ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.2015 Справа № 920/435/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії, м. Суми

до відповідача: Управління капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації, м. Суми

про стягнення 9 133 грн. 04 коп.

СУДДЯ ЛИХОВИД Б.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Фарбітний С.Є., довіреність № 3324 від 03.11.2014р.

від відповідача: не з`явився

у судовому засіданні брала участь секретар судового засідання М.О. Ейсмонт

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить стягнути з відповідача на свою користь 9 133 грн. 04 коп. боргу, у тому числі 7 205 грн. 92 коп. основного боргу за послуги електрозв`язку, надані йому позивачем відповідно до договору № 928 від 23.04.2002р., 184 грн. 26 коп. пені за несвоєчасні розрахунки, 1 613 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 3% річних у розмірі 129 грн. 66 коп. а також стягнути з відповідача на свою користь витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 827 грн. 00 коп.

Представник позивача у даному судовому засіданні підтримує позовні вимоги повністю.

Представник відповідача у дане судове засідання не прибув, письмового відзиву на позовну заяву не подав, про місце та час розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.

Оскільки відповідач не скористався своїм правом на участь у судовому засіданні, причини неявки суду не повідомив, у дане судове засідання клопотання про відкладення розгляду справи від нього не надходило, тому згідно зі статтею 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, оцінивши надані докази, суд встановив:

Між Публічним акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Сумської філії (позивачем) та Управлінням капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (відповідачем) був укладений договір № 928 від 23.04.2002р. про надання послуг електрозв'язку, згідно умов якого позивач зобов'язався надавати відповідачу послуги електрозв'язку, перераховані в додатку № 1 до договору, і безоплатні послуги, перераховані в додатку № 2.

Пункт 3.2.8 договору зобов'язав відповідача своєчасно вносити плату за користування телефоном, міжміські та міжнародні телефонні розмови, подані в кредит телеграми та інші послуги, надані по телефону.

Також у договорі сторони узгодили, що послуги, які надаються підприємством зв'язку, оплачуються за тарифами, затвердженими згідно з чинним законодавством (п. 4.1); споживач сплачує послуги електрозв'язку за спільно погодженою з поданням рахунків системою оплати (п. 4.2); споживач повинен своєчасно оплачувати надані послуги (п. 4.3); розрахунки за фактично отримані в кредит послуги електрозв'язку за кожний попередній місяць проводяться споживачем протягом десяти днів з дня одержання рахунку, але не пізніше 20-го числі місяця, наступного за розрахунковим, за отримані в кредит послуги міжміського та міжнародного телефонного зв'язку справляється додаткова плата у розмірі двох відсотків вартості наданих послуг (п. 4.5).

Відповідно до ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов`язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов`язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 903 ЦК України передбачено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов`язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Пунктом 5 частини 1 статті 33 Закону України «Про телекомунікації» передбачено, зокрема, що споживач зобов`язаний виконувати умови договору про надання телекомунікаційних послуг у разі його укладення, у тому числі своєчасно оплачувати отримані ними телекомунікаційні послуги.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов`язання згідно умов договору № 928 від 23.04.2002р. виконав. Факт надання відповідачу послуг електрозв`язку підтверджується, зокрема, наявними в матеріалах справи рахунками - актами за грудень 2013 року - лютий 2015 року.

Оскільки відповідач розрахунки з позивачем за надані послуги електрозв`язку не провів, позивач був змушений звернутися до суду з позовною заявою про стягнення заборгованості. На день розгляду справи в суді заборгованість відповідача перед позивачем склала 7 205 грн. 92 коп., що підтверджується матеріалами справи.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги вищевказаних норм та умови укладеного між сторонами договору, а саме допустив прострочення виконання грошового зобов'язання.

Таким чином, на підставі вищевикладеного, позовні вимоги щодо стягнення з відповідача на користь позивача 7 205 грн. 92 коп. боргу визнаються судом правомірними, обґрунтованими, такими, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Крім цього, позивачем заявлені вимоги по стягненню з відповідача пені у розмірі 184 грн. 26 коп.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату або несплату наданих позивачем послуг у вигляді стягнення пені передбачена пунктами 5.8 договору № 928 від 23.04.2002р., за якими у разі несплати за надані послуги електрозв`язку понад установлений термін (з 21 числа місяця, що настає після розрахункового періоду) споживач сплачує пеню у розмірі одного відсотка від затриманих платежів за кожну добу затримки згідно з чинним законодавством.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 ЗУ «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Оскільки, права позивача щодо стягнення з відповідача пені передбачені умовами договору, пеня нарахована в межах строку позовної давності, з урахуванням вимог Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», тому позовні вимоги в зазначеній частині також є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. ст. 549-552 Цивільного кодексу України.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 129 грн. 66 коп. 3% річних та 1 613 грн. 20 коп. інфляційних втрат.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат є обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Згідно ст. ст. 44, 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача, а позивачу за рахунок відповідача відшкодовуються витрати по його сплаті.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Управління капітального будівництва Сумської обласної державної адміністрації (40030, м. Суми, вул. Шишкарівська, 9, код 04014045) на користь Публічного акціонерного товариства «Укртелеком» в особі Сумської філії (40030, м. Суми, вул. Іллінська, 2, код 23825401) 7 205 грн. 92 коп. основного боргу, 184 грн. 26 коп. пені, 1 613 грн. 20 коп. інфляційних втрат, 129 грн. 66 коп. 3% річних, 1 827 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене 31.03.2015р.

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД