ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 р. Справа №917/110/15

за позовом Приватного сільськогосподарського підприємства "Лазірки", с.Лазірки, Оржицький район, Полтавська область, 37710

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Денисівкахліб", вул. Леніна, 8, с.Денисівка, Оржицький район, Полтавська область, 37723

про стягнення 51 859,89 грн.

Суддя Погрібна С.В.

Представники:

від позивача: Глебська Ю.В. довіреність №1 від 16.09.2014р.

від відповідача: не з"явився.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 51 859,89 грн., з яких 49935,00 грн. заборгованість за поставлений товар, 1797,66 грн. інфляційні та 127,23 грн. - 3%річних.

Представник позивача на задоволенні позову наполягає.

Відповідач представництво у судове засідання не забезпечив, про причини неявки суду не повідомив, вимог ухвал суду не виконав. Надіслані на його адресу копії ухвал від 28.01.2015р., 10.02.2015р. та 03.03.2015р. були повернуті до суду поштовим відділенням із відміткою "відмова від одержання".

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, наданої позивачем на вимогу суду, місцем знаходження відповідача є: вул. вул. Леніна, 8, с. Денисівка, Оржицький район, Полтавська область, 37723, що співпадає з адресою, зазначеною в позовній заяві.

Відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Господарський суд Полтавської області повідомляв належним чином відповідача про дату, час і місце судового розгляду, про що свідчать ухвали суду. Жодних клопотань та пояснень від відповідача на адресу суду не надходило.

Неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті. Необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, справа розглядається без участі відповідача та його представника на підставі ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення, додано до справи та повідомлено про строк виготовлення повного тексту рішення згідно ст.85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

Приватне сільськогосподарське підприємство "Лазірки" правонаступник ТОВ "Денисівське" звернулось з позовною заявою, в обгрунтування якої зазначає, що між ТОВ "Денисівське" та ТОВ "Денисівкахліб" було укладено усний договір поставки товару.

Так на підставі усної домовленості, ТОВ "Денисівське" з травня по грудень 2012 року було поставлено ТОВ "Денисівкахліб" (відповідач по справі), зерно пшениці, олію та молоко, на загальну суму 49 935,00 грн. а саме:

- 31.05.2012 р. поставлено молоко, у кількості 613 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1532, 50 грн., ПДВ - 306, 50 грн., всього з ПДВ - 1839,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000813 від З 1.05.2012р.);

- 01.06.2012 p. поставлено пшеницю озиму, у кількості 1,115 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 1486,67 грн., ПДВ - 297,33 грн., всього з ПДВ - 1784,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000831 від 01.06.2012 p.);

- 15.06.2012 p. поставлено пшеницю озиму, у кількості 1,067 т„ по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 1422,67 грн., ПДВ - 284,53 грн., всього з ПДВ - 1707,20 грн. (видаткова накладна № ПД-000917 від 15.06.2012 р.);

- 30.06.2012 р. поставлено олію бут 820 г., у кількості 36 шт., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 300,00 грн., ПДВ - 60,00 грн., всього з ПДВ - 360,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000914 від 30.06.2012 р.);

- 30.06.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 4,026 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 т., на загальну суму 5368,00 грн., ПДВ - 1073,60 грн., всього з ПДВ - 6441,60 гри, (видаткова накладна № ПД-000915 від 30.06.2012 p.);

- 30.06.2012 p. поставлено молоко, у кількості 745 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1862,50 грн., ПДВ - 372,50 грн., всього з ПДВ - 2235,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000920 від 30.06.2012 р.);

- 31.07.2012 р. поставлено олію бут 820 г., у кількості 30 шт., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 250,00 грн., ПДВ - 50,00 грн., всього з ПДВ - 300,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000949 від 31.07.2012 р.);

- 31.07.2012 р. поставлено молоко, у кількості 698 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1745,00 грн., ПДВ - 349,00 грн., всього з ПДВ - 2094,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000958 від 31.07.2012 р.);

- 23.08.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 1,072 т„ по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 1429,33 грн., ПДВ - 285,87 грн., всього з ПДВ - 1715,20 грн. (видаткова накладна № ПД-000965 від 23.08.2012 p.);

- 31.08.2012 p. поставлено пшеницю озиму, у кількості 1,336 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 1781,33 грн., ПДВ - 356,27 грн., всього з ПДВ - 2137,60 грн. (видаткова накладна № ПД-000977 від 31.08.2012 p.);

- 31.08.2012 р. поставлено олію, бут 820 г, у кількості 30 кг., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 250,00 грн., ПДВ - 50,00 грн., всього з ПДВ - 300,00 гри, (видаткова накладна № ПД-000978 від 31.08.2012 р.);

- 31.08.2012 р. поставлено молоко, у кількості 550 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1375,00 грн., ПДВ - 275,00 грн., всього з ПДВ - 1650,00 грн. (видаткова накладна № ПД-000987 від 31.08.2012 р.);

- 30.09.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 2,661 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 3548,00 грн., ПДВ - 709,60 грн., всього з ПДВ - 4257,60 грн. (видаткова накладна № ПД-001011 від 30.09.2012 р.);

- 30.09.2012 р. поставлено олію бут. 820 г., у кількості 30 шт., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 250,00 грн., ПДВ - 50,00 грн., всього з ПДВ - 300,00 гри, (видаткова накладна № ПД-001019 від 30.09.2012 р.);

- 30.09.2012 р. поставлено молоко, у кількості 489 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1222,50 грн., ПДВ - 244,50 грн., всього з ПДВ - 1467,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001026 від 30.09.2012 р.);

- 30.10.2012 р. поставлено олію бут 820 г., у кількості 45 шт., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 375,00 грн., ПДВ - 75,00 грн., всього з ПДВ - 450,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001064 від 30.10.2012 р.);

