котляревського,24 м. Тернопіль 46003)

до відповідача - Кременецької міської ради (вул. Шевченка, 67 м. Кременець, Тернопільська область 47003)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Реєстраційна служба Кременецького районного управління юстиції (вул. Шевченка, 60 м. Кременець, Тернопільської області).

про:

- визнання незаконним та скасування рішення №130 від 04 серпня 2010 року про оформлення права власності на нерухоме майно;

- скасування свідоцтва про право власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- скасування державної реєстрації права власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- визнання за державою в особі Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області права власності на приміщення площею 102,2 кв.м. за адресою: вул. Шевченка, 67 у м. Кременець.

За участю представників:

позивача - не з'явився

третя особа - не з'явився

відповідача - Таращук О.О.

прокурора - Ємець Д.В.

Суть справи:

В січні 2015 року прокурор Кременецького району звернувся в господарський суд Тернопільської області з позовом в інтересах УДАЇ УМВС України в Тернопільській області до відповідача - Кременецької міської ради про:

- визнання незаконним та скасування рішення №130 від 04 серпня 2010 року про оформлення права власності на нерухоме майно;

- скасування свідоцтва про право власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- скасування державної реєстрації права власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- визнання за державою в особі Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області права власності на приміщення площею 102,2 кв.м. за адресою: вул. Шевченка, 67 у м. Кременець.

Ухвалою суду від 22.01.2015 р. порушено провадження по справі та призначено її до розгляду на 19.02.2015 року. Цією ж ухвалою в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору до участі у справі залучено - Реєстраційну службу Кременецького районного управління юстиції.

В подальшому, розгляд справи відкладався та в засіданні оголошувалась перерва, востаннє на 23.03.2015 року.

На слухання справи 23.03.2015 року представники позивача і третьої особи, участь яких не визнавалась обов'язковою не з'явились, хоча про час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, зокрема представника позивача про це проінформовано під час розгляду справи 12.03.2015 року.

В засіданні учасникам процесу роз'яснено належні їм права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20,22,27,29,81-1 ГПК України.

За відсутності відповідного клопотання фіксування судового засідання за допомогою технічних засобів не здійснювалась.

Свої вимоги, підтримані ними в судовому засіданні, прокурор і представник позивача мотивували тим, що приміщення площею 102,2 кв.м. за адресою: вул. Шевченка, 67 у м. Кременець збудовані за кошти органу ДАІ, який внаслідок цього став їх власником.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечив за їх безпідставністю та пропуском позовної давності.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, прокурора, у тому числі даних ними в попередньому засіданні, суд встановив наступне:

- рішенням виконкому Кременецької міської ради народних депутатів №368 від 19.08.1982 року ДАІ дозволено будівництво павільйону легкого типу з добудовою до існуючого будинку по вул. Леніна,67 в м. Кременець розміром 12 м на 6 м (72 кв.м.).

Листом від 23.11.1983 року ДАІ клопотало перед Кременецьким БТІ про виготовлення технічної документації на перебудову Кременецького МРЕВ, розташованого в м. Кременець по вул. Леніна,67.

Відповідно до Журналу внутрішніх обмірів і підрахунку площ приміщень, Плану будівлі за 1983,1987 рр. та пояснень представників сторін, приміщення по вул. Леніна (нині - Шевченка),67 у м. Кременець площею 102,2 кв.м., про які йдеться у позові на той час вже існували і позначені на плані під №№1-9,1-10,1-11,I,II,III.

Частину приміщень за тією ж адресою займає Кременецька міська рада.

20.11.2003р. між ВДАЇ УМВС України (позивачем у справі) як орендарем та Кременецькою міською радою (відповідачем) як орендодавцем укладено договір оренди нежитлового приміщення площею 208 кв.м по вул. Шевченка,67 у м. Кременець для розміщення Кременецького МРЕВ, із строком дії до 01.12.2004 року.

Такий же договір, із терміном до 31.12.2006 року, заключено між сторонами по справі 13.03.2006 року. В орендовану площу увійшли і приміщення розміром 102,2 кв.м., з приводу яких заявлено вимоги (пояснення представників сторін в засіданні 05.03.2012 року).

Якщо жодна сторона в термін за 30 днів до закінчення дії договору не повідомить іншу сторону в письмовому вигляді про його розірвання, то договір автоматично пролонгується на строк одного календарного року. Орендар має право відмовитись від договору, попередивши орендодавця в термін 30 днів (п.п.3.2,3.3. договору оренди від 13.03.2006 року).

Згідно з поясненнями представника відповідача в засіданні 05.03.2015 року, заяв про припинення договору оренди приміщень за 13.03.2006 року від сторін не надходило.

Листом від 29.09.2014 року відповідач просив позивача застрахувати орендовані за договором від 13.03.2006 року приміщення.

Рішенням виконкому Кременецької міської ради №130 від 04.08.2010 року ухвалено оформити право власності на адміністративну будівлю по вул. Шевченка,67 у м. Кременець в цілому за територіальною громадою м. Кременець в особі Кременецької міської ради, та доручено Кременецькому РБТІ оформити відповідне свідоцтво про право власності і провести державну реєстрацію такого права.

05.08.2010 року текст рішення виконкому Кременецької міської ради №130 від 04.08.2010 року опубліковано на офіційному сайті ради. А 15.09.2010р. копію даного рішення надіслано в прокуратуру Кременецького району.

На підставі цього рішення, 04.08.2010 року відповідачу видано Свідоцтво про право власності на усю адміністративну будівлю під літ."А" по вул. Шевченка,67 у м. Кременець загальною площею 569,20 кв.м..

20.08.2010 року право власності на вказаний об'єкт пройшов державну реєстрацію.

