ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р.Справа № 922/3496/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Жиляєва Є.М.

при секретарі судового засідання Васильєві А.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ
до Первомайського комунального підприємства "Тепломережі", м. Первомайський Харківської області
про стягнення 179185,48 грн.
за участю представників:

позивача - Єфременко О.О., довіреність № 14-88 від 18.04.2014 року;

відповідача - Гордієнко Є.М., довіреність від 03.04.2014 року, після перерви не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2014 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року, позов задоволено частково - на підставі ст.ст.549,625,629 ЦК України та ст.ст.193,218,230 ГК України стягнуто з Первомайського КП "Тепломережі" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 11215,83 грн. пені, 43284,69 грн. інфляційних втрат та 3% річних у сумі 23742,47 грн. В частині позовних вимог про стягнення 100942,49 грн. пені відмовлено з мотивів зменшення на підставі п.3 ст.83 ГПК України заявленої до стягнення суми пені на 90%.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.02.2015 року касаційну скаргу ПАТ "НАК "Нафтогаз України" задоволено частково, рішення господарського суду Харківської області від 03.11.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 у справі №922/3496/14 скасовано в частині відмови у задоволенні позовних вимог про стягнення 100942,49 грн. пені з передачею справи в цій частині позову на новий розгляд до господарського суду Харківської області.

Системою автоматичного розподілу справ між суддями, справу № 922/3496/14 призначено судді-доповідачу: Жиляєву Є.М., на підставі чого керівником апарату суду складено та підписано відповідну Довідку від 13.03.2015 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2015 року справу № 922/3496/14 призначено до розгляду у судовому засіданні на 31.03.2015 р. о 10:40год.

Позивач в призначене судове засідання з'явився, заявлений позов підтримав повністю.

Відповідач в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечив.

31.03.2015 року в судовому засіданні оголошено перерву до 01.04.2015 року, у відповідності до приписів ст. 77 ГПК України.

01.04.2015 року, після перерви розгляд справи було продовжено.

Позивач в призначеному судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та наполягав на їх задоволенні.

Відповідач після перерви в судове засідання не з'явився.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, господарським судом встановлено наступне.

11.01.2013 року між позивачем - Публічним акціонерним товариством "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та відповідачем - Первомайським комунальним підприємством "Тепломережі" (покупець) було укладено Договір № 13/2682-БО-32 купівлі-продажу природного газу (далі - Договір), відповідно до п. 1.1 якого продавець зобов'язався передати у власність покупцеві у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, а Покупець зобов'язався прийняти і оплатити природний газ в обсязі та на умовах цього Договору.

Газ, що постачається за цим Договором, використовується Покупцем виключно для вироблення теплової енергії для потреб установ та організацій, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, а також інших суб'єктів господарювання.

Так, на виконання умов вищенаведеного Договору позивач поставив, а відповідач прийняв у 2013 році природний газ в обсязі 1846,659 тис. куб. м. на загальну суму 8556667,09 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи актами приймання - передачі природного газу (а.с. 20-26, т.с. 1).

Пунктом 5.1. вищевказаного Договору сторони погодили та встановили, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа місяця, наступного за місяцем поставки газу.

Умовами пункту 7.3. Договору було погоджено, що у разі невиконання покупцем п. 4.1. цього договору, останній у безспірному порядку зобов'язується сплатити продавцю пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення платежу за кожен день прострочення.

Судом встановлено, що на момент закінчення строку дії Договору відповідач свої зобов'язання виконав в повному обсязі.

Позивач звернувся з даним позовом до господарського суду, в якому наголошував, що відповідач періодично прострочував оплату за поставлений у січні-квітні 2013 року, жовтні-грудні 2013 року природний газ за Договором № 13/2682-БО-32 купівлі-продажу природного газу від 11.01.2013 року. Так, враховуючи порушенням відповідачем договірних зобов'язань щодо строків оплати спожитого природного газу в січні-квітні 2013 року та жовтні-грудні 2013 року, позивачем заявлено до стягнення з відповідача пеню в розмірі 112158,32 грн., 3 % річних у розмірі 23742,47 грн. та індекс інфляції в розмірі 43284,69 грн.

З наявних в матеріалах справи копій примірників платіжних доручень (а.с. 71-163, т.с. 1) вбачається, що відповідач здійснював лише періодичні платежі за отриманий у відповідності до Договору № 13/2682-БО-32 від 11.01.2013р. природний газ.