- 30.10.2012 р. поставлено молоко, у кількості 576 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1440,00 грн., ПДВ - 288,00 грн., всього з ПДВ - 1728,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001065 від 30.10.2012 р.);

- 30.10.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 2,406 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 3208,00 грн., ПДВ - 641,60 грн., всього з ПДВ - 3849,60 грн. (видаткова накладна № ПД-001069 від 30.10.2012 р.);

- 30.11.2012 р. поставлено молоко, у кількості 623 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 1557,50 грн., ПДВ - 311,50 грн., всього з ПДВ - 1869,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001199 від 30.11.2012 р.);

- 30.11.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 5,072 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 6762,67 грн., ПДВ - 1352,53 грн., всього з ПДВ - 8115,20 грн. (видаткова накладна № ПД-001260 від 30.11.2012 р.);

- 30.11.2012 р. поставлено олію бут 820 г., у кількості 30 шт., по ціні 8,33333 грн. за 1 шт., на загальну суму 250,00 грн., ПДВ - 50,00 грн., всього з ПДВ - 300,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001263 від 30.11.2012 р.);

- 18.12.2012 р. поставлено пшеницю озиму, у кількості 2,500 т., по ціні 1333,3333 грн. за 1 г., на загальну суму 3333,33 грн., ПДВ - 666,67 грн., всього з ПДВ - 4000,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001327 від 18.12.2012 р.);

- 19.12.2012 р. поставлено молоко, у кількості 345 кг., по ціні 2,50 грн. за 1 л., на загальну суму 862,50 грн., ПДВ - 172,50 грн., всього з ПДВ - 1035,00 грн. (видаткова накладна № ПД-001351 від 19.12.2012 р.).

Даний товар, як зазначає позивач, був отриманий представником ТОВ "Денисівкахліб".

Однак за поставлений товар відповідач не розрахувався.

08.12.2014р. позивач надіслав відповідачу претензію № 705 від 08.12.2014 з вимогою про сплату коштів за поставлений товар.

Вказана претензія була залишена відповідачем без реагування, що і стало підставою для звернення до суду з даним позовом.

Так позивач просить суд стягнути з відповідача 49935,00гр. заборгованості за поставлений товар, а також 1 797,66 грн. інфляційних та 127,23грн. 3% річних.

Дослідивши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов до висновку відмовити в позові, виходячи з наступного:

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Предметом позову, як вимоги про захист порушеного чи оспорюваного законом інтересу , є спосіб захисту цього права чи інтересу.

Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що стверджують позов, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Як вбачається зі змісту позовної заяви та доданих до позовної заяви матеріалів підставою для стягнення заборгованості, позивач зазначає, що відповідачем не виконано свої грошові зобов"язання за усним договором поставки товару.

В підтвердження заборгованості позивач посилається на видаткові накладні, які додані до матеріалів справи (а.с.27-49).

Ухвалами суд неодноразово зобов"язував позивача надати докази, які б підтверджували факт замовлення та отримання товару відповідачем відповідно до видаткових накладних на які зроблено посилання, як на факт існування заборгованості.

Однак позивачем жодних доказів надано суду не було.

В наданих до матеріалів справи письмових поясненнях, позивач зазначає, що так як договір поставки товару між позивачем та відповідачем був укладений в усній формі, то, відповідно, замовлення товару також відбувалося в усній формі, а тому докази, які б підтверджували факт замовлення товару відсутні. Як зазначає позивач доказами, які підтверджують факт отримання товару є видаткові накладні, що надані до матеріалів справи.

При дослідженні наданих до матеріалів справи видаткових накладних (на які позивач посилається, як на підставу існування заборгованості) судом встановлено наступне, що товар по даним накладним був поставлений на підставі договору №1 від 01.03.2011року, тоді як підставою для поставки товару була усна домовленість. Крім того, кожною накладною передбачено, що "умовою продажу" є попередня оплата.

Однак ні до матеріалів справи, ні в судових засіданнях позивач жодних пояснень, або будь-яких доказів, які б підтверджували або спростовували зазначене, суду надано не було.

Крім того, на кожній з накладних зазначені прізвища осіб, які отримували зазначений товар.

Жодних доказів, які б підтверджували факт отримання товару особами уповноваженими відповідачем на отримання товару (номер та дата довіреності на підставі якої відбувалось прийняття товару, довіреність) не зазначено та не надано суду.

В судовому засіданні 26.03.2015 року представником позивача пояснень стосовно вищезазначеного, надано не було.

Надані позивачем матеріали не є переконливими доказами у справі, оскільки не доводять факт існування заборгованості відповідача, також жодних уточнень, пояснень та доповнень до позовної заяви позивачем не надано.

Статтею 34 ГПК України передбачено, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності зі ст.43 ГПК України наявні докази підлягають оцінці у їх сукупності і жодний доказ не має для господарського суду заздалегідь встановленої сили (Постанова Пленуму ВГСУ №6 "Про судове рішення" від 23.03.2012р.).

Як зазначається в частині першій ст.32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Проаналізувавши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд дійшов висновку, що позовні вимоги не обгрунтовані, матеріалами справи не підтверджені та задоволенню не підлягають.

Враховуючи, що вимоги про стягнення інфляційних та 3% річних безпосередньо пов'язані та витікають з вимог щодо стягнення основного боргу, дані вимоги також слід відхилити, оскільки підстави для їх нарахування відсутні.

На підставі матеріалів справи та керуючись ст.ст. 32-34, 43, 82-84 ГПК України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Відмовити в задоволенні позову.

Повне рішення складено 31.03.2015р.

Суддя Погрібна С.В.