ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 р. Справа №917/129/15

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", вул. Госпітальна, 12-г, м.Київ, 01001 в особі філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк", вул.Жовтнева,63-А, м.Полтава, 36014

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1,37500

про повернення орендованого майна та стягнення грошових коштів у розмірі 88145,44грн.

Суддя Кльопов І.Г.

Представники:

від позивача: Долбієв Ф.В.

від відповідача: представник не з'явився

У судовому засіданні 31.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про зобов"язання ФОП ОСОБА_1 повернути ПАТ Державний ощадний банк України" в особі філії Полтавського обласного управління АТ "Ощадбанк" орендоване майно - нежитлове приміщення загальною площею 27 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, м.Лубни, Полтавська облатсь та стягнути з ФОП ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасне повернення орендованого нежитлового приміщення у розмірі 88145,44грн.

Позивач позовні вимоги підтримує у повному обсязі.

Відповідач у судове засідання не з'явився. Ухвала суду, яка направлялась відповідачу за адресою зазначеною в позовній заяві, повернулись до суду з відміткою поштового відділення "адресат не з"явився".

Згідно витягу про включення відповідача до ЄДРПОУ від 17.02.2015 року наданого позивачем, місцезнаходження відповідача - АДРЕСА_1,37500

Відповідно до 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 26.12.2011р., №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В зв'язку з тим, що необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, господарський суд повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, жодних клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило, то справа розглядається без участі представника відповідача за наявними в ній матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, суд становив:

01 червня 2010 року між ВАТ «Державний ощадний банк України» в особі в.о. керуючої філії Лубенське відділення №146 AT «Ощадбанк» Воронової В.М. (Орендодавець, Позивач) та фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендар, Відповідач) було укладено договір оренди нежитлового приміщення №14 (Договір).

Відповідно до розділу 1 та 2 Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає у строкове платне користування нежитлове приміщення, що розташоване за адресою - АДРЕСА_3, загальною площею - 27 кв. м. для здійснення торгівельних операцій ювелірними виробами.

Відповідно до п.3.1 Договору приймання-передача об"єкта, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін.

Сторонами підписано акт прийому-передачі орендованого приміщення, згідно якого Орендодавець передав, а Орендар прийняв в строкове, платне користування нежитлове приміщення загальною площею 27 кв. м., яке знаходиться за адресою - АДРЕСА_3. В акті прийому-передачі зазначено, що технічний стан приміщення - добрий.

Пунктом 4.1 Договору встановлено термін дії договору оренди зазначеного приміщення до 01 травня 2013 року. Умовами договору оренди можливість його пролонгації не передбачена. Термін дії договору оренди закінчився 01 травня 2013 року.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що загальна сума місячної орендної плати складає - 2 212,88 грн., з яких - 368,81 грн. податок на додану вартість. Орендна плата сплачується в безготівковому порядку на розрахунковий рахунок Орендодавця або внесенням готівки в касу банку не пізніше останнього робочого дня поточного місяця.

Розрахунок орендної плати за нежитлове приміщення за адресою - АДРЕСА_3 було погоджено з Орендарем, оформлено в якості додатка до Договору оренди та підписано сторонами, який є невід'ємною частиною даного Договору (п. 5.4).

Пунктом 7.1 Договору передбачено обов'язок Орендаря не здійснювати без письмової згоди Орендодавця перебудову, добудову та перепланування об'єкта, що орендується.

Пункт 8.1 Договору передбачає, що повернення Орендодавцю об"єкта, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін.

Відповідно до п.8.2 Договору сторони повинні призначити своїх представників у двосторонню комісію та приступити до передачі об"єкта, що орендується, протягом 30 днів з моменту закінчення терміну оренди.

При передачі об"єкта, що орендується, складається акт прийому-передачі, який підписується членами двосторонньої комісії (п.85 Договору).

У відповідності до умов Договору оренди, зокрема, вимог п. 8.1 договору оренди, відділенням банку на адресу Орендаря 22.04.2013р. було направлено листа за №245 з пропозицією направити до відділення банку представника для передачі Орендодавцю орендованого приміщення, в зв'язку з закінченням терміну дії договору оренди нежитлового приміщення.

Орендар представника для передачі Орендодавцю орендованого приміщення не направив.

03 червня 2013 року від представника Орендаря ОСОБА_1 - адвоката Гнідаша СО. на адресу відділення банку (Орендодавця) надійшов лист (вхд. №4559 від 03.06.2013р.) «Щодо відсутності правових підстав передачі орендованого приміщення в зв'язку з набуттям права власності на новостворену річ», яким він повідомляє, що 30.04.2013 року на адресу відділення банку, як Орендодавця, ним було направлено лист щодо набуття орендарем ОСОБА_1 права власності на об'єкт оренди за адресою - АДРЕСА_3, мотивуючи тим, що під час проведеного ремонту та переобладнання орендованого приміщення, проведеного з письмового дозволу Орендодавця, Орендарем було створено нову річ, вартість якої ніби-то у 2,7 рази перевищує первісну оцінку вартості предмета оренди.

Крім того, Орендар просив узгодити порядок та умови компенсації ПАТ «Державний ощадний банк України» вартості частки майна, право на яку він має як співвласник».

Представник орендаря ОСОБА_1 - Гнідаш С.О. в листі посилається на ч.4 ст. 332 ЦК України «Набуття права власності на перероблену річ», згідно якої - якщо вартість переробки і створеної нової речі істотно перевищує вартість матеріалу, право власності на нову річ набуває за її бажанням особа,яка здійснила переробку.

