ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17 березня 2015 року Справа № 907/595/14
Вищий господарський суд України в складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е. - головуючого,
Корнілової Ж.О. - доповідача,
Чернова Є.В.,
розглянувши касаційну скаргу
Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія"
на постановуЛьвівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015
у справі№ 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Украгазвидобування"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія"
простягнення 6996841,50 грн.,
від позивача:Шляхетський А.Л. (довіреність від 24.02.2015 № 2-383д),
від відповідача:Ковальський Г.В. (довіреність від 23.02.2015 № 23-02-2015/6)

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014 у справі № 907/590/14 (у складі колегії суддів: Якимчук Л.М. - головуючого, Івашкович І.В., Мокану В.В.) у задоволенні позову відмовлено повністю.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 у справі № 907/590/14 Господарського суду Закарпатської області (у складі колегії суддів: Марка Р.І. - головуючого, Желіка М.Б. Костів Т.С.) рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014 у справі № 907/595/14 скасовано, і прийнято нове рішення, яким позов Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" задоволено повністю, присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія" на користь Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування" 5994000,00 грн. заборгованості, 414976,60 грн. пені, 523326,83 грн. інфляційних втрат, 64538,14 грн. 3% річних, 73080, 00 грн. судового збору за розгляд справи місцевим господарським судом та 36540, 00 грн. судового збору за перегляд рішення в апеляційному порядку.

Постанову мотивовано тим, що позивачем на підставі пункту 6.2 договору 11.04.2014 зараховано попередній внесок у розмірі 5994000,00 грн. як штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань. Позивачем 02.06.2014 надіслано відповідачу письмову вимогу № 2/1-07-2673 щодо оплати заборгованості за договором у розмірі 5994000, 00 грн., а також 3% річних, нарахованих на вказану суму заборгованості.

Не погоджуючись з постановою Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 у справі № 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області, Товариство з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014 у справі № 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області залишити в силі.

У касаційній скарзі заявник посилається на порушення та неправильне застосування судом апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права.

Заслухавши суддю-доповідача Корнілову Ж.О., обговоривши доводи касаційної скарги, заслухавши представників сторін, перевіривши правильність застосування норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами встановлено: за результатами аукціону з продажу нафтопродуктів № 32, що відбувся 25.02.2014 у місті Києві в ПАТ "Украгазвидобування" (аукціонне свідоцтво № 32-1), між Публічним акціонерним товариством "Украгазвидобування" (продавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія" (покупцем) укладено договір від 25.02.2014 № АН32/8440/дп-14 купівлі-продажу нафтопродуктів.

Згідно з пунктом 1.2 договору, покупець зобов'язався оплатити та прийняти нафтопродукти на умовах договору, а продавець зобов'язався передати покупцю нафтопродукти протягом 01.03.2014-10.04.2014 відповідно до графіку поставки, вказаного в пункті 5.2. договору, в загальній кількості 5400 тонн.

Пунктом 5.2 договору, з урахуванням доповнень додатковою угодою від 27.02.2014, до вказаного договору купівлі-продажу передбачено, що покупець здійснює попередню оплату нафтопродуктів шляхом перерахування коштів на рахунок продавця за наступним графіком: 25.02.2014-10.04.2014 у сумі 58411200 грн. Продавець має право відвантажити покупцю нафтопродукти без проведення попередньої оплати. У випадку прострочення оплати нафтопродуктів на строк більше 30-ти днів, продавець має право застосовувати наслідки, передбачені пунктом 6.8 договору.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що загальна сума договору складає 58411200,00 грн., в тому числі ПДВ складає 9735200,00 грн.

Судами встановлено, що на виконання умов даного договору ПАТ "Украгазвидобування" поставлено ТОВ "Західна нафтогазова компанія" нафтопродукти в кількості 1212,675 тонн на загальну суму 13117372,07 грн., що підтверджується актами приймання - передачі, і передбачено пунктом 3.9 договору.

Пунктом 5.3 договору встановлено, що сума попереднього внеску 5994000 грн., сплачена покупцем позивачу як попередній внесок для участі в аукціоні, зараховується продавцем у загальну суму договору як оплата покупцем нафтопродуктів, крім випадку, передбаченою пунктом 6.2. договору.

Відповідно до пункту 6.2 договору, у випадку відмови покупця від договору або несвоєчасної чи не в повному обсязі оплати покупцем на рахунок продавця суми, вказаної у пункті 5.2 договору, попередній внесок, який сплачено покупцем продавцю, як попередній внесок для участі в аукціоні, не зараховується як оплата покупцем нафтопродуктів та залишається продавцю як штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань.

Згідно з пунктом 5.4 договору, продавець здійснює відвантаження нафтопродуктів тільки в обсягах проведеної попередньої оплати відповідно до умов договору. Пунктами 5.5. та 5.6. встановлено, що у випадку, коли обсяг фактично відвантажених нафтопродуктів перевищив обсяг, оплачений покупцем на умовах пункту 5.2. договору, оплату обсягу перевантажених нафтопродуктів покупець здійснює за ціною, згідно з пунктом 2.1. договору, протягом 3 (трьох) днів з дати відвантаження. Остаточний розрахунок за фактично відвантажені нафтопродукти проводиться на підставі акта приймання-передачі нафтопродуктів протягом 3 (трьох) робочих днів з дати складання акта.

