ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

01.04.2015 Справа № 907/46/15

Розглянувши матеріали справи

За позовом Прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Тячівського міжрайонного управління водного господарства, м. Тячів

До відповідача 1 Тячівської районної державної адміністрації, м. Тячів

До відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю „Одаров" с. Кричово, Тячівський район

Про скасування розпорядження голови Тячівської РДА № 127 від 13.03.2008 „Про затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди", визнання недійсним договору оренди землі від 26.05.2008 та скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров" загальною площею 4,8789 га, нормативно-грошовою оцінкою 14 780, 14 грн., у власність держави.

Головуючий суддя Якимчук Л.М.

За участю представників сторін:

від прокуратури - Ярош Р.І., старший прокурор відділу представництва інтересів

громадян і держави в судах прокуратури Закарпатської області;

від позивача - не з'явився;

від відповідача 1 - не з'явився;

від відповідача 2 - Маріна І.М., договір про надання правової допомоги від 15.07.2013.

СУТЬ СПОРУ :

Прокурор Тячівського району звернувся до суду з позовом в інтересах держави в особі Тячівського міжрайонного управління водного господарства, м. Тячів, до відповідача 1, Тячівської районної державної адміністрації, м. Тячів, до відповідача 2, Товариства з обмеженою відповідальністю „Одаров" с. Кричово, Тячівський район, про скасування розпорядження голови Тячівської РДА № 127 від 13.03.2008 „Про затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди", визнання недійсним договору оренди землі від 26.05.2008 та скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров" загальною площею 4,8789 га, нормативно-грошовою оцінкою 14 780, 14 грн., у власність держави.

Представник прокуратури позовні вимоги підтримав та просить позов задоволити повністю, з підстав зазначених у позовній заяві, в додаткових обґрунтуваннях позовних вимог від 30.01.2015 та від 30.03.2015. Стверджує, що на орендованій ТОВ „Одаров" земельній ділянці знаходиться об'єкт водного фонду місцевого значення загальною площею водного дзеркала 4,93 га, не зважаючи на це, земельну ділянку передано в оренду із водним об'єктом без розроблення проекту встановлення меж прибережної захисної смуги; не врегульовано питання щодо користування водним обєктом згідно вимог Земельного та Водного кодексів України. Земельну ділянку надано в оренду без проведення обов'язкової процедури земельних торгів. Розпорядження голови Тячівської РДА №127 від 13.03.2008 „Про затвердження проекту землеустрою та укладення договору оренди" є незаконним та прийнятим всупереч вимог законодавства. Вважає, що реалізуючи свої повноваження в сфері земельних правовідносин Тячівська РДА допустила порушення вимог земельного, водного, та природоохоронного законодавства чим спричинила шкоду інтересам та авторитету держави.

До початку судового засідання Прокуратура Тячівського району надіслала суду факсограму - клопотання від 01.04.2015, в якому уточнила позовні вимоги і просить суд скасувати розпорядження голови Тячівської РДА № 127 від 13.03.2008 „Про затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди", визнати недійсним договорів оренди землі від 26.05.2008 та скасувати його державну реєстрацію, звільнити земельну ділянку, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров" загальною площею 4,8789 га, нормативно-грошовою оцінкою 14 780, 14 грн., на користь держави.

Згідно ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України до початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Вказану факсограму (клопотання), суд розцінює як часткову зміну предмету позову (у поданій до суду позовній заяві 19.01.2015 однією із вимог була „повернути земельну ділянку, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров", загальною площею 48789 га , нормативно-грошовою оцінкою 14780,14 грн. у власність держави", а у клопотанні від 01.04.2015 цю позовну вимогу змінено на : „Звільнити земельну ділянку на користь держави"), подана до суду після початку розгляду справи по суті, за формою і змістом не узгоджується із статтею 54 ГПК України, не відповідає вимогам ст. 57 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, суд відмовляє в задоволенні цього клопотання.

Позивач (Тячівське міжрайонне управління водного господарства, м. Тячів) явку уповноваженого представника у жодне судове засідання не забезпечив, письмові пояснення щодо заявленого позову з зазначення строку виявлення порушення вказаного у позові не подав, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідач 1, Тячівська районна державна адміністрація, надав суду відзив на позов від 04.02.2015 №03-18/69, де вказує, що правових підстав для задоволення позову немає, оскільки прокурор при поданні даної позовної заяви необґрунтував необхідність захисту державних інтересів, а саме позивача у справі - Тячівського міжрайонного управління водного господарства, м. Тячів, а насправді факту такого порушення на даний час не встановлено. Звертає увагу на те, що обов'язковою умовою визнання розпорядження недійсним є порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі.

Зазначає, що прокурор пропустив строк позовної давності.

Відповідач 2 у відзиві на позовну заяву від 27.03.2015 просить суд у задоволенні позову відмовити, оскільки вважає позовну заяву прокурора Тячівського району про скасування розпорядження голови Тячівської РДА, визнання незаконним договору оренди земельної ділянки загальною площею 4,8789 га та скасування його реєстрації необґрунтованою та такою, що не відповідає фактичним обставинам справи і вимогам діючого законодавства. Вказує на те, що сплив строк позовної давності до всіх позовних вимог.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Закарпатської області від 20.01.2015 порушено провадження по справі № 907/46/15 за позовом Прокурора Тячівського району в інтересах держави в особі Тячівського міжрайонного управління водного господарства, м. Тячів до відповідача 1 Тячівської районної державної адміністрації, м. Тячів до відповідача 2 Товариства з обмеженою відповідальністю „Одаров" с. Кричово, Тячівський район про скасування розпорядження голови Тячівської РДА № 127 від 13.03.2008 „Про затвердження проекту землеустрою та укладання договору оренди", визнання недійсним договору оренди землі від 26.05.2008 та скасування його державної реєстрації, повернення земельної ділянки, яка знаходиться на території Кричівської сільської ради в урочищі „Одаров" загальною площею 4,8789 га, нормативно-грошовою оцінкою 14 780, 14 грн., у власність держави.

