РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Справа № 924/1564/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючої судді Олексюк Г.Є.

суддів Гулова А.Г.

суддів Петухов М.Г.

при секретарі судового засідання Юрчук Ю.М.

розглянувши апеляційну скаргу позивача Біленького Леоніда Анатолійовича на рішення господарського суду Хмельницької області від 25.12.14 р.

у справі № 924/1564/14 (суддя Муха М.Є. )

позивач Біленький Леонід Анатолійович м.Полонне

відповідач Публічне акціонерне товариство "Полонський гірничий комбінат"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Товариство з обмеженою відповідальністю "Кепітал Менеджмент Груп"

про визнання недійсним рішення наглядової ради від 27.09.2013р.

за участю представників сторін:

позивача - Білого В.В., представника , довіреність у справі

відповідача - Федоров О.С., представника довіреність у справі

третя особа - Шевчука О.П., директор.

Судом роз'яснено представникам сторін права та обов'язки, передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України.

Клопотання про технічну фіксацію судового процесу не поступало, заяв про відвід суддів не надходило.

Розпорядженням керівника апарату № 01-07/25 від 09 лютого 2015 р. був проведений повторний автоматичний розподіл справи № 924/1564/14 у зв"язку з тимчасовою непрацездатністю головуючої судді - Маціщук А.В. Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) визначено колегію: головуюча суддя - Олексюк Г.Є., судді - Гулова А.Г., Петухов М.Г.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 25.12.2014р. (суддя Муха М.Є.) у справі № 924/1564/14 у задоволені позову Біленького Леоніда Анатолійовича до ПАТ "Полонський гірничий комбінат", за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача товариство з обмеженою відповідальністю "Кепітал Менеджмент Груп" про визнання недійсним рішення наглядової ради від 27.09.2013р. відмовлено.

Відмовляючи у позові суд першої інстанції керувався положеннями ч.1 ст. 167 Господарського кодексу України, п.8 ч.1 ст.2 Закону України "Про акціонерні товариства" від 17 вересня 2008 року №514-VI, п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24 жовтня 2008 року № 13 „Про практику розгляду судами корпоративних спорів", рекомендаціями Президії Вищого господарського суду України від 28.12.2008р. №04-5/14 "Про практику застосування законодавства у розгляді справ, що виникають з корпоративних відносин" та прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення позову, у зв"язку з недоведеністю факту порушення корпоративних прав та охоронюваних законом інтересів позивача.

Не погодившись з постановленим рішенням, позивач звернувся з апеляційною скаргою, в якій вказує, що господарський суд Хмельницької області, приймаючи рішення, не повно зв"ясував обставини справи, що мають значення для справи та неправильно застосував норми матеріального права .

Скаржник покликається на ст. ст. 25, 48, ч.1,2 ст.71 Закону України "Про акціонерні товариства" та зауважує, що місцевий суд не врахував встановлений обов'язок виконавчого органу акціонерного товариства надати Наглядовій раді інформацію стосовно правочину, у вчиненні якого є заінтересованість.

Апелянт наголошує, що оскаржене рішення Наглядової ради не відповідає вимогам законодавства, оскільки прийняте з порушенням процедури, встановленої Законом України "Про акціонерні товариства" .

Вказує, що рішення Наглядової ради порушує права та законні інтереси позивача, як учасника (акціонера) товариства.

На думку скаржника, позивач є членом виконавчого органу - Правління Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат", тому, внаслідок порушення процедури, встановленої ст.71 Закону України "Про акціонерні товариства", він був позбавлений можливості приймати участь та впливати на підготовку попередніх висновків та подання на розгляд Наглядової ради проекту договору про відступлення права вимоги.

Оскільки укладання зазначеного договору відбулось на безоплатній основі, вважає що це стало безпосереднім порушенням майнового права позивача як акціонера Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат".

Крім того, скаржник вважає, що має місце порушення його права як акціонера на отримання інформації про діяльність товариства, зокрема не повідомлення його як члена виконавчого органу ПАТ "Полонський гірничий комбінат" про наявність вчиненого правочину, в якому є заінтересованість.

Скаржник зауважує, що прийняте рішення наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 27.09.2013 року не відповідає вимогам чинного законодавства, безпосередньо порушує його права, а тому є підстави для визнання його недійсним.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, а саме скасувати рішення Господарського суду Хмельницької області від 25.12.2014 р. у справі № 924/1564/14 повністю та прийняти нове рішення, яким позов Біленького Леоніда Анатолійовича до Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" м. Полонне про визнання недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 27.09.2013 року задовольнити в повному обсязі.

