ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Справа № 922/161/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом Арбітражний керуючий, ліквідатор ДП "Харківський радіозавод "Протон" Саутенко Сергій Олегович, м. Харків
до ДП "ЦКБ" "Протон", м. Харків
про стягнення коштів
за участю представників сторін:

позивача - Бондаренко Я.О. за дов. (після перерви не з"явився)

відповідача - Гончаров С.І. за дов.

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Арбітражний керуючий, ліквідатор ДП "Харківський радіозавод "Протон" Саутенко Сергій Олегович звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, державного підприємства "Центральне конструкторське бюро "Протон", заборгованість в розмірі 120731,09 грн.

Представник позивача після перерви не з"явився, в судовому засіданні 17.03.2015 року позов підтримав у повному обсязі. На вимогу суду договір № 2 від 01.02.2007 р. та обгрунтований розрахунок заявлених до стягнення грошових коштів не надав.

Представник відповідача у судове засідання з'явився, відзив на позовну заяву не надав, подав клопотання про припинення провадження у справі.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:

Як зазначає позивач між сторонами було укладено договір №2 від 01.02.2007 року про технічне забезпечення електропостачання та спільне використання технологічних електричних мереж.

Внаслідок порушення відповідачем умов договору в частині здійснення своєчасної оплати за використання електричних мереж у останнього перед позивачем виникла заборгованість у розмірі 120 731,09 грн.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Під час розгляду справи по суті суд зобов"язував позивача надати договір №2 від 01.02.2007 року про технічне забезпечення електропостачання та спільне використання технологічних електричних мереж.

Однак ані договору, ані розрахунку заявлених майнових вимог позивачем суду не надано.

Із наданих позивачем до справи копій рахунків-фактур та банківських виписок за період з січня 2012 року по серпень 2014 року встановити заявлену до стягнення заборгованість у розмірі 120 731,09 грн. є неможливим.

Згідно ст.ст.32-34 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються такими засобами:

- письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів;

- поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З урахуванням вищевикладеного суд дійшов висновку про те, що позивачем належними і допустимими доказами не доведено суду наявну у відповідача заборгованість у сумі 120 731,09 грн. за договором №2 від 01.02.2007 року про технічне забезпечення електропостачання та спільне використання технологічних електричних мереж, а тому позов задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст.49 ГПК України судові витрати залишаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.1,12,22,33,34,43,49,75,82-85 ГПК України, суд,-

ВИРІШИВ:

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/161/15