ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

31 березня 2015 р.

Справа № 902/113/15

Господарський суд Вінницької області у складі:

Головуючий суддя В. Білоус

Секретар судового засідання Д.Нестеров

за участю представників:

прокурор : Паук В.В.- старший прокурор відділу прокуратури Вінницької області.

позивача : Мельничук О.В. - згідно довіреності;

відповідача : Лупол І.М.-директор;

Місце розгляду справи : приміщення суду, кімн.№1114

Розглянувши у відкритому судовому засіданні

за позовом:Прокурора Крижопільського району (вул. Чапаева, 1, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600) в інтересах держави, в особі органу уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах - Державної пенітенціарної служби України в особі Управління державної пенітенціарної служби у Вінницькій області в особі Крижопільського виправного центру управління Державного департаменту України з питань виконання покарань у Вінницькій області (№ 113) (вул. Леніна, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615) до:Приватного підприємства "Дін - Плюс" (вул. Радянська, 13, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600) про стягнення заборгованості в сумі 104 806,21 грн., згідно угоди № 2 Г/14 від 02.01.2014 р., -

ВСТАНОВИВ:

Відповідач вимог ухвал суду від 04.02.2015 р., 26.02.2015 р. про надання додаткових доказів, в тому рахунку, відзиву на позовну заяву, не виконав.

В судовому засіданні директор Приватного підприємства "Дін - Плюс" позовні вимоги визнав в повному обсязі.

Прокурор в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Представники сторін, прокурор в судовому засіданні пояснили, що додаткові, інші докази, клопотання у них відсутні.

З огляду на подані в справу докази, суд приходить до висновку про те, спір відповідно до положень ст. 75 ГПК України підлягає вирішенню за наявними в справі матеріалами.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд з'ясував, що позовні вимоги, на підставі ст. 11, 16, 509, 525, 526, 530, 901, 903, 907 ЦК України, підлягають задоволенню в сумі 104 806,21 грн. - заборгованості, згідно угоди № 2 Г/14 від 02.01.2014 р.

До такого висновку суд прийшов з огляду на таке.

02.01.2014 р. між Крижопільським виправним центром № 113 та ПП "Дін - ПЛЮС" (в договорі - "Замовник") укладено угоду № 2Г/14 за умовами якої Крижопільський виправний центр № 113 надає в розпорядження Замовника робочу силу з числа засуджених для виконання різних робіт і послуг, обговорених сторонами в залежності від необхідності (розділ 1 Угоди).

За умовами розділу 2 угоди передбачені договором роботи виконуються під керівництвом Замовника на його обладнанні з використанням його сировини та матеріалів, інструментів, механізмів та транспортних засобів. Замовник зобов'язаний створити належні та безпечні умови праці, а також забезпечити житлом та належними умовами проживання.

Згідно розділу 3 угоди, остання діє з 02.01.2014 р. по 31.12.2014 р.

Розділом 4 угоди сторони погодили, що Замовник зобов'язується виплачувати Крижопільському виправному центру № 113 за один відпрацьований людино день 80,00 грн. з урахуванням всіх нарахувань. Оплата праці проводиться в грошовій формі. В разі зміни мінімальної заробітної плати надається додаткова угода про оплату за один відпрацьований людино день. Розрахунки проводяться в два періоди: попередня оплата 50% від місячної вартості та оплата за поточний місяць - решта суми згідно акту наданих послуг.

За умовами розділу 5 угоди Крижопільський ВЦ № 113 несе відповідальність за своєчасне надання робочої сили в узгодженій кількості та в установлений час. Замовник зобов'язаний здійснювати постійний нагляд за виконанням робіт. Замовник надає Крижопільському ВЦ № 113 в кінці кожного місяця копії табелів робочого часу для нарахування заробітної плати. В разі не проведення розрахунків згідно п. 4 угоди Крижопільський ВЦ № 113 має право відізвати робочу силу без попередження Замовника.

Згідно розділу 6 угоди у випадку коли у Замовника виникає потреба припинити дію договору та відмовитися від використання робочої сили із числа засуджених, він повинен повідомити про це керівництво центру у триденний термін.

