ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВОЛИНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31 березня 2015 р. Справа № 903/169/15
Господарський суд Волинської області у складі:

головуючого судді - Гарбара Ігоря Олексійовича

секретар судового засідання - Шевчук Світлана Анатоліївна

за участю представників сторін:

від позивача: Дудка Е.П. (представник за дов. №1 від 04.04.2015 р.)

Гудов Р.Л. (представник за дов. №б/н від 21.02.2012 р.)

від відповідача: н/з

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Луцьку у приміщенні господарського суду Волинської області справу за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬАГРОПРОДАКТС" про стягнення 351 287,67 грн.

В судовому засіданні 31.03.2015 р. у відповідності до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" звернулося в суд з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬАГРОПРОДАКТС" про стягнення 354 321,94 грн.

Позов мотивувало тим, що між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬАГРОПРОДАКТС" укладено договір поставки № 1-11 від 20.12.2013 р.

На виконання умов договору та додатків до договору позивач поставив відповідачу товар відповідно до видаткових накладних: №12399 від 26.12.2013 р. на суму 150 000,00 грн., № 12419 від 30.12.2013 р.

Відповідач частково проплатив суму боргу відповідно до платіжних доручень: № 46 від 26.12.2013 р. на суму 150 000,00 грн., № 49 від 30.12.2013 р. на су 50 000,00 грн., № 7 від 30.01.2014 р. на суму 50 000,00 грн., № 15 від 11.02.2014 р. на суму 30 000,00 грн., № 23 від 07.03.2014 р. на суму 23 868,21 грн., № 27 від 14.03.2014 р. на сум 15 000,00 грн., № 35 від 11.04.2014 р. на суму 35 000,00 грн. Станом на 27.10.2014 р. сума неоплаченого товару за договором поставки становить 250 000,00 грн.

Беручи до уваги викладене позивач просив суд стягнути з відповідача 354 321,94 грн. з них: 250 000,00 грн. основного боргу, 32 054.79 грн. 24% річних, 50 000,00 грн. штрафу, 22 267,15 грн. пені.

Ухвалою господарського суду від 20.02.2015 р. за вказаним позовом порушено провадження у справі та призначено розгляд останньої в судовому засіданні.

05.03.2015 р. ухвалою суду відкладено розгляд справи у зв'язку із неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням позивачем вимог ухвали суду, та з врахуванням поданого клопотання позивачем про відкладення розгляду справи, з метою повного та всебічного розгляду справи.

12.03.2015 р. ухвалою суду відкладено розгляд справи у зв'язку із неявкою представників сторін в судове засідання, невиконанням позивачем вимог ухвали суду з метою повного та всебічного розгляду справи.

Представники позивача в судовому засіданні позов підтримали, подали заяву про зменшення розміру позовних вимог в якій просили суд стягнути з відповідача 351 321,94 грн. з них: 250 000,00 грн. основного боргу, 50 000,00 грн. штрафу, 24 % річних в розмірі 51287,67 грн. Через канцелярію суду на виконання вимог ухвали суду позивач подав документи: копію виписки з рахунку у ПАТ «Креді Агріколь Банк», відомості по рахунку 361, акт звіряння, письмове підтвердження того, що у провадженні судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи з спору між цими сторонами, про цей предмет і з цих підстав та відсутнє рішення вище перелічених органів з даного спору.

Суд прийняв подану заяву, а тому має місце нова ціна позову, а саме 351 287,67 грн. з них: 250 000,00 грн. основного боргу, 50 000,00 грн. штрафу, 24 % річних в розмірі 51287,67 грн.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився. Відповідач вимоги ухвали суду не виконав, хоча останній був належним чином повідомлений про дату та час розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення (а.с.41).

Явка сторін обов'язковою не визнавалась. Суд прийшов до висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні за відсутністю представника відповідача, за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України, запобігаючи одночасно безпідставному затягуванню розгляду спору та з огляду на встановлений ст. 69 ГПК України строк вирішення спору.

Заслухавши пояснення представників позивача, дослідивши письмові докази в справі, суд приходить до наступного висновку.

Судом встановлено, що 20.12.2013 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" та товариством з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬАГРОПРОДАКТС" укладено договір поставки №1-11 від 20.12.2013 р. (а.с.14-17).

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. Відповідно до ст. 144 ГК України, майнові права та майнові обов'язки суб'єктів господарювання виникають з угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, що йому не суперечать. Відповідно до ст. 174 ГК України господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з договору. Між сторонами зобов'язання виникли з договору №1-11 від 20.12.2013 р. (а.с.14-17).

Правочином, відповідно до ч. 1 ст. 202 ЦК України, є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

У відповідності до ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до п.1.1. постачальник зобов'язується поставити та передати у власність товар, а покупець прийняти та оплатити соняшник 3 класу, українського походження, урожаю 2013 р. (надалі - Товар) насипом на автотранспорт покупця, передбачених даним договором.

