РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015Справа №910/2308/15-г
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «САБ-Іскан Груп»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром компані»

про стягнення 303320,55 грн.

Суддя Сташків Р.Б.

Представники сторін:

від позивача - Євчук О.Я. (представник за довіреністю);

від відповідача - Калетнік М.Ю. (представник за довіреністю).

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «НВП «САБ-Іскан Груп» (далі - Позивач) звернулося до суду з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром компані» (далі - Відповідач) 303320,55 грн. заборгованості та санкцій за договором поставки № 11/12/2014-Е від 11.12.2014 у зв'язку з неналежним виконанням Відповідачем своїх обов'язків оплатити отриманий товар.

Відповідач подав відзив на позов, у якому наявність основної суми заборгованості за поставлений товар не заперечує, і так само визнає обґрунтованим нарахування 3% річних і інфляційних, а розмір пені просить зменшити до 1844,21 грн., і також Відповідач вказує на недотримання Позивачем порядку досудового врегулювання спору та на зменшення санкцій за ст. 233 ГК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши надані сторонами докази та оцінивши їх в сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

11.12.2014 між Позивачем, як Постачальником, та Відповідачем, як Покупцем, було укладено договір поставки № 11/12/2014-Е (далі - Договір), за умовами якого Постачальник передає на умовах Договору, а Покупець приймає у власність Товар згідно Специфікації на кожну партію Товару, які є невід'ємними частинами Договору.

Вартість одиниці Товару та загальна вартість кожної партії Товару визначається у відповідних узгоджених та підписаних Сторонами Специфікаціях до Договору, з урахуванням ПДВ. Умови поставки окремих партій Товару можуть відрізнятися та визначатися в Специфікаціях до Договору. Датою поставки вважається дата підписання товарної накладної уповноваженим представником Покупця.

Розрахунки за поставлений товар проводяться згідно умов Специфікації.

Право власності на Товар, а також усі пов'язані з ним ризики переходять від Постачальника до Покупця з моменту поставки Товару та підписання товарної накладної.

Згідно підписаної сторонами Специфікації №1 (додатку № 1 до Договору), повний розрахунок за поставлений за даною специфікацією товар повинен бути здійснений протягом 3 (трьох) робочих днів з дня поставки.

Так, залученою до матеріалів справи копією видаткової накладної від 12.12.2014 підтверджується передача Відповідачу на визначених Договором та Специфікацією №1 умовах Товару на суму 65822,96 грн., який мав бути оплачений по 17.12.2014 включно, та заборгованість по оплаті якого станом на 18.12.2014 становить 55822,96 грн., і в матеріалах справи відсутні докази її погашення на даний час.

Претензій щодо якості та комплектності вищевказаного Товару, а також щодо обумовленої Договором супроводжувальної документації, від Відповідача не надходило, проте і повної оплати також проведено не було. Матеріали справи не містять доказів протилежного.

Гарантійним листом від 11.12.2014 Відповідач зобов'язався оплатити отриманий товар, однак своїх зобов'язань не виконав.

Факт наявності у Відповідача вищевказаної заборгованості, яка не була погашена на час подання позову та залишається непогашеною на даний час, Позивачем належним чином відповідно до ст.ст. 525, 526, 530 ЦК України та ст. 193 ГК України доведений, документально підтверджений і Відповідачем не спростований, тому заявлені позовні вимоги про стягнення 55822,96 грн. заборгованості визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

При цьому судом відхиляються заперечення Відповідача, що недотримання Позивачем встановленого п. 7.6 Договору обов'язку розглядати суперечності протягом 15 днів з моменту отримання претензії, є підставою для відмови у позові, та суд зазначає, що строки оплати спірної партії поставленого Товару чітко прописані в Специфікації №1 та недотримання порядку претензійного листування ані за умовами Договору (у т.ч. Специфікації №1), ані за нормами чинного законодавства не є відкладальною обставиною щодо обов'язку Відповідача оплатити поставлений товар, зокрема за умови, що строки оплати Товару чітко встановлені цивільно-правовим договором між сторонами.

Щодо заявлених до стягнення санкцій у вигляді пені, 3% річних та інфляційних, то суд зазначає, що дійсно, виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, Відповідач є порушником грошового зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом, та зокрема у вигляді нарахування та стягнення інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України та пені на підставі статей 546, 549 ЦК України, з урахуванням скороченого строку нарахування пені відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України та положень Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань».

Перевіривши доданий Позивачем до позову розрахунок інфляційних та 3% річних на підставі ст. 625 ЦК України, суд дійшов висновку про його обґрунтованість, арифметичну правильність, відповідність вимогам закону та умовам Договору, та зокрема оскільки ці санкції не перевищують дозволені до стягнення згідно з законом, тому позовні вимоги про стягнення 201,88 грн. 3% річних та 1674,69 грн. інфляційних визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Посилання Позивача, що згідно з п. 7.4 Договору, на підставі якого Позивач заявляє вимоги про стягнення пені, за домовленістю сторін підлягає стягненню пеня в розмірі 10% від простроченої суми за кожен день прострочення у тому числі в примусовому порядку судом відхиляються. Так, за приписом статті 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» та частини другої статті 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня. Якщо в укладеному сторонами договорі зазначено вищий розмір пені, ніж передбачений у цій нормі, застосуванню підлягає пеня в розмірі згаданої подвійної облікової ставки. Аналогічну правову позицію викладено в п. 2.9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань».

Отже суд робить власний розрахунок пені наступним чином:

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
55822.9618.12.2014 - 30.01.20154414.0000 %0.077 %*1884.22

Таким чином обґрунтованою є сума пені в розмірі 1884,22 грн.

Загалом позовні вимоги визнаються судом частково обґрунтованими та підлягають задоволенню в наступних розмірах: 55822,96 грн. заборгованості, 201,88 грн. 3% річних, 1674,69 грн. інфляційних та 1884,22 грн. пені. Заявлене Відповідачем клопотання про зменшення санкцій за ст. 233 ГК України судом відхиляється, оскільки визнані судом обґрунтованими до стягнення штрафні санкції не є надмірно великими порівняно із сумою заборгованості (разом становлять до 6% від розміру заборгованості).

Судовий збір відповідно до статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Енергопром компані» (м. Київ, вул. Сосюри, 6; ідентифікаційний код 32960121) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «НВП «САБ-Іскан Груп» (м. Київ, вул. Чигоріна, 55; ідентифікаційний код 38451001) 55822 (п'ятдесят п'ять тисяч вісімсот двадцять дві) грн. 96 коп. заборгованості, 201 (двісті одну) грн. 88 коп. 3% річних, 1674 (одну тисячу шістсот сімдесят чотири) грн. 69 коп. інфляційних, 1884 (одну тисячу вісімсот вісімдесят чотири) грн. 22 коп. пені, а також 1191 (одну тисячу сто дев'яносто одну) грн. 68 коп. судового збору.

Видати наказ.

У іншій частині в задоволенні позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2015

Суддя Сташків Р.Б.