ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.15р. Справа № 904/481/15

За позовом Прокурора Дзержинського району м. Кривого Рога Дніпропетровської області

в інтересах держави в особі Криворізької міської ради, в особі Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа"

до Житлово-будівельного кооперативу "ЗІРКА"

про стягнення 37 223,68 грн. боргу за теплову енергію

Суддя Юзіков С.Г.

Представники:

Прокурор - Трубіцин Д.М., прокурор відділу, посвідчення №028865 від 17.09.14р.

Позивача - Цвіркун С.О., довіреність №4 від 30.12.14р.

Відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Прокурор в інтересах Позивачів просить стягнути з Відповідача 37 223,68 грн. боргу за теплову енергію, з яких: 28 479,56 грн. - основного боргу, 1 644,05 грн. - пені, 6 207,29 грн. - збитків від інфляції, 892,78 грн. - 3 % річних, мотивуючи порушенням Відповідачем договірних зобов'язань у частині оплати.

Позивач позов підтримав, просив задовольнити у заявленому розмірі.

Відповідач визнав наявність боргу перед Позивачем і просив зменшити розмір нарахованої неустойки та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу на чотири місяці рівними частинами, мотивуючи тим, що Відповідач не є комерційною організацією, створений з метою задоволення потреб членів кооперативу у житлі; оскільки члени кооперативу не оплачують комунальні послуги, а примусове стягнення боргу за рішенням суду призведе до збільшення заборгованості мешканців, що призведе до того, що члени кооперативу не зможуть виконувати свої зобов'язання.

Прокурор заперечував задоволення клопотання Відповідача.

Представник Позивача заперечував у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру нарахованої неустойки, мотивуючи тим, що на його борги перед енергопостачаючими підприємствами, які виникають у зв'язку з несплатою споживачами за теплову енергію, також нараховується неустойка, щодо розстрочки рішення суду не заперечував, оскільки Відповідачем заявлено про надання незначного строку відстрочки виконання рішення суду.

У судове засідання, що відбулось 23.03.15р., Відповідач не з'явився.

Стаття 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами.

Статтею 77 ГПК України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

Оскільки явка у судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши Прокурора та представника Позивача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 121 Конституції України на органи прокуратури покладено здійснення представництва інтересів держави в судах у випадках, передбачених законом. Право на звернення прокурора до суду в інтересах держави передбачено ст.20, 35, 36-1, 37 Закону України "Про прокуратуру" та ст. 2, 29 ГПК України.

01.01.06р. сторонами укладено договір № 120 на постачання теплової енергії для потреб опалення, вентиляції, гарячого водопостачання та пари (далі Договір).

Згідно з дислокацією до Договору, об'єктом теплоспоживання є будинок №98 по вул. Українська, м. Кривого Рогу.

Облік споживання теплової енергії проводиться відповідно до показників приладу обліку теплової енергії, що передбачено п.2.1 Договору.

Згідно п. 3.1 Договору споживач проводить оплату щомісяця, самостійно, в грошовій формі, та іншими формами розрахунку за згодою сторін до 15-го числа місяця наступного за розрахунковим та згідно п. 3.4 договору повинна проводитись передоплата, у розмірі планового місячного споживання у строк до 20 числа кожного місяця.

Тарифи теплової енергії передбачені постановою НКРРКП України № 1844 НКРЕ України від 14.12.10р. "Про затвердження тарифів на теплову енергію КПТМ "Криворіжтепломнережа", які становлять 269,50 грн. за 1 Гкал (з ПДВ).

Свої договірні зобов'язання Позивач виконав, що підтверджується відповідними актами про подачу теплоносія на початку опалювального сезону та припинення подачі теплоносія на об'єкт Відповідача після закінчення опалювального сезону, актом звірки взаєморозрахунків, підписаному сторонами.

Відповідач свої зобов'язання в частині оплати наданих Позивачем послуг виконував неналежно, у зв'язку з чим, за період з 10.01.13р. по 16.03.14р. у Відповідача утворився борг перед Позивачем у сумі 28 479,56 грн.

Згідно з п. 3.3 Договору за несвоєчасну оплату за теплову енергію відповідач повинен сплатити пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення від загальної суми заборгованості. За розрахунком Позивача пеня з простроченої суми становить - 1 644,05 грн.

Відповідно до ст. 625 ЦК України на борг Відповідача нараховані збитки від інфляції - 6 207,29 грн. та 3% річних - 892,78 грн.

