ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

30 березня 2015 р. Справа № 5010/1701/2011-з-8/54

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Шіляк М. А., при секретарі судового засідання Феденько Н. М., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вих. № б/н від 18.02.2015 р.; вх. № 1842/15 від 18.02.2015 р.) про відстрочку виконання рішення по справі

за позовом: Івано-Франківської міської ради

вул. Грушевського, 21, м. Івано-Франківськ, 76000

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

АДРЕСА_1

про звільнення та повернення земельної ділянки.

За участю представників сторін:

від позивача (стягувача): Буджак В. М. - заступник начальника юридичного відділу виконавчого комітету Івано-Франківської міської ради, (довіреність № 2191/01-20/66-в від 06.01.2015 р.);

від відповідача (заявника/боржника): ОСОБА_3 - представник, (договір № б/н від 25.02.2015 р.).

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Івано-Франківської області 26.08.2011 р. подано позов Івано-Франківською міською радою до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення та повернення земельної ділянки.

Рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2011 р. позов задоволено та зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити та повернути Івано-Франківській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0072 га на АДРЕСА_2.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.12.2014 р. заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення (вих. № б/н від 15.12.2014 р.; вх. № 16106/14 від 15.12.2014 р.) задоволено частково та відстрочено виконання рішення господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2011 р. до 01.03.2015 р. щодо більш тривалого відстрочення виконання рішення - відмовлено.

До господарського суду Івано-Франківської області надійшла заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення суду від 10.11.2011 р. (вих. № б/н від 18.02.2015 р.; вх.№1842/15 від 18.02.2015 р.) в порядку ст. 121 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), у зв'язку з наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення суду по справі № 5010/1701/2011-з-8/54 за позовом Івано-Франківської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про звільнення та повернення земельної ділянки.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 18.02.2015 р. прийнято заяву та призначено до розгляду на 05.03.2015 р.

В судовому засіданні представник відповідача (заявника/боржника) заяву про відстрочку виконання рішення підтримав в повному обсязі з підстав викладених у заяві та просив суд її задовольнити. В обґрунтування заяви зазначено, що протягом тривалого періоду після набрання чинності рішення господарського суду у даній справі позивач (стягувач) не вживав активних заходів щодо його виконання. Протягом 2014 р. позивачем (стягувачем) вичинялися дії, які спрямовані не на повернення земельної ділянки, а на знищення незавершеного будівництва.

Згідно з наявною у матеріалах справи кошторисною документацією, вартість робіт, необхідних для звільнення земельної ділянки станом на 12.02.2014 р. складала 51 656 грн., в т. ч. вартість будівельно-монтажних робіт - 41 997 грн.

31.05.2013 р. відповідач (заявник/боржник) припинив підприємницьку діяльність як фізична особа підприємець. Протягом 2013-2014 р.р. відповідачем (заявником/боржником) отримано дохід у розмірі 3249,82 грн., що не є достатнім для задоволення мінімальних життєвих потреб. Рахунків у банківських установах не має.

Виконанню рішення суду об'єктивно перешкоджає суттєва інфляція. Офіційний курс долара США на 12.02.2014 р. (день складання кошторисної документації вартості робіт) становив 8,55 грн., тоді як на 17.02.2015 р. він склав 26,36 грн.

21.01.2015 р. відповідач (заявник/боржник) повторно зареєструвався як фізична особа-підприємець та відновлює підприємницьку діяльність, що дозволить, в тому числі забезпечити виконання рішення суду.

03.02.2015 р. відповідачем (заявником/боржником) укладено договір підряду на виконання робіт з монтажу внутрішніх систем опалення у приміщенні магазину площею 820 кв.м. в АДРЕСА_3. Вказані роботи зобов'язався виконати до 15.09.2015 р. За виконання робіт повинен отримати 70 000 грн., в т. ч. 7 000 грн. до 28.02.2015 р., 28 000 грн. до 30.06.2015 р. та 35 000 грн. до 30.09.2015 р. Таким чином, на 01.10.2015 р. відповідачем (заявником/боржником) буде отримана сума, що є достатньою для виконання робіт зі звільнення земельної ділянки.

В судовому засіданні представник позивача (стягувача) стосовно заяви про відстрочку виконання рішення заперечив з підстав викладених у відзиві на заяву та просив суд в її задоволенні відмовити. В обґрунтування заперечень зазначено, що рішенням господарського суду Івано-Франківської області від 10.11.2011 р. позов задоволено та зобов'язано Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 звільнити та повернути Івано-Франківській міській раді самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0072 га на АДРЕСА_2, яке набрало законної сили 28.11.2011 р. На виконання рішення видано наказ № 2175 від 28.11.2014 р.

16.12.2011 р. державним виконавцем відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції Семенівим М. П. винесено постанову ВП № 30354823 про відкриття виконавчого провадження та боржнику надано строк до 31.12.2011 р. для добровільного виконання рішення суду.