У процесі судового розгляду спору, суд прийшов до висновку, що позов належить залишити без розгляду, з огляду на наступне. Звертаючись з даним позовом до суду прокурор Тячівського району визначив позивача за захистом порушених прав і охоронюваних законом інтересів якою він звернувся до суду - Тячівське міжрайонне управління водного господарства. Разом з тим, предметом спору у даній справі є скасування розпорядження голови Тячівської райдержадміністрації щодо затвердження проекту землеустрою та укладення договору оренди, визнання недійсним договору оренди земельної ділянки, укладеним між Тячівською РДА та ТОВ „Одаров" і повернення її у власність держави.

Згідно ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

Сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу (ст. 21 ГПК України).

Важливим елементом у даному приписі процесуального закону є наявність у суб'єкта звернення (позивача) комплексу конкретно визначених суб'єктивних прав і обов'язків, які закріплені за відповідним суб'єктом нормами права (відповідного правового статусу). У випадку відсутності у позивача відповідного правового статусу є неможливим не тільки захист цього правового статусу (в силу відсутності самого суб'єктивного права на захист), а неможливим є саме порушення прав позивача (у зв'язку із відсутністю суб'єктивних прав та обов'язків у оспорюваних відносинах).

Відповідно до положень статті 2 ГПК господарський суд порушує справи за позовами прокурорів, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. Частиною другою згаданої статті передбачено, що у позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах, за відсутності ж такого органу або відсутності у нього повноважень зазначає про це в позовній заяві.

У рішенні Конституційного суду України від 04.04.1999 №3-рп/99 у справі за конституційними поданнями Вищого арбітражного суду України та Генеральної прокуратури України щодо офіційного тлумачення положень статті 2 Арбітражного процесуального кодексу України (справа про представництво прокуратурою України інтересів держави в арбітражному суді) зазначено наступне. Із врахуванням того, що "інтереси держави" є оціночним поняттям, прокурор чи його заступник у кожному конкретному випадку самостійно визначає з посиланням на законодавство, на підставі якого подається позов, в чому саме відбулося чи може відбутися порушення матеріальних або інших інтересів держави, обґрунтовує у позовній заяві необхідність їх захисту та зазначає орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах і є фактично позивачем у справах, порушених за позовною заявою прокурора.

Поняття "орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах" означає орган, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретної діяльності у відповідних правовідносинах, спрямованої на захист інтересів держави. Таким органом, відповідно до статей 6, 7, 13 та 143 Конституції України, може виступати орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, органом влади Автономної Республіки Крим або органом місцевого самоврядування, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси. Обов'язковою умовою визнання акта недійсним є також порушення у зв'язку з прийняттям відповідного акта прав та охоронюваних законом інтересів підприємства чи організації - позивача у справі. Тобто законодавцем визначено, що при вирішенні справ даної категорії, судам необхідно з'ясовувати обсяг компетенції, прав та обов'язків саме особи (позивача), чиї права або інтереси порушено оскаржуваним правовим актом індивідуальної дії.

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК України у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача, а в разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави, в якій зазначено про відсутність органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або про відсутність у такого органу повноважень щодо звернення до господарського суду, прокурор набуває статусу позивача і як такий зазначається у позовній заяві.

Господарський суд повинен оцінювати правильність визначення прокурором органу, на який державою покладено обов'язок щодо здійснення конкретних функцій у правовідносинах, пов'язаних із захистом інтересів держави. Інтереси держави мають чітко формулюватися й умотивовуватися прокурором. У випадках неправильного визначення прокурором позивача, тобто органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, господарський суд на підставі пункту 1 частини першої статті 63 ГПК України повертає таку позовну заяву і додані до неї документи без розгляду. Якщо господарський суд помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, в якій неправильно визначено позивача за вимогами про захист інтересів держави, такий позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до пункту 1 частини першої статті 81 ГПК України.

При цьому, якщо прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів, то господарський суд повертає позовну заяву без розгляду на підставі пункту 3 частини першої статті 63 ГПК. У разі ж коли суд у зазначених випадках помилково порушив провадження у справі за позовом прокурора, відповідний позов залишається без розгляду згідно з пунктом 1 частини першої статті 81 названого Кодексу (Постанова, Пленум Вищого господарського суду України, від 23.03.2012, № 7 "Про деякі питання участі прокурора у розгляді справ, підвідомчих господарським судам").

У даному випадку, враховуючи вищенаведені правові позиції Вищого господарського суду України та положення процесуального закону, заявлений предмету спору, визначення прокурором - Тячівське міжрайонне управління водного господарства як орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах та необхідність захисту інтересів останнього, даний позов розцінюється судом як такий, що належним чином не обґрунтований.

У даному спорі права чи законні інтереси Тячівського міжрайонного управління водного господарства не порушено.

Таким чином позивач, визначений прокурором, є «неналежним позивачем», тобто суб'єктом, права якого у даних спірних відносинах не можуть бути порушені (або не порушуються). При цьому, суд бере до уваги відсутність у ході розгляду справи по суті процесуальної можливості залучення до участі у справі належного позивача, а також те, що розгляд справи без належного позивача є порушенням його процесуальних прав та інтересів саме в обсягах визначених процесуальним законом для сторони по справі.

З огляду на викладене позов підлягає залишенню без розгляду відповідно до п.1 ч.1 ст.81 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись п.1 ч.1 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Позов залишити без розгляду.

Ухвала суду набирає законної сили з дня її винесення.

Суддя Л.М. Якимчук