Відповідач відзив на апеляційну скаргу не подав, що відповідно до ч. 2 ст. 96 ГПК України не перешкоджає перегляду рішення місцевого господарського суду.

У відзиві на апеляційну скаргу третя особа заперечує проти тверджень, викладених у зазначеній апеляційній скарзі з причин їх надуманості, невідповідності фактичним обставинам справи і вимогам чинного законодавства з огляду на таке.

Так, на думку третьої особи, апелянт у скарзі не наводить жодної обставини, яка б не була досліджена та оцінена судом, натомість фактично дублює обставини та аргументи, що викладались ним у позовній заяві та яким була надана належна оцінка суду.

Третя особа зазначає, що апелянт не наводить будь-яких доказів порушення його корпоративних прав прийнятим рішенням наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 27.09.2013 року.

Вважає, що заперечення законності вищезазначеного рішення наглядової ради здійснюється ним неправомірно.

Крім того, просить врахувати, що правомірність укладення договору про відступлення права вимоги вже доведена господарськими судами усіх інстанцій. (Рішення господарського суду Хмельницької області від 11.06.2014 р., Постанова Рівненського апеляційного господарського суду від 02.09.2014 р., Постанова Вищого господарського суду України від 18 листопада 2014 р. у справі № 924/478/14).

Вказує, що заяви апелянта про неповне з'ясовування обставин, що мають значення для справи та неправильне застосування норм матеріального права, не відповідають дійсності. За таких обставин просить рішення господарського суду Хмельницької області від 25 грудня 2014 року залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник апелянта підтримав вимоги апеляційної скарги та зауважив, що прийняте рішення Наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 27.09.2013 року не відповідає вимогам чинного законодавства, безпосередньо порушує його права, а тому є підстави для визнання його недійсним.

Просить задовольнити вимоги апеляційної скарги, скасувати рішення господарського суду Хмельницької області від 25.12.2014 р. у справі № 924/1564/14 повністю та прийняти нове рішення, яким позов Біленького Леоніда Анатолійовича до Публічного акціонерного товариства "Полонський гірничий комбінат" м. Полонне про визнання недійсним рішення Наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" від 27.09.2013 року задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав апеляційну скаргу та додатково пояснив, що підприємству не було відомо про засідання Наглядової ради , а Голова правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат" - Мирончук О.М. на нього не запрошувався. Не заперечував щодо задоволення апеляційної скарги.

Представник третьої особи в судовому засіданні підтримав пояснення, викладені у відзиві, просив рішення господарського суду Хмельницької області від 25.12.2014р. залишити без змін.

У відповідності до статті 101 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. У процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Заслухавши пояснення сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши повноту з'ясування та доведеність всіх обставин, що мають значення для справи, дослідивши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права при винесенні оскарженого рішення, судова колегія вважає, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції , 27.09.2013р. на засіданні наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат" надано дозвіл голові правління товариства Мирончуку О.І. на укладання договору про відступлення права вимоги з ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп" ( а.с. 9-10).

В подальшому, 27.09.2013р. між ПАТ "Полонський гірничий комбінат" (первісний кредитор) та ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп" (новий кредитор) укладено договір №27.09/13 про відступлення права вимоги ( а.с.62-63).

Відповідно до п.п.1.1 вказаного Договору первісний кредитор передає новому кредитору, а новий кредитор приймає право вимоги, що належить первісному кредитору. Право вимоги, що згідно даного договору передається первісним кредитором новому кредитору виникло у первісного кредитора як поручителя на підставі договору поруки від 03.02.12р., що був укладений між ПАТ "Брокбізнесбанк", після виконання поручителем (первісним кредитором) зобов'язань ПАТ "Хмельницьке ШБУ-562 (боржник) перед ПАТ "Брокбізнесбанк" за договором про відкриття кредитної лінії №0245-2008 від 25.02.2008р. За цим договором новий кредитор одержує право (замість первісного кредитора) вимагати від боржника належного виконання всіх зобов'язань, що виникли в останнього за договором про відкриття кредитної лінії №0245-2008 від 25.02.2008р. у т.ч. щодо сплати санкцій і збитків, заподіяних невиконанням чи неналежним виконанням зазначених зобов'язань, а також тих, що забезпечували їх виконання.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач Біленький Л.А. вважає, що рішення наглядової ради від 27.09.13 р. , яке оформлено протоколом № 15, порушує його права як акціонера ПАТ "Полонський гірничий комбінат, у зв "язку з чим останній звернувся до суду. Зокрема, позивач як в суді першої інстанції так і під час апеляційного провадження покликався на те, що він є членом виконавчого органу - Правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат", тому в наслідок порушення процедури, встановленої ст.71 Закону України "Про акціонерні товариства" останній був позбавлений можливості приймати участь та впливати на підготовку попередніх висновків та подання на розгляд Наглядової ради проекту договору про відступлення права вимоги.