Актом державного виконавця від 05.01.2012 р. встановлено, що відповідачем (заявником/боржником) рішення суду добровільно не виконано та зобов'язано відповідача (заявника/боржника) звільнити та повернути позивачу (стягувачу) земельну ділянку до 20.01.2012 р. Відповідачем (заявником/боржником) не виконано рішення в встановлений строк, про що складений відповідний акт 06.03.2012 р.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 30.12.2014 р. відстрочено виконання рішення до 01.03.2015 р. Відповідач (заявник/боржник) мав новий строк визначений господарським судом до 01.03.2015 р. для виконання рішення, однак протягом трьох місяців відповідачем (заявником/боржником) не вчинено жодних дій, які свідчили про бажання його виконати рішення.

Відповідач (заявник/боржник) не навів обставин та не обґрунтував причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення та не встановив, які ж виняткові випадки є підставою для відстрочки виконання, які обставини зумовили невиконання судового рішення, не звільнення та не повернення земельної ділянки з моменту набрання рішення законної сили 28.11.2011 р. по сьогоднішній день.

Відповідач (заявник/боржник) у заяві вказав, що ним вчинялися кроки, спрямовані на виконання рішення суду. Зокрема зазначив, що ним у лютому 2014 року (рішення набрало законної сили в листопаді 2011 року) ним отримано кошторисну документацію на виконання робіт та вказав, що виконання рішення суду є неможливим через скрутний матеріальний стан.

Вважаємо дане твердження необґрунтованим виходячи з наступного. Відповідачем (заявником/боржником) рішення суду в добровільному порядку не виконано, тому державним виконавцем розпочато примусове виконання рішення без участі відповідача (заявника/боржника).

Відповідачем (заявником/боржником) до 2014 року не вчинено жодних дій, що би свідчили про намір звільнити та повернути міській раді земельну ділянку. Івано-Франківська міська рада, як стягувач у виконавчому провадженні самостійно забезпечує виконання, без участі відповідача (заявника/боржника).

Позивачу (стягувачу) постійно чиняться перешкоди в проведенні виконавчих дій, про що складені акти від 08.12.2014 р., 09.12.2014 р., 10.12.2014 р. та 19.12.2014 р.

Згідно інформації наданої Департаментом комунального господарства, транспорту і зв'язку протягом 2014 року Департаментом завезено на територію котловану 40 вантажних автомобілів, котлован орієнтовано засипано на 70%. Таким чином, рішення суду про звільнення земельної ділянки частково виконано.

Розглянувши заяву Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про відстрочку виконання рішення (вих. № б/н від 18.02.2015 р.; вх.№1842/15 від 18.02.2015 р.) із врахуванням вимог ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, заслухавши пояснення представників сторін, оцінивши докази у відповідності до ст. 43 ГПК України, суд зазначає наступне.

Відповідно до частини 1 статті 121 ГПК України при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Постановою пленуму Вищого господарського суду України за № 9 від 17.10.2012 р., а саме п. 7 визначено, що у застосуванні приписів статті 121 ГПК України господарським судам необхідно мати на увазі таке. Господарський суд на підставі статті 121 ГПК України має право за заявою сторони, державного виконавця, прокурора чи його заступника або за власною ініціативою у виняткових випадках залежно від обставин справи відстрочити, розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови (далі - рішення), змінити спосіб та порядок їх виконання. Оскільки згадана стаття не обмежує відповідне право господарського суду певним строком, воно може бути реалізоване у будь-який час після набрання рішенням законної сили і до його фактичного повного виконання, в межах строку пред'явлення наказу до виконання. Також не обмежується право заявника на повторне звернення з відповідною заявою, якщо вона вже розглядалася судом. Підставою для відстрочки, розстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. Проте, вирішуючи питання про відстрочку чи розстрочку виконання рішення, зміну способу і порядку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, а стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідачем (заявником/боржником) не наведено обставин та не обґрунтовано причин, що унеможливлюють чи утруднюють виконання рішення та не наведено, які ж виняткові випадки є підставою для відстрочки виконання рішення, а звернення вдруге до суду про відстрочку є намаганням відповідача (заявника/боржника) у будь-який спосіб уникнути чи затягнути строки виконання судового рішення.

Відмовляючи у задоволенні заяви суд бере до уваги, те що рішення суду про звільнення земельної ділянки частково виконано та враховуючи те, що позивач (стягувач) самостійно виконує рішення, відтак у відповідача (заявника/боржника) немає обставин, що ускладнюють або роблять неможливим виконання рішення господарського суду у даній справі.

З огляду на вищевикладене, суд прийшов до висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви про відстрочку виконання рішення суду.

Керуючись ст. 86, ч. 3 ст. 121 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (вих. № б/н від 18.02.2015 р.; вх. № 1842/15 від 18.02.2015 р.) про відстрочку виконання рішення відмовити.

Ухвалу направити сторонам та Відділу державної виконавчої служби Івано-Франківського міського управління юстиції (вул. Галицька, 45, м. Івано-Франківськ, 76000).

Суддя М. А. Шіляк

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Каркузаєва Н. Ш. 30.03.2015 р.