30 жовтня 2014 року на адресу орендаря ОСОБА_1 філією Полтавське обласне управління AT «Ощадбанк» було направлено лист-вимогу щодо повернення орендованого приміщення у відповідності до умов п.8.1 Договору оренди.

Поштове відділення неодноразово повідомляло ОСОБА_1 про наявність листа на її адресу та відправляли посильного для вручення зазначеного листа, але зазначений лист ОСОБА_1 так і не отримала, в зв'язку з чим після закінчення терміну зберігання поштове відділення повернуло листа його відправнику.

На момент звернення до суду з позовом, Орендарем не здійснено заходів щодо повернення орендованого приміщення Орендодавцю.

Позивач просить суд зобов"язати відповідача повернути орендоване майно - нежитлове приміщення загальною площею 27 кв.м., що знаходиться за адресою: АДРЕСА_2, м.Лубни, Полтавська область Крім того, позивач просить суд стягнути з ФОП ОСОБА_1 неустойку за несвоєчасне повернення орендованого нежитлового приміщення у розмірі 88145,44грн. за період травня.2013р. по листопад 2014р. включно.

При вирішенні спору, суд виходить з наступного.

Згідно ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Статтями 509, 510 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, у якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості. Сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор.

Статтею 193 ГК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно вимог ст.763 ЦК України договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму орендар зобов'язаний негайно повернути орендодавцю предмет оренди, а у разі якщо орендар не виконує обов'язку щодо повернення речі, орендодавець має право вимагати сплати неустойки у розмірі подвійної орендної плати за весь час безпідставного користування майном.

Строк дії договору оренди від 01.06.2010р. № 14 встановлений в самому договорі оренди - по 01 травня 2013р. (п.4.1 договору).

Однак, в порушення умов договору Орендар не повернув Орендодавцю предмет оренди за актом приймання-передачі.

Враховуючи, що Договір оренди нежитлового приміщення №14 від 01 червня 2010 року закінчився 01 травня 2013 року, а Орендар ОСОБА_5 орендоване нерухоме майно не повернула Орендодавцю, відповідно до вимог ч.2 ст. 785 ЦК України, Закон надає право наймодавцю вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Позивачем заявлені вимоги про стягнення 88145,44грн. нустойки у вигляді подвійної орендної плати за період травня 2013 року по листопад 2014р. включно.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок позовних вимог щодо стягнення з відповідача 88145,44грн. неустойки, суд приходить до висновку, що вони підлягають частковому задоволенню, а саме у розмірі 83920,34грн. з огляду на таке.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що загальна сума місячної орендної плати складає - 2 212,88 грн., з яких - 368,81 грн. податок на додану вартість.

Позивач при здійсненні розрахунку заборгованості врахував інфляційні нарахування на неустойку.

В контексті викладеного суд зазначає, що у даному випадку застосуванню підлягає не ст. 232 ГК України, а ст. 785 ЦК України. Тобто, діє загальновідомий принцип про те, що спеціальний закон скасовує дію загального Встановлена згаданою правовою нормою неустойка у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення повернення предмету найму не пов'язана з неналежним виконанням грошових зобов'язань, а є спеціальним видом відповідальності, яка застосовується виключно лише у разі несвоєчасного повернення орендованого майна після припинення договору найму.

Факт визначення ст. 785 ЦК України неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення свідчить про те, що встановивши таку відповідальність, законодавець вже урахував постійно діючий в державі інфляційний процес.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Цілком очевидно, що неустойка як штрафна санкція (засіб забезпечення виконання зобов'язання) не є ані грошовим зобов'язанням, ані боргом у розумінні ч.2 ст.625 ЦК України, в зв'язку з чим наявне нарахування позивачем інфляційних втрат на суму неустойки визнається безпідставним.

Отже, суд приходить до висновку, що позивачем безпідставно нараховано відповідачу 4056,00грн. інфляційних витрат.

Відповідно до статті 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування наведеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд приходить до висновку про часткове задоволення позовних вимог.

Понесені позивачем при зверненні з даним позовом судові витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно до розміру задоволених позовних вимог відповідно до ст.49 ГПК України.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 43, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. Зобов'язати фізичну особу-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1,37500, код НОМЕР_1) повернути публічному акціонерному товариству "Державний ощадний банк України" ( вул. Госпітальна, 12-г, м.Київ, 01001) в особі філії Полтавського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" (вул.Жовтнева,63-А, м.Полтава, 36014 (, МФО 331467, п/р 37396003 в ЛПЕРВ в філії - Полтавське обласне управління ПАТ "Ощадбанк") нежитлове приміщення загальною площею 27 кв. м., що знаходиться за адресою - вул. Я. Мудрого, 47-А, м. Лубни, Полтавська облатсь.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, (АДРЕСА_1,37500, код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" ( вул. Госпітальна, 12-г, м.Київ, 01001) в особі філії Полтавського обласного управління ПАТ "Ощадбанк" (вул.Жовтнева,63-А, м.Полтава, 36014 (, МФО 331467, п/р 37396003 в ЛПЕРВ в філії - Полтавське обласне управління ПАТ "Ощадбанк") неустойку за несвоєчасне повернення орендованого нежитлового приміщення в сумі - 84089,44грн., а також 2960,93грн. судових витрат (1218грн. - за немайнову вимогу та 1 742,93грн. - за майнову вимогу).

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. В іншій частині позову - відмовити.

Повний текст рішення складено: 03.04.2015р.

Суддя Кльопов І.Г.