Крім того, його правова позиція ґрунтується на тому, що заінтересована особа Шевчук О.П. на момент підписання договору про відступлення права вимоги був директором ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп" та головою ревізійною комісії ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та про свою заінтересованість не повідомив відповідно до норм Закону України "Про акціонерні товариства" та порушив його права на отримання інформації про діяльність товариства.

Аналізуючи встановлені обставини справи, колегія суддів відзначає, що пунктом 38 постанови Пленуму Верховного Суду України "Про практику розгляду судами корпоративних спорів" № 13 від 24.10.2008 р., учасники товариства (акціонери), а також інші особи, права та законні інтереси яких порушено рішенням наглядової ради чи виконавчого органу товариства, вправі оскаржити до суду відповідні рішення як акти, оскільки наглядова рада та виконавчий орган товариства є його органами управління, що приймають обов'язкові для виконання рішення. Це відповідає також нормі ст. 55 Конституції Україні.

Згідно ч. 1 ст. 51 Закону України "Про акціонерні товариства" наглядова рада акціонерного товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та цим законом, контролює та регулює діяльність виконавчого органу.

Пунктом 13.1 Статуту ПАТ " Полонський гірничий комбінат" визначено, що управління товариством здійснюють : вищий орган товариства - Загальні збори акціонерів, наглядова рада, виконавчий орган - правління товариства ( а.с. 74).

В свою чергу пунктами 2.1,2.2 Положення про Наглядову раду ПАТ " Полонський гірничий комбінат" визначено, що наглядова рада товариства є органом, що здійснює захист прав акціонерів товариства, і в межах компетенції, визначеної статутом та Законом України "Про акціонерні товариства", контролює та регулює діяльність Виконавчого органу. Метою діяльності Наглядової ради є захист прав та законних інтересів акціонерів, забезпечення досягнення максимального прибутку та збільшення активів товариства, забезпечення повноти, достовірності та об'єктивності публічної інформації про товариство ( а.с. 17, зворот).

Як встановлено місцевим господарським судом 27.09.13р. відбулось засідання наглядової ради ПАТ "Полонський гірничий комбінат", яке було оформлено протоколом № 15. Першим питанням порядку денного зазначеного засідання було надання голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат " дозволу на укладання договору про відступлення права вимоги з ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп". Відповідно до вказаного протоколу, Шевчук О.П. який будучи одночасно головою ревізійної комісії ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та директором ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп" повідомив про свою заінтересованість голову правління та наглядову раду. ( а.с.141).

В свою чергу, Наглядова рада ухвалила надати дозвіл голові правління ПАТ "Полонський гірничий комбінат " Мирончуку О.І. на укладання договору про відступлення права вимоги з ТОВ "Кепітал Менеджмент Груп".

Колегія суддів апеляційної інстанції відзначає, що засідання членів наглядової ради відбулось за наявності кворуму згідно п.15.21 Статуту ПАТ "Полонський гірничий комбінат", а саме на засіданні наглядової ради були присутніми три члени з п"яти,а саме голова Гладуняк І.В., та два члени наглядової ради - Федорчук О.М., Магдін О.М., запрошені: Мирончук О.І. - голова Правління ПАТ " Полонський гірничий комбінат", Шевчук О.П. - голова Ревізійної комісії ПАТ " Полонський гірничий комбінат".

Наглядова рада при прийнятті спірного рішення діяла в межах повноважень, наданих їй Статутом ПАТ "Полонський гірничий комбінат" та чинним законодавством, з огляду на таке.