Відповідно до пункту 6.3 договору, у випадку порушення покупцем строків оплати, вказаних у пункті 5.2 договору, покупець сплачує на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, за кожний день прострочення платежу, що діяла у період за який сплачується пеня.

Згідно з пунктом 6.4 договору, у випадку порушення покупцем пункту 1.2 договору щодо приймання обсягів нафтопродуктів, покупець сплачує продавцю штраф у розмірі 2% від загальної вартості нафтопродуктів, невідвантажених з вини покупця.

Пунктом 4 додаткової угоди від 27.02.2014 договір доповнено пунктом 6.7, відповідно до якого у випадку порушення покупцем зобов'язань з оплати попередньої оплати покупець сплачує на користь продавця пеню у розмірі 20,9% річних від суми, на яку поставлено нафтопродукти, за кожний день нездійснення оплати, яка нараховується з дня отримання нафтопродуктів по день оплати включно.

Договір набирає чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 10.04.2014, щодо розрахунків - до їх повного виконання (пункт 10.1).

Проаналізувавши довідки позивача та відповідача про рух коштів, пов'язаних з виконанням договору від 25.02.2014 № АН32/8440/дп-14, довідку Альфа-банку від 02.09.2014 № 74646-28.1-175390, виписки з банку про перерахування коштів за одержані нафтопродукти за договором, акти приймання-передачі нафтопродуктів, листи про зарахування коштів за відповідними договорами, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 24.02.2014 перераховано на рахунок позивача попередній внесок для участі в аукціоні з продажу нафтопродуктів 560000, 00 грн. і 7886000, 00 грн. Позивачем 25.02.2014 проведено зарахування коштів попереднього внеску 448000, 00 грн. як оплату за договором № АН32/8439/дп-14 від 25.02.2014 та 5994000 грн. як попередню оплату за договором № АН32/8440/дп-14 від 25.02.2014. 27.02.2014 позивачем повернуто відповідачу 2004000,00 грн. - частину попереднього внеску для участі в аукціоні з продажу нафтопродуктів № 32 від 25.02.2014 без ПДВ.

Крім цього, судом першої інстанції встановлено, що відповідачем 28.02.2014 перераховано позивачу попередню оплату за нафтопродукти 2000000, 00 грн. Позивачем 02.03.2014 відвантажено відповідачу дизельне пальне на суму 1898645,43 грн.

Позивачем 03.03.2014 відвантажено відповідачу дизельне паливо на суму 3120618,68 грн., а 2850000 грн. із зазначеної суми зараховано попередню оплату за договором № 001/дк-14 від 23.12.2013, що підтверджується листом позивача № 11/2-515 від 03.03.2014.

Відповідачем 07.03.2014 перераховано позивачу 5825000,00 грн., а останнім 07.03.2014 відвантажено відповідачу дизельне паливо на суму 1351029,56 грн., 08.03.2014 на 1168364,74 грн., 09.03.2014 на 1218425,31 грн. та 10.03.2014 на 2442810,72 грн. Таким чином, позивачем відвантажено відповідачу дизельного палива на 230894, 44 грн. більше ніж було здійснено попередню оплату.

Відповідачем 11.03.2014 перераховано позивачу 2000000,00 грн., а останнім відвантажено відповідачу дизельного палива на 1917477,63 грн. та 148372,07 грн.(залишок коштів з інших договорів) зараховано як оплату за договором у даній справі, що підтверджується листом позивача від 18.03.2014 № 11/2-601/1.

Станом на 18.03.2014 заборгованості у відповідача перед позивачем за договором від 25.02.2014 № АН32/8440/дп-14 відсутня.

Проте позивачем 11.04.2014 суму 5994000 грн. попередній внесок за участь у аукціоні, яку 25.02.2014 зараховано ним як попередню оплату за дизельне паливо, перезараховано її як штрафні санкції за договором від 25.02.2014 № АН32/8440/дп-14, у зв'язку з тим що відповідач не здійснював попередню оплату. Договір щодо кількості відпущених нафтопродуктів не виконано (пункт 1.2. договору).

Відповідач стверджує, що в розмові з працівниками позивача йому стало відомо про зупинку підприємства на ремонт, у зв'язку з чим відвантаження нафтопродуктів буде здійснюватися частково. Зазначене підтвердилось офіційним повідомленням позивача від 13.03.2014 на своєму веб-сайті про зупинку на планово-попереджувальний ремонт технологічних установок Шебелинського ВПГКН з 16.03.2014 по 30.03.2014.

