РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015Справа №910/3424/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція»

Про припинення дії, яке порушує право

Суддя Мельник В.І.

Представники:

від позивача Дементьєва Я.Т., довіреність № б/н від 05.01.2015

від відповідача Гогітідзе В.Ф., довіреність № 24 від 04.08.2014

Мельник Е.О, довіреність № 36 від 25.12.2014

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Рада 2» (далі - позивач) подало на розгляд господарського суду міста Києва позов до Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (далі - відповідач) про стягнення 96 024,68 грн.

Позовні вимоги позивача мотивовані тим, що відповідачем здійснено не вірне зарахування коштів, перераховані позивачем, з метою погашення боргу за рішенням суду № 910/11433/13 від 16.08.2013р.

Ухвалою суду від 18.02.2015р. порушено провадження у справі № 910/3424/15-г та призначено розгляд на 30.03.2015 р.

18.03.2015р. відповідач подав через канцелярію суду письмові пояснення по справі.

30.03.2015р. представник позивача у судовому засіданні підтримав свої позовні вимоги у повному обсязі, надав пояснення по суті спору.

Представники відповідача проти позову заперечили.

Суд вирішив задовольнити позовні вимоги позивача у повному обсязі.

Згідно ст.87 Господарського процесуального кодексу України повне рішення та ухвали надсилаються сторонам, прокурору, третім особам, які брали участь в судовому процесі, але не були присутні у судовому засіданні, рекомендованим листом з повідомленням про вручення не пізніше трьох днів з дня їх прийняття або за їх зверненням вручаються їм під розписку безпосередньо у суді.

Розглянувши подані документи та матеріали, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «РАДА 2» (далі - Позивач) уклало з ТОВ «ЄВРО-РЕКОНСТРУКЦІЯ» (далі - Відповідач), Договір на постачання теплової енергії у вигляді гарячої води №450413 від 02.07.2012 року.

Рішенням господарського суду м. Києва від 16.08.2013 року у справі № 910/11433/13 було вирішено стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада - 2» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-Реконструкція» заборгованість у розмірі 247 650, 72 грн., пеню у розмірі 12 216, 89 грн., 3% річних у розмірі 2 448,27 грн., інфляційні втрати у розмірі 261, 12 грн. та судовий збір у розмірі 5 351, 54 грн.

В період з 17.10.2013 року по 30.09.2014 року на рахунок відповідача позивачем було сплачено кошти у розмірі 216 109,42 грн., про що свідчать долучені до матеріалів справи копії платіжних доручень, в яких було вказано у графі «призначення платежу»: оплата основного боргу за теплову енергію, згідно мирової угоди договору № 450413 від 02.07.2012р.

В подальшому листом 02-0778 від 11.09.2014р. позивач повідомив відповідача про те, що отримані кошти слід зарахувати в рахунок погашення заборгованості згідно рішення господарського суду міста Києва № 910/11433/13 від 16.08.2013р., оскільки між позивачем та відповідачем відсутні будь-які договори реструктуризації та мирові угоди, позивач розпорядився власним майном (грошовими коштами) шляхом зарахування їх в рахунок оплати заборгованості за рішенням суду, що не суперечить нормам чинного законодавства України.

Проте, в порушення волевиявлення позивача, відповідач не зарахував отримані кошти в рахунок виконання рішення господарського суду м. Києва від 16.08.2013 року у справі № 910/11433/13, про повідомив позивача згідно листа №09/1855 від 13.10.2014 року., вказані кошти були зараховані частково в рахунок поточної заборгованості позивача, внаслідок чого позивач подав на розгляд суду позов, в якому просив суд припинити дії відповідача, які порушують право позивача роз поряджатися належним йому майном, та зобов'язати відповідача зарахувати вказані кошти в рахунок оплати боргу за рішенням суду № 910/11433/13 від 16.08.2013р.

Суд заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, дійшов висновку про задоволення позовних вимог позивача, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 177 Цивільного кодексу України об'єктами цивільних прав є речі, у тому числі гроші та цінні папери, інше майно, майнові права, результати робіт, послуги, результати інтелектуальної, творчої діяльності, інформація, а також інші матеріальні і нематеріальні блага.

Відповідно до ст. 138 Господарського кодексу України суб'єкт господарювання, який здійснює господарську діяльність на основі права власності, на свій розсуд, одноосібно або спільно з іншими суб'єктами володіє, користується і розпоряджається належним йому (їм) майном.

Представники відповідача заперечували проти позовних вимог, та посилались на те, що у позивач наявна поточна заборгованість, сума перерахованих коштів, частково була зарахована в погашення поточної заборгованості, підстав чинного законодавства України, яке надало б відповідачу право розпоряджатися чужим майном на власний розсуд, суду не зміг навести.

Судом встановлено, що між позивачем та відповідачем не існує укладених договорів реструктуризації та мирових угод, що було підтверджено представниками обох сторін, а тому відповідач в порушення волевиявлення позивача (викладено у листі позивача № 02-0778 від 11.09.2014) та норм чинного законодавства України, не зарахував отримані кошти в рахунок виконання рішення господарського суду м. Києва від 16.08.2013 року у справі № 910/11433/13, що перераховані згідно платіжних дорученнях №№ 1251 від 30.01.2014р., 893 від 31.10.2013р., 2145 від 28.08.2014р., 2033 від 29.07.2014р., 1799 від 29.05.2014р., 1613 від 24.04.2014р., 784 від 27.06.2014, 894 від 31.10.2013р., 650 від 17.10.2013р., 1474 від 28.03.2014р.

Суд дійшов висновку про те, що дії відповідача по зарахування коштів, по яким було вчинено дії позивачем по коригуванню їх належного зарахування, є такими, що порушують права позивача, а тому підлягають негайному відновленню.

Відповідно до ч. 2 ст.193 ГК України, кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язань, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 173 ГК України, один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного, враховуючи вищенаведене, позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі.

Позивач, згідно позовної заяви, просив суд стягнути з відповідача судовий збір у розмірі 1218,00 грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України суми, які підлягають сплаті за витрати, пов'язані з розглядом справи, при задоволенні позову, покладаються на відповідача у повному обсязі,.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 49, 81-1, 82-85 ГПК України, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (, 01011 м. Київ, вул. Панаса Мирного 28, офіс 20) зарахувати кошти отримані від Товариства з обмеженою відповідальністю «Рада 2» (, 02068 м. Київ, вул. А.Ахматової 3) у розмірі 214 109 (двісті чотирнадцять тисяч сто дев'ять ) грн. 42 коп. згідно платіжних доручень, з призначенням платежу: зарахування боргу по договору реструктуризації та мирової угоди, в рахунок погашення заборгованості відповідно до рішення господарського суду міста Києва від 16.08.2013 № 910/11433/13р.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Євро-реконструкція» (, 01011 м. Київ, вул. Панаса Мирного 28, офіс 20) на користь Рада 2» (, 02068 м. Київ, вул. А.Ахматової 3) 1 218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. - судового збору.

Видати наказ відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

(Повний текст рішення підписано 06.04.2015р.)

Суддя В.І.Мельник