Так, відповідно до частини 1 та 2 ст. 71 Закону України "Про акціонерні товариства", особою, заінтересованою у вчиненні акціонерним товариством правочину, вважається посадова особа органів товариства ; член її сім"ї - чоловік ( дружина), батьки ( усиновителі), опікун ( піклувальник), брат, сестра, діти та їхні чоловіки ( дружини); юридична особа , в якій частка, що належить посадовій особі органів товариства , членам її сім"ї, становить 25 і більше відсотків; акціонер, який одноосібно або разом із членами її сім" володіє 25 і більше відсотками простих акцій товариства , якщо зазначена особа (особи - разом або окремо) відповідає принаймні одній із нижченаведених ознак:

1)є стороною такого правочину або є членом виконавчого органу юридичної особи, яка є стороною правочину;

2)отримує винагороду за вчинення такого правочину від товариства (посадових осіб товариства) або від особи, яка є стороною правочину;

3) внаслідок такого правочину придбає майно;

4)бере участь у правочині як представник або посередник (крім представництва товариства посадовими особами).

Відповідно до пункту 19.9 Статуту ПАТ "Полонський гірничий комбінат", особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов"язана протягом 3 (трьох) робочих днів з моменту виникнення в неї заінтересованості поінформувати той орган членом якого вона є, Голову Правління та Наглядову раду про наявність у неї такої заінтересованості ( а.с. 88).

Відповідно до п. 19.10 Статуту голова правління зобов»язаний протягом 5(п»яти ) днів з моменту отримання відомостей про можливість вчинення правочину,щодо якого є заінтересованість,надати членам наглядової Ради інформацію стосовно правочинів,у вчиненні яких товариство заінтересоване, зокрема про : предмет правочину,вартість одиниці товару або послуг,якщо вона передбачена правочином, загальну суму правочину щодо придбання ,відчуження або можливості відчуження майна, виконання робіт ,надання або отримання послуг,особу,яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину.

Зазначене кореспондується з приписами ч.1,2 ст. 71 Закону України « Про акціонерні товариства»,відповідно до яких особа, заінтересована у вчиненні правочину, зобов'язана протягом трьох робочих днів з моменту виникнення у неї заінтересованості поінформувати товариство про наявність у неї такої заінтересованості та виконавчий орган акціонерного товариства зобов'язаний протягом п'яти робочих днів з дня отримання відомостей про можливість вчинення правочину, щодо якого є заінтересованість, надати наглядовій раді (у разі відсутності наглядової ради - кожному акціонеру персонально) інформацію стосовно правочину, у вчиненні якого є заінтересованість, зокрема про: 1) предмет правочину;2) вартість одиниці товару або послуг, якщо вона передбачена правочином;3) загальну суму правочину щодо придбання, відчуження або можливості відчуження майна, виконання робіт, надання або отримання послуг;4) особу, яка має заінтересованість у вчиненні такого правочину.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено в суді апеляційної інстанції, при прийнятті спірного рішення на засіданні Наглядової ради 27 вересня 2013 року, були дотримані норми Закону та положення Статуту ПАТ "Полонський гірничий комбінат", зокрема Шевчук О.П. повідомив Голову правлення та Наглядову раду, що він є особою, заінтересованою у вчиненні правочину про відступлення права вимоги. В свою чергу, голова правління Мирончук О.І. повідомив Наглядову раду про необхідність укладення договору про відступлення права вимоги. Враховуючи дану обставину, Наглядова рада прийняла рішення щодо вчинення такого правочину товариством.

Відтак, апеляційний господарський суд вважає , що при прийнятті спірного рішення Наглядової ради були дотримані вимоги законодавства, Статуту та Положення про наглядову Раду, а тому у суду відсутні підстави для визнання його недійсним.

Крім того , правомірність укладення договору про відступлення права вимоги, на вчинення якого Наглядовою радою дано дозвіл, вже доведена господарськими судами усіх інстанцій,що стверджується рішенням господарського суду Хмельницької області від 11.06.2014 р., залишеними без змін постановами Рівненського апеляційного господарського суду від 02.09.2014 р. та Вищого господарського суду України від 18 листопада 2014 р. у справі №924/478/14.

За змістом статей 33 і 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог. Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості.