Судом встановлено і матеріалам справи підтверджено, що позивач на виконання умов угоди № 2Г/14 від 02.01.2014 р. надав, а відповідач прийняв послуги та роботи в кількості 1671 людино - дні по ціні 80 грн. за один день на загальну суму 133 680 грн., що стверджується обопільно підписаними сторонами актами по виконаних послугах (по праце використанню згідно договору № 2Г/13 від 02.01.2014 р.) від 31.12.2013 р., 31.01.2014 р., 28.02.2014 р., 31.03.2014 р., 30.04.2014 р., 31.05.2014 р., 30.06.2014 р., 31.12.2014 р.

Відповідач за період з 02.01.2014 р. по 22.01.2015 р. на виконання умов угоди № 2Г/14 від 02.01.2014 р. провів розрахунок лише на суму 28 873, 79 грн., що стверджується прибутковими касовими ордерами № 45 від 26.02.2014 р., № 184 від 16.07.2014 р.

Відповідно до прибуткового касового ордеру № 45 від 26.02.2014 р. відповідачем сплачено 33 550 грн., з яких: 11 776, 21 грн. за працевикористання по договорах попередніх років та 217 733, 79 грн. за надані послуги з працевикористання за договором № 2Г/14 від 02.01.2014 р. Відповідно до прибуткового касового ордеру № 184 від 16.07.2014 р. відповідачем сплачено 7100 грн. за надані послуги з працевикористання за договором № 2 Г/14 від 02.01.2014 р.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем згідно договору № 2Г/14 від 02.01.2014 р. становить 104 806, 21 грн. (133 680, 00 грн. - 28 873, 79 грн.), що і стало причиною виникнення спору.

З огляду на предмет і характер зобов'язань взятих сторонами в договорі, між сторонами виникли правовідносини, які регулюються главою 63 "Послуги. Загальні положення", ст. 901, 903 ЦК України (договір про надання послуг).

Відповідно до вказаних статтей за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором. Положення цієї статі застосовуються до всіх договорів про надання послуг, якщо це не суперечить суті зобов'язання. Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки , зокрема з договорів та інших правочинів.

Господарські зобов'язання можуть виникати, відповідно до ст. 174 ГК України, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, ст.526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Як вбачається із ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610, ст.612 ЦК України зазначає, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Статті 628, 629 ЦК України передбачають, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як визначає ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст. ст. 33, 34, 43 ГПК України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Наведене свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення 104 806,21 грн. - боргу, згідно угоди № 2 Г/14 від 02.01.2014 р. є законними і обґрунтованими поданими в справу доказами і такими, що підлягають задоволенню.

Згідно ст. 49 ГПК України судовий збір в сумі 2096, 12 грн. підлягає стягненню з відповідача до Державного бюджету.

Керуючись викладеним, ст.4-3, 4-5, 22, 28, 32, 33, 34, 36, 43, 49, 75, 82 - 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю в сумі 104 806,21 грн. - боргу. Судові витрати на судовий збір в сумі 2096,12 грн. покласти на відповідача.

2. Стягнути з Приватного підприємства "Дін - Плюс", (вул. Радянська, 13, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600) на користь Крижопільського виправного центру управління Державної пенітенціарної служби у Вінницькій області(№ 113), (вул. Леніна, 106, с. Городківка, Крижопільський район, Вінницька область, 24615) на розрахунковий рахунок в управлінні Державної казначейської служби України у Крижопільському районі № 7069 заборгованість по угоді № 2 Г/14 від 02.01.2014 р. в сумі 104 806,21 грн. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

3. Стягнути з Приватного підприємства "Дін - Плюс", (вул. Радянська, 13, смт. Крижопіль, Крижопільський район, Вінницька область, 24600) судовий збір в сумі 2096,12 грн. в дохід Державного бюджету України. Видати наказ в день набрання рішенням законної сили.

Вступну та резолютивну частини рішення оголошено 31.03.2015 р. Повний текст рішення відповідно до ст. 84 ГПК України оформлено і підписано 02.04.2015 р. Рішення набирає законної сили на протязі 10-ти днів з дня повного його оформлення і підписання.

Суддя Білоус В.В.

віддрук. прим.:

1 - до справи