номер провадження справи 10/19/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 Справа № 908/534/15-г

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ

до відповідача: Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Донецьк

про стягнення 188 395 078 грн. 08 коп.

Суддя: Алейникова Т.Г.

Представники сторін:

від позивача - Остапенко В. М., на підставі довіреності № 14-109 від 18.04.2014 р.;

від відповідача - Антофій М.О., на підставі довіреності № юр/2483 від 30.12.2014 р.;

У судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглядається позовна заява Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Донецьк про стягнення заборгованості за договором №192-БО купівлі-продажу природного газу від 01.08.2012 р. в розмірі 188 395 078 грн. 08 коп., яка складається з суми основного боргу, що складає 139 356 560,96 грн., пені у розмірі 10 322 182, 94 грн., 7% штрафу у розмірі 19 516, 31 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 30 557 056, 29 грн., трьох відсотки річних у розмірі 8 139 761, 58 грн.

Відповідно до Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., витягом автоматичного розподілу справи між суддями від 27.01.2015 р., справу 908/534/15-г передано на розгляд судді Алейниковій Т.Г.

Ухвалою господарського суду від 28.01.2015 р. порушено провадження у справі №908/534/15-г. Справі присвоєно номер провадження № 10/19/15, її розгляд призначено на 23.02.2015 р.

Представник позивача у судовому засіданні 23.02.2015 р. підтримав свої вимоги. Представник відповідача у судове засідання 23.02.2015 р. не з'явився, направив на адресу суду заяву про відкладення розгляду справи, відзив не направив.

У відповідності до ст. 22 ГПК України, сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Статтею 77 ГПК України встановлено, що нез'явлення в судове засідання представників сторін, інших учасників судового процесу, є підставою для відкладення розгляду справи в межах строків, встановлених ст. 69 ГПК України.

У зв'язку з неявкою у судове засідання відповідача, ненадання відзиву на позовну заяву та для отримання всіх необхідних документів по справі, судом було відкладено розгляд справи на 18.03.2015 р. о 10 год. 15 хв.

Представник відповідача у судовому засіданні надав відзив, в якому проти позову заперечував та просив суд задовольнити позовні вимоги частково. Також відповідач в судовому засіданні надав клопотання про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 18.03.2015 р. представник позивача підтримав свої вимоги викладені в позовній заяві та заперечував проти клопотання відповідача про зменшення розміру позовних вимог.

У судовому засіданні 18.03.2015 р., розгляд справи був закінчений, судом оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

За клопотанням представників сторін, справа розглянута без застосування засобів технічної фіксації судового процесу.

Вивчивши матеріали справи та проаналізувавши докази надані представниками сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

Абзацом 2 ст. 15 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України №28-р від 02.09.2014, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, визначено, що розгляд господарських справ, підсудних, зокрема, господарському суду Донецької області - здійснюється господарським судом Запорізької області.

Враховуючи, що господарські справи підсудні господарському суду Донецької області розглядаються господарським судом Запорізької області та зважаючи на приписи розпорядження Вищого господарського суду України №28-р від 02.09.2014, дана позовна заява підлягає розгляду господарському суду Запорізької області.

01 серпня 2012 року між Публічним акціонерним товариством «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (далі - Позивач, Продавець) та Обласним комунальним підприємством «Донецьктеплокомуненерго» (далі - Відповідач, Покупець) було укладено договір № 192-БО купівлі-продажу природного газу (далі -Договір).

Відповідно до розділу 1 Договору Продавець зобов'язався передати у власність Покупцю у 2012 році імпортований природний газ за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00, та/або природний газ видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України «Про засади функціонування ринку природного газу», (надалі - газ), виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами, а покупець зобов'язався прийняти та оплачувати газ на умовах цього Договору.