21.01.2015 року прокурор звернувся до суду з позовом про:

- визнання незаконним та скасування рішення №130 від 04 серпня 2010 року про оформлення права власності на нерухоме майно;

- скасування свідоцтва про право власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- скасування державної реєстрації права власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець;

- визнання за державою в особі Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області права власності на приміщення площею 102,2 кв.м. за адресою: вул. Шевченка, 67 у м. Кременець.

За твердженнями заявників, про оскаржувані правочини позивачу стало відомо після надіслання відповідачу запиту від 20.11.2014 року.

Своє право на звернення до суду з позовною заявою позивач і прокурор мотивують наявністю у УДАЇ УМВС України в Тернопільській області права власності на згадані приміщення.

Свої вимоги вони обґрунтовують порушенням відповідачем права державної власності.

Згідно з ст. 124 Конституції України, Закону України "Про судоустрій і статус суддів", ст.12 ГПК України, п.п.3.1,3.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011р., судової практики, що склалась, даний спір підвідомчий господарським судам.

Відповідно до ст. ст. 55, 124 Конституції України, ст.16 ЦК України, ст.20 ГК України, ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Матеріально-правовий аспект захисту цивільних прав та інтересів насамперед полягає в з'ясуванні, чи має особа таке право або інтерес та чи були вони порушені або було необхідним їх правове визнання (Аналіз практики застосування судами ст. 16 Цивільного кодексу України, викладений Верховним Судом України в листі від 01.04.2014 року).

Проте, заявниками не доведено порушення прав чи інтересів позивача оскаржуваними правочинами.

Зокрема, поданими позивачем та прокурором доказами не підтверджено існування в УДАЇ УМВС України в Тернопільській області права власності на нежитлові приміщення по вул. Шевченка,67 у м. Кременець площею 102,2 кв.м., із наведених ними підстав.

Відповідно до змісту пункту 4 частини 3 статті 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести належними і допустимими доказами ті обставини, на яких ґрунтуються її вимоги та заперечення.

У відповідності до змісту ст.22 ГПК України, право визначати підстави і предмет позову належить виключно позивачу.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу (п.3.12 пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18).

Як на підставу виникнення у позивача права власності на нерухоме майно заявники посилаються на те, що нежитлові приміщення по вул. Шевченка,67 у м. Кременець площею 102,2 кв.м. збудовані за кошти ДАІ.

Проте, на неодноразові вимоги суду, викладені в ухвалах від 22.01.2015 року та 19.02.2015 року, про необхідність представлення доказів будівництва спірних приміщень за кошти ДАІ позивач надав в засідання 05.03.2015 року лише незасвідчену копію рукописного "Підрахунку обсягів робіт по будинку по вул. Леніна,67 у м. Кременець", який складено невідомою особою та не завірено її підписом і печаткою організації (установи), а також довідку позивача від 04.03.2015 року про оплату коштів за спожиту електроенергію по Центру автоінспекції м. Кременець по вул. Шевченка,67 за 2012-2014рр.

Згідно з поясненнями представника позивача, даних в засіданні 05.03.2015 року, інших доказів на підтвердження підстави звернення до суду (будівництва названих приміщень за відповідні кошти) не збереглось.

На думку суду, надані позивачем документи не є беззаперечними доказами понесення позивачем витрат на будівництво оспорюваних приміщень, вартість яких відповідно до висновку ТОВ "Світлиця" станом на 15.01.2014 року складала 187 320 грн..

З врахуванням всього вище викладеного, в задоволенні вимог про визнання незаконним та скасування рішення №130 від 04 серпня 2010 року про оформлення права власності на нерухоме майно, свідоцтва про право власності на приміщення по вул. Шевченка, 67 у м. Кременець; скасування державної реєстрації права власності на нього та про визнання за державою в особі Управління Державної автомобільної інспекції УМВС України в Тернопільській області права власності на приміщення площею 102,2 кв.м. за адресою: вул. Шевченка, 67 у м. Кременець, слід відмовити у зв'язку з недоведеністю факту порушення права чи інтересу позивача в якості власника спірного приміщення.

У разі підтвердження свого права власності на приміщення площею 102,2 кв.м. позивач міг оспорювати згадане рішення, свідоцтво та реєстрацію права власності відповідача лише в цій частині, а не в повному обсязі (не на всю будівлю).

Слід також зазначити і про обґрунтованість заяви відповідача про пропуск позовної давності щодо вимог, які розглядаються.

Так, Законом України від 20.12.2011р. №4176-VI виключено п.4 ч.1 ст.268 ЦК України, за яким позовна давність не поширювалась на вимоги про визнання незаконними правового акту органу місцевого самоврядування, котрим порушено право власності або інше речове право особи.

Закон України від 20.12.2011р. №4176-VI набрав чинності з 15.01.2012 року. Згідно з п.5 його Прикінцевих та перехідних положень ще протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи. Тобто до 16.01.2015 року.

Однак, відповідний позов про визнання незаконним та скасування рішення Кременецької міської ради №130 від 04 серпня 2010 року про оформлення права власності на нерухоме майно подано прокурором через канцелярію суду 21.01.2015 року.

З урахуванням того, що вимоги про скасування свідоцтва про право власності від 04.08.2010 року і про скасування державної реєстрації права власності, проведеної 20.08.2010 року є похідними від першої вимоги, та на них поширюється загальний термін позовної давності, щодо них він також сплинув.

Згідно з ст.ст. 44,49 ГПК України, судові витрати по справі з відповідача не стягуються .

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,2,4-3,12,22,33,34,43,44,49,82-85 ГПК України,-

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Сторони, третя особа та прокурор вправі подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили протягом десяти днів з дня його прийняття (підписання), через місцевий господарський суд.

Рішення підписано: 02.04.2015 року.

Суддя І.П. Шумський