ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

02.04.15р. Справа № 24/5005/570/2012

Суддя господарського суду Дніпропетровської області Полєв Д.М.

при секретарі судового засідання Карпенко К.М.

за участю представників сторін:

від кредитора - Бурдейний О.М.

від боржника - не з'явився

розглянувши справу

за заявою Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська

до боржника Колективного підприємства "Електротехсервіс", м. Дніпродзержинськ, вул. Губи, 7 ()

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою суду від 23.01.2012р. порушено провадження у справі про банкрутство Колективного підприємства "Електротехсервіс", м. Дніпродзержинськ Дніпропетровської області.

Постановою від 10.06.2012р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру у справі, ліквідатором у справі призначено Денисенко Д.В.

Ухвалою від 18.07.2013. затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс банкрута, юридичну особу Колективне підприємство "Електротехсервіс", м. Дніпродзержинськ ліквідовано, провадження у справі припинено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 08.08.2013р. ухвалу суду від 18.07.2013р. скасовано в частині затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута та справу направлено на розгляду суду першої інстанції.

Ухвалою суду від 19.08.2013р. справу прийнято до свого провадження суддею Полєвим Д.М.

06.08.2014р. до суду надійшла заява УПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська №5959/08/43 від 30.07.2014р. про збільшення грошових вимог на 69256,05грн., які складаються з 4256,60грн. за списком №2 за період з червня по липень 2014р., 64999,45грн. за списком №1 за період з червня по липень 2014р.

05.09.2015р. до суду надійшла заява УПФУ в Заводському районі м. Дніпродзержинська №6853/08/43 від 29.08.2014р. про збільшення грошових вимог на 18590,56грн., які складаються з 2128,30грн. за списком №2, 16462,26грн. станом на 29.08.2014р.

Ліквідатором збільшені грошові вимоги кредитора визнано у повному обсягу.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення кредитора, встановлено наступне.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав. Припиняється нарахування неустойки (штрафу, пені), процентів та інших економічних санкцій за всіма видами заборгованості банкрута. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Згідно ч. 1 статті 25 Закону, ліквідатор заявляє в установленому порядку заперечення по заявлених до боржника вимогах поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство, є неоплаченими і заявлені кредитором у межах строку ліквідаційної процедури, передбаченого частиною 2 статті 22 Закону.

Таким чином, зазначеними нормами Закону, встановлено що поточними вимогами кредиторів - є неоплачені боржником вимоги, які виникли під час порушення провадження до визнання боржника банкрутом та застосування до нього ліквідаційної процедури у межах відповідної справи про банкрутство.

Заява про визнання поточних вимог подається кредитором ліквідатору у ліквідаційній процедурі в межах строків, визначених частиною 2 статті 22 Закону.

Спірну сума вимог нараховано Фондом як невідшкодовані боржником витрати на виплату та доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2), а також "пункту "а" цієї ж статті (список №1).

Відповідно до приписів п.1 ст.2 Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування", фактичні витрати на виплату і доставку пенсій, призначених відповідно до пунктів "б"-"з" ст.13 Закону України "Про пенсійне забезпечення" (список №2) до досягнення працівниками пенсійного віку, передбаченого нормами ст.26 Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування", визначені, як об'єкт оподаткування для платників збору відповідно до Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхування".

Нормами ж п.2 Прикінцевих положень "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" передбачено, що підприємства та організації з коштів, призначених на оплату праці, вносять до Пенсійного фонду плату, що покриває фактичні витрати на виплату і доставку пенсій особам, які були зайняті повний робочий день на підземних роботах, на роботах з особливо шкідливими і особливо важкими умовами праці за списком №1 виробництв, робіт, професій, посад і показників, затверджених Кабінетом Міністрів України, крім тих, що були безпосередньо зайняті повний робочий день на підземних роботах (включаючи особовий склад гірничорятувальних частин) з видобутку вугілля, сланцю, руди та інших корисних копалин, на будівництві шахт та рудників за списком робіт і професій, затвердженим Кабінетом Міністрів України, починаючи з дня набрання чинності цим Законом, у розмірі 20 відсотків з наступним збільшенням її щороку на 10 відсотків до 100-відсоткового розміру відшкодування фактичних витрат на виплату і доставку цих пенсій до набуття права на пенсію за віком відповідно до цього Закону.

Виходячи з викладеного порядку формування джерел (коштів, призначених на оплату праці), з яких підприємства та організації здійснюють внесення до Пенсійного фонду України плати, що покривають фактичні витрати на виплату та доставку пільгових пенсій та враховуючи, що, відповідно до норм ст.23 Закону, з дня визнання підприємства банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури працівників цього підприємства повідомляється про звільнення в установленому законом порядку, кошти на оплату праці не перераховуються, виплата заробітної плати припиняється, фонд оплати праці саме з метою оплати праці працівників з вказаного часу припиняє своє формування, а у банкрута не виникає жодних нових зобов'язань. (Аналогічної правової позиції дотримується Верховний Суд України в своїх постановах від 13.05.2014р. та від 27.05.2014р. у справі №5021/321/12, від 18.03.2014р. у справі №6/108-09, а також, Вищий господарський суд України у справі №Б26/161-09 від 16.07.2014р.)

Враховуючи те, що підтвердження заяв ініціюючого кредитора про збільшення грошових вимог подано розрахунки фактичних витрат на виплату та доставку пенсій з яких вбачається виникнення заборгованості з червня по червень 2014 року, тобто після визнання боржника банкрутом, суд вважає грошові вимоги кредитора відхилити.

Керуючись ст. ст. 1, 22, 23 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Вимоги Управління Пенсійного фонду України в Заводському районі м. Дніпродзержинська до КП "Електротехсервіс", м. Дніпродзержинськ згідно заяв №5959/08/43 від 30.07.2014р., №6853/08/43 від 29.08.2014р. на загальну суму 87846,61грн.

відхилити.

Суддя Д.М. Полєв