Наведені обставини стали причиною звернення Позивачем з позовом та є предметом спору у даній справі.

Відносини, що виникли між сторонами у справі на підставі Договору, є господарськими зобов'язаннями, тому, згідно зі ст. 4, 173-175 і ч. 1 ст. 193 ГК України, до цих відносин мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до п. 1 ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду споживачеві, який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Статтею 193 ГК України визначено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону та інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його не виконання або виконання з порушенням умов, які визначені змістом зобов'язання. Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 ЦК України).

Згідно з ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 216-217, 230-231 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання, шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів відсутності боргу, фактично борг визнав, просив зменшити розмір нарахованої неустойки та розстрочити виконання рішення суду в частині стягнення суми основного боргу на чотири місяці рівними частинами, мотивуючи тим, що Відповідач не є комерційною організацією, створений з метою задоволення потреб членів кооперативу у житлі; оскільки члени кооперативу не оплачують комунальні послуги, а примусове стягнення боргу за рішенням суду призведе до збільшення заборгованості мешканців, що призведе до того, що члени кооперативу не зможуть виконувати свої зобов'язання.

Прокурор заперечував задоволення клопотання Відповідача.

Представник Позивача заперечував у задоволенні клопотання Відповідача про зменшення розміру нарахованої неустойки, мотивуючи тим, що на його борги перед енергопостачаючими підприємствами, які виникають у зв'язку з несплатою споживачами за теплову енергію, також нараховується неустойка, щодо розстрочки рішення суду не заперечував, оскільки Відповідачем заявлено про надання незначного строку відстрочки виконання рішення суду.

Перевіривши розрахунки Позивача, господарський суд визнає їх обґрунтованими, підтвердженими матеріалами справи.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно зі збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій, аналогічні положення містить ст. 551 ЦК України.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (п. 3 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Беручи до уваги те, що Відповідачем не доведено винятковість випадку, з наявністю якого закон пов'язує можливість зменшення неустойки, Позивач заперечує цю частину клопотання Відповідача, заява Відповідача про зменшення неустойки задоволенню не підлягає.

Господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення (п. 6 ч. 1 ст. 83 ГПК України).

Пунктом 7 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 9 визначено, що розстрочка означає виконання рішення частками, встановленими господарським судом, з певним інтервалом у часі. Строки виконання кожної частки також повинні визначатись господарським судом. При цьому слід мати на увазі, що розстрочка можлива при виконанні рішення, яке стосується предметів, що діляться (гроші, майно, не визначене індивідуальними ознаками; декілька індивідуально визначених речей тощо).

Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Беручи до уваги, що надання розстрочки виконання рішення є правом суду, з урахуванням матеріальних інтересів сторін, тог, що Позивач не заперечує у наданні Відповідачеві розстрочки виконання рішення суду, суд вважає за можливе розстрочити виконання рішення суду у даній справі, в частині стягнення боргу на чотири місяці рівними частинами.

З урахуванням викладеного, суд вважає, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі.

Згідно зі ст. 49 ГПК України господарські витрати у справі слід покласти на Відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 44, 49, 75, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "ЗІРКА" (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Українська, 98, код 230 660 36) на користь Комунального підприємства теплових мереж "Криворіжтепломережа" (50000, м.Кривий Ріг, пров.Дежньова, 9, код 033 421 84) 28 479,56 грн. - основного боргу, 1 644,05 грн. - пені, 6 207,29 грн. - збитків від інфляції, 892,78 грн. - 3 % річних, розстрочивши виконання рішення на чотири місяці, стягнення проводити за наступним графіком:

- квітень 2015р. - 9 305,92 грн.;

- травень 2015р. - 9 305,92 грн.;

- червень 2015р. - 9 305,92 грн.;

- липень 2015р. - 9 305,92 грн.

Стягнути з Житлово-будівельного кооперативу "ЗІРКА" (50000, Дніпропетровська область, м.Кривий Ріг, вул. Українська, 98, код 230 660 36) в дохід Державного бюджету України в особі управління Державної казначейської Служби України у Жовтневому районі м. Дніпропетровська Дніпропетровської області (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, код ЄДРПОУ379 892 69, Відділення банку ГУДКСУ у Дніпропетровській області, МФО 805 012, рахунок 312 142 067 830 05, КБКД 220 300 01) судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання його повного тексту.

Суддя С.Г. Юзіков

Рішення підписане__________________