Позивачем 02.06.2014 надіслано відповідачу письмову вимогу № 2/1-07-2673 щодо сплати штрафу за договором, в якій зазначено, що відповідачем (покупцем) не здійснено попередню оплату нафтопродуктів за договором № АН32/8440/а/дп-14 від 25.02.2014 у розмірі 58411200,00 грн. за графіком 25.02.2014-10.04.2014; відповідачем (покупцем) порушено умови пункту 5.2. договору, тому вважається, що відповідач (покупець) відмовився від договору, і на підставі пункту 6.2. договору відповідач (покупець) зобов'язався сплатити позивачеві (продавцю) штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань.

Правове регулювання попередньої оплати товару за договором купівлі-продажу зазначено у главі 54 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частиною 1 статті 693 Цивільного кодексу України, якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу. У разі невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару застосовуються положення статті 538 цього Кодексу.

Відповідно до статті 538 Цивільного кодексу України, виконання свого обов'язку однією із сторін, яке відповідно до договору обумовлене виконанням другою стороною свого обов'язку, є зустрічним виконанням зобов'язання. При зустрічному виконанні зобов'язання сторони повинні виконувати свої обов'язки одночасно, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства, не випливає із суті зобов'язання або звичаїв ділового обороту. Сторона, яка наперед знає, що вона не зможе виконати свого обов'язку, повинна своєчасно повідомити про це другу сторону. У разі невиконання однією із сторін у зобов'язанні свого обов'язку або за наявності очевидних підстав вважати, що вона не виконає свого обов'язку у встановлений строк (термін) або виконає його не в повному обсязі, друга сторона має право зупинити виконання свого обов'язку, відмовитися від його виконання частково або в повному обсязі.

Таким чином, виконання сторонами договору купівлі-продажу своїх обов'язків має зустрічний характер, тому невиконання покупцем обов'язку щодо попередньої оплати товару є підставою застосування статті 538 Цивільного кодексу України, відповідно до положень якої продавець має право зупинити виконання своїх обов'язків за договором або відмовитися від його виконання частково або повністю.

У даному випадку позивачем заявлено до стягнення заборгованості за поставлені нафтопродукти, оскільки відповідачем (покупцем) не здійснено попередню оплату нафтопродуктів за договором, відповідачем порушено умови пункту 5.2 договору (відповідач відмовився від договору), і на підставі пункту 6.2 договору відповідач (покупець) зобов'язаний сплатити позивачеві (продавцю) штраф за неналежне виконання покупцем своїх зобов'язань, що не відповідає вимогам статей 693 та 538 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом.

Судом першої інстанції встановлено, що пунктом 3 додаткової угоди від 27.02.2014 до договору купівлі - продажу нафтопродуктів доповнено пункт 5.2 договору абзацом 2, наступного змісту: "Продавець має право відвантажити покупцю нафтопродукти без проведення попередньої оплати. У випадку прострочення оплати нафтопродуктів на строк більше 30-ти днів, продавець має право застосувати наслідки, передбачені пунктом 6.8 договору".

У пункті 6.8. договору (доповнений додатковою угодою від 27.02.2014) зазначено, що у випадку нездійснення покупцем оплати за нафтопродукти понад 30 (тридцять ) днів з дня поставки нафтопродуктів, продавець має право розірвати договір в односторонньому порядку.

Відповідно частини 1 статті 216 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Статтею 230 Господарського кодексу України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання. Суб'єктами права застосування штрафних санкцій є учасники відносин у сфері господарювання, зазначені у статті 2 цього Кодексу.

Розмір штрафних санкцій, згідно з частиною 1 статті 231 Господарського кодексу України, щодо окремих видів зобов'язань може бути визначений законом.

Частиною 4 цієї статті передбачено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає неустойкою (штрафом, пенею) грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Таким чином, правова конструкція неустойки передбачає її визначення в договорі.

Надавши оцінку змісту договору, суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що пунктом 6.2 договору, на який посилається позивач не передбачений такий вид забезпечення виконання зобов'язання, як неустойка у вигляді штрафу, а також не передбачений його розмір, що є обов'язковою умовою відповідно до вимог пункту 2 статті 551 Цивільного кодексу України.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку, що позивач належними і допустимими доказами не довів наявність заборгованості за нафтопродукти, поставлені відповідачу, натомість відповідач спростував доводи позивача.

Позивач просить стягнути з відповідача 414976,60 грн. пені за прострочення платежу, 64538,14 грн. 3% річних та 523326,83 грн. інфляційних втрат.

Суд першої інстанції дійшов до правильного висновку про відмову в позові щодо стягнення пені, оскільки немає боргу за поставлені нафтопродукти (дизельне паливо), і не вбачається підстав для нарахування пені, 3% річних та інфляційних втрат.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Таким чином, постанова Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 у справі № 907/595/14 підлягає скасуванню, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014 у справі № 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області - залишенню без змін.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119-11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Західна нафтогазова компанія" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 у справі № 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області задовольнити.

Постанову Львівського апеляційного господарського суду від 20.01.2015 скасувати, а рішення Господарського суду Закарпатської області від 04.11.2014 у

справі № 907/595/14 Господарського суду Закарпатської області залишити без

Головуючий суддяОвечкін В.Е.
Судді:Корнілова Ж.О.
Чернов Є.В.