Дана обставина є відображеною в відомостях позивача щодо проведених операцій за договором № 13/2682-БО-32 (а.с.27-30, т.с. 1).

Рішенням господарського суду Харківської області від 03.11.2014 року, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 року, доведено порушення відповідачем строків оплати вартості поставленого газу згідно з актами приймання - передачі природного газу (а.с. 20-26, т.с. 1).

Частиною 2 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Так, згідно з приписами ст.ст. 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою (штрафом, пенею), іншими видами забезпечення встановленими договором або законом.

Відповідно до ст.258 ЦК України та ст.232 Господарського кодексу України (далі ГК України) нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано та стягуються такі санкції протягом строку позовної давності в один рік.

У відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій; при цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу; якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Частиною 3 ст. 551 Цивільного кодексу України також визначено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

Згідно п. 2.4 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування майнової відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошових зобов'язань" № 02-5/293 від 29.04.1994 р., із наступними змінами і доповненнями, вирішуючи питання про зменшення розміру пені, яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 ГПК України), суд повинен об'єктивно оцінити чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеня виконання зобов'язань, причини неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення у виконанні зобов'язання, невідповідності розміру пені наслідкам порушення, негайного добровільного усунення винною стороною порушення та його наслідків.

У відповідності до п.3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Суд, розглянувши клопотання відповідача про зменшення пені заявленої до стягнення та враховуючи вказівки Вищого господарського суду України, вважає за можливе задовольнити його, стягнувши 44863,32 грн. пені. При цьому, суд виходить із наступного:

- Первомайське комунальне підприємство "Тепломережі" не є комерційною організацією, інших джерел прибутку, крім дольового відщеплення за надані послуги з транспортування газу для Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" не існує (Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері електроенергетики затверджується: алгоритм (порядок) розподілу коштів, що надходять на поточні рахунки із спеціальним режимом використання для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від усіх категорій споживачів, та нормативи перерахування коштів із зазначених поточних рахунків на поточні рахунки газотранспортних, газорозподільних, газопостачальних підприємств та поточні рахунки із спеціальним режимом використання підприємств, що здійснюють продаж природного газу газопостачальним підприємствам (Закон України "Про засади функціонування ринку природного газу"; Постанова Кабінету Міністрів України "Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ" №247 від 26 березня 2008 року з наступними змінами, внесеними згідно з Постановами Кабінету Міністрів України);

- заборгованість за поставлений позивачем природний газ, який використовувався виключно для подальшої реалізації послуг із теплопостачання населенню та підприємствам, установам і організаціям, що фінансуються з державного та місцевих бюджетів, та виникла в зв'язку з тим, що останні несвоєчасно розраховуються за використаний газ;

- станом на час розгляду справи заборгованість за поставлений природний газ сплачена повністю;

- незначний період прострочення оплати за переданий природний газ;

Окрім того, рішенням суду стягнуто на користь позивача 23742,47 грн. - 3% річних, 43284,69 грн. - збитків від інфляції та 11215,83 грн. - пені.

Відповідач довів, що підприємство працює із збитками. Значних коштів потребує технічне обслуговування газових мереж, в тому числі виконання робіт по ремонту об'єктів системи газопостачання та газифікації на території міста Первомайський Харківської області, яке здійснює відповідач. Тому стягнення надмірних сум санкцій приведе до погіршення фінансового становища підприємства та неможливості виконувати покладені на нього функції, що не узгоджується з нормами Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу" від 23.06.2005 р., метою якого є сприяння поліпшенню фінансового становища підприємств паливно-енергетичного комплексу, запобіганню їх банкрутству та підвищення рівня інвестиційної привабливості.

У зв'язку з вищенаведеним суд вважає за можливе на підставі п. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України, ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України, п. 3. ст. 83 ГПК України зменшити розмір пені, стягнувши її в сумі 44863,32 грн., що разом з уже стягненою частиною пені становить 50 % від нарахованої суми.

На підставі вищевикладеного та керуючись статтями 33, 34, 43, 82, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Первомайського комунального підприємства "Тепломережі" (64102, Харківська область, м. Первомайський, мікрорайон 1/2, дитячий садок № 9, код 31679569) на користь Публічного акціонерного товариства "Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - 44863,32 грн. пені.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 06.04.2015 р.

Суддя Є.М. Жиляєв