Згідно з ч. 1 ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ч. 3 ст. 167 Господарського кодексу України, корпоративними відносинами є відносини, що виникають, змінюються та припиняються щодо корпоративних прав. При цьому, корпоративними правами, в силу ч.1 цієї норми, є права особи, частка якої визначається у статутному фонді (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Пунктом 8 ст. 2 Закону України "Про акціонерні товариства" передбачено, що корпоративні права це сукупність майнових і немайнових прав акціонера - власника акцій товариства, які випливають з права власності на акції, що включають право на участь в управлінні акціонерним товариством, отримання дивідендів та активів акціонерного товариства у разі його ліквідації відповідно до закону, а також інші права та правомочності, передбачені законом чи статутними документами.

Так, реалізуючи передбачене статтею 64 Конституції України право на судовий захист, звертаючись до суду, особа вказує в позові власне суб'єктивне уявлення про порушене право чи охоронюваний інтерес та спосіб захисту.

У Рішенні Конституційного Суду України N 18-рп/2004 від 01.12.2004р. у справі N 1-10/2004 щодо офіційного тлумачення окремих положень частини першої статті 4 Цивільного процесуального кодексу України (справа про охоронюваний законом інтерес) зазначено, що "акціонер може захищати свої безпосередні права чи охоронювані законом інтереси шляхом звернення до суду у випадку їх порушення, оспорювання чи невизнання самим акціонерним товариством, учасником якого він є, органами чи іншими акціонерами цього товариства. Порядок судового захисту порушених будь-ким, у тому числі третіми особами, прав чи охоронюваних законом інтересів акціонерного товариства, які не можуть вважатися тотожними простій сукупності індивідуальних охоронюваних законом інтересів його акціонерів, визначається законом.

Обґрунтовуючи як свої позовні вимоги,так і вимоги апеляційної скарги, позивач стверджує, що порушення своїх прав як акціонера він вбачає у тому, що він був позбавлений можливості приймати участь та впливати на підготовку попередніх висновків та подання на розгляд Наглядової ради проекту договору про відступлення права вимоги,було порушено його майнове право як акціонера ,оскільки укладання зазначеного договору відбулось на безоплатній основі та мало місце порушення його права як акціонера на отримання інформації про діяльність товариства, зокрема не повідомлення його як члена виконавчого органу ПАТ "Полонський гірничий комбінат" про наявність вчиненого правочину, в якому є заінтересованість.

Так, колегія суддів зауважує, що позивач звернувся до господарського суду за захистом своїх прав як акціонера, відповідно повинен був довести порушення його прав як акціонера спірним рішенням наглядової ради. Однак, позивач Біленький Л.А. всупереч приписам ст. 33,43 ГПК України не надав суду доказів, які б свідчили про дійсне порушення його прав, (наприклад, обґрунтований розрахунок отриманих ним дивідендів внаслідок відчуження майна ( з врахуванням належної йому кількості простих іменних акцій-147, що становить 0,0018 % від загальної кількості), у зв"язку з чим відсутні правові підстави для задоволення його вимог. Аналогічна правова позиція викладена у пункті 11 Постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів".

Крім того , пояснення представника відповідача про відсутність на оспорюваному засіданні Наглядової Ради голови правління Мирончука О.І. спростовується належним чином засвідченими копіями нотаріально посвідчених пояснень членів Наглядової Ради Магдина О.М.,Федорчука О.М. та Гладуняка І.В. (а.с. 30-32) та протоколом засідання Наглядової ради від 27 вересня 2013 р.

За таких обставин, доводи апеляційної скарги не спростовують правильного висновку суду першої інстанції.

В силу ст.ст. 33, 38, 43, 47 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, коли кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, а суд, оцінивши подані по справі докази за своїм внутрішнім переконанням, яке ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, повинен прийняти рішення за результатами обговорення усіх цих обставин.

Апеляційний господарський суд вважає, що судом першої інстанції в порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно досліджено матеріали справи та вірно застосовані норми процесуального і матеріального права, у зв'язку з чим відсутні правові підстави для задоволення апеляційної скарги Біленького Л.А. та скасування чи зміни рішення господарського суду Хмельницької області від 25 грудня 2014 року у справі № 924/1564/14.

Судовий збір за подачу апеляційної скарги у зв"язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст. 49 ГПК України покладається на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49,99,101,103,105 ГПК України, суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Хмельницької області від 25.12.2014 р. у справі № 924/1564/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу Біленького Леоніда Анатолійовича залишити без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуюча суддя Олексюк Г.Є.

Суддя Гулова А.Г.

Суддя Петухов М.Г.