У відповідності до п.3.1. ціна товару із навантаженням на транспорт покупця складає 3 070,00 грн. за одну метричну тонну, в т.ч.ПДВ.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме відповідно до видаткових накладних: № 12399 від 26.12.2013 р. на суму 150 000,00 грн. та №12419 від 30.12.2013 р. на суму 453 868,21 грн. позивач поставив відповідачу насіння соняшника, отримання товару підтверджується довіреністю на отримання товару (а.с.19-21).

Між сторонами було укладено додаткову угоду до договору (а.с.14-17) відповідно до якої покупець зобов'язується сплатити постачальнику існуючу прострочену заборгованість у розмірі 250 000,00 грн. з наступним графіком: 60 000,00 грн. до 28.04.2014 р., 60 000,00 грн. до 05.05.2014 р., 60 000,00 грн. до 12.05.2014 р., 70 000,00 грн. до 22.05.2014 р.

Згідно ст. 614 ЦК України відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання. Відповідач станом на день розгляду справи доказів належного виконання своїх зобов'язань щодо оплати заборгованості за поставлений товар не надав, доводи позивача не спростував.

Беручи до уваги викладене з врахуванням поданої аналітики по рахунку 361 (а.с.50) сума основного боргу підтверджуються матеріалами справи, підставна та підлягають до стягнення з відповідача в повному обсязі в розмірі 250 000,00 грн.

Відповідно до додаткової угоди укладеної між сторонами покупець сплачує постачальнику крім суми заборгованості штрафні санкції у розмірі 24 % річних. Річні нараховуються на загальну суму простроченої оплати та сплачується щомісячно до 05 числа кожного місяця (а.с.18).

Позивач нарахував відповідачу 24 % річних у розмірі у розмірі 51 287,67 грн. Методика та періоди нарахування перевірені судом та підлягають до стягнення з відповідача у повному обсязі.

У відповідності до додаткової угоди в разі прострочення покупцем конкретного платежу, визначеного даним додатком більше ніж на 15 днів, покупець сплачує, додатково штраф у розмірі 20% річних від суми несвоєчасного платежу.

Позивач нарахував відповідачу 20 % річних річних від суми несвоєчасного платежу у розмірі у розмірі 50 000,00 грн. Методика та періоди нарахування перевірені судом та підлягають до стягнення з відповідача у повному обсязі.

У відповідності до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

У відповідності до ст. 525 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться у відповідності до ст. 526 ЦК України.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 612 ЦУ України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 599 ЦУ України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 43 ГПК України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному й об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку про те, що заявлені позивачем вимоги щодо стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 351 287,67 грн. з них: 250 000,00 грн. основного боргу, 50 000,00 грн. штрафу, 24 % річних в розмірі 51 287,67 грн.

Згідно ст.7 ЗУ "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі: 1) зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом; 2) повернення заяви або скарги; 3) відмови у відкритті провадження у справі; 4) залишення заяви або скарги без розгляду (крім випадків, якщо такі заяви або скарги залишені без розгляду у зв'язку з повторним неприбуттям позивача або за його клопотанням); 5) закриття провадження у справі.

Враховуючи викладене, суд вважає за необхідне повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Волиньагрохолдинг" з Державного бюджету 60,69 грн. надмірно сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення № 6384 від 31.10.2014 р.

Оскільки, спір до суду доведений з вини відповідача, то витрати по сплаті судового збору в сумі 7 025,75 грн. згідно ст. 49 ГПК України слід покласти на нього.

Керуючись ст. ст. 22, 33, 34, 43, 44, 49, 64, 69, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України та на підставі ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 11, 202, 525, 526, 599, 610, 612, 614, 626 Цивільного кодексу України, суд,

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛИНЬАГРОПРОДАКТС" (45611, Волинська область, Луцький р-н, с. Веселе, вул. Молодіжна, 23, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агрозахист Донбас" (08162, Київська область, Києво-Святошинський р-н, смт. Чабани, вул. Машинобудівників, 4-В, ) 351 287,67 грн. (триста п'ятдесят одна тисяча двісті вісімдесят сім гривень шістдесят сім копійок) з них: 250 000,00 грн. основного боргу, 50 000,00 грн. штрафу, 24 % річних в розмірі 51287,67 грн. та витраті по сплаті судового збору в розмірі 7 025,75 грн. (сім тисяч двадцять шість гривень сорок чотири копійки)

Управлінню державної казначейської служби України у місті Луцьку повернути товариству з обмеженою відповідальністю "Волиньагрохолдинг" з Державного бюджету 60,69 грн. надмірно сплаченого судового збору при поданні позовної заяви до господарського суду Волинської області згідно платіжного доручення № 6384 від 31.10.2014 р.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається через господарський суд Волинської області до Рівненського апеляційного господарського суду протягом 10 днів з моменту підписання повного тексту рішення.

Повне рішення складено

та підписано 01.04.2015 р.

Суддя І. О. Гарбар