На виконання умов Договору позивач поставив протягом серпня - грудня 2011 року, а відповідач прийняв природний газ в обсязі 30 011, 912 тис. куб. м. на загальну суму 139 907 610, 61 грн., що підтверджуються актами приймання - передачі природного газу:

- від 31.08.2012 р. за серпень 2012 р. на суму 116 398, 90 грн.;

- від 30.09.2012 р. за вересень 2012 р. на суму 137 083, 00 грн.;

- від 26.11.2012 р. за вересень 2012 р. на суму 25 322, 55 грн.;

- від 27.11.2012 р. за жовтень 2012 р. на суму 222 430, 07 грн.;

- від 27.11.2012 р. за жовтень 2012 р. на суму 13 493 618, 61 грн.;

- від 30.11.2012 р. за листопад 2012 р. на суму 828 334, 55 грн.;

- від 30.11.2012 р. за листопад 2012 р. на суму 45 862 904, 65 грн.;

- від 31.12.2012 р. за грудень 2012 р. на суму 1 594 271, 76 грн.;

- від 31.12.2012 р. за грудень 2012 р. на суму 77 627 246, 52 грн..

Таким чином позивачем передано відповідачу природний газ на загальну суму 139 907 610, 61 грн.

Пунктом 6.1. договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно грошовими коштами шляхом 100 % поточної оплати протягом місяця поставки газу.

Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14 числа наступного за місяцем поставки газу.

Відповідач перерахував на рахунок позивача грошові кошти в якості оплати поставленого природного газу в сумі 551 049, 65 грн., що підтверджується довідкою про операції та довідкою про сальдо.

Таким чином, відповідач не повністю виконав зобов'язання з оплати поставленого природного газу. Станом на момент подання позову до суду, сума основного боргу відповідача за природний газ, спожитий в серпні 2012 - грудні 2012 року, складає

139 356 560, 96 грн.

Крім цього, всупереч п. 1.1. та п. 6.1. Договору, відповідач неодноразово порушував строки оплати поставленого природного газу, виконував зобов'язання неналежним чином, з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Одним з наслідків порушення зобов'язання, передбачених ст. 611 ЦК України, є сплата неустойки. Згідно зі ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 7.2. Договору передбачено, що у разі невиконання покупцем умов пункту 6.1. умов цього Договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю крім суми заборгованості, пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 (тридцять) днів додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу.

Керуючись вищевказаними нормами діючого законодавства, та умовами Договору, Позивачем було здійснено нарахування пені та штрафу за порушення грошових зобов'язань по договору № 192-БО від 01.08.2012р.

Загальний розмір пені на момент подання позову до суду склав 10 322 182, 94 грн.

У відповідності до пункту 7.2 Договору № 192-БО від 01.08.2012р. за прострочення платежів понад 30 (тридцять) днів Покупець зобов'язаний додатково сплатити штраф у розмірі 7 (семи) відсотків від суми простроченого платежу, що загалом складає 19 516, 31 грн.

Частина 2 ст. 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Оскільки відповідачем несвоєчасно виконані умови Договору щодо оплати отриманого природного газу, тому він зобов'язаний сплатити на користь позивача суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, розмір яких на момент подання позову до суду склав 30 557 056, 29 грн. (інфляційні) та 8 139 761,58 грн. (3% річних).

Підсумовуючи наведе, Обласне комунальне підприємство «Донецьктеплокомуненерго» за договором № 192-БО від 01.08.2012 р. зобов'язано сплатити Публічному акціонерному товариству «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» за природний газ, спожитий в серпні 2012 - грудні 2012 року, суму основного боргу, що складає 139 356 560, 96 грн., пеню у розмірі 10 322 182, 94 грн., 7 % штрафу у розмірі 19 516, 31 грн., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 30 557 056, 29 грн., та три відсотки річних у розмірі 8 139 761, 58 грн., загалом 188 395 078, 08 грн.

Своїми діями відповідач порушив права Публічного акціонерного товариства -Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України», у зв'язку з чим останнє на підставі ст.1 ГПК України вимушене звернутись до суду.

Враховуючи вищевикладене, вивчивши матеріали справи та проаналізувавши надані докази, суд вважає за необхідне задовольнити позовні вимоги частково, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 173 Господарського Кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформації тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

18.03.2015 р. представник відповідача надав до суду клопотання про зменшення розміру позовних вимог. Свою заяву відповідач обґрунтовує тим, що його підприємство на протязі тривалого часу перебуває у скрутному фінансово-економічному становищі. Відповідач зазначає, що діяльність його підприємства має явно виражений збитковий характер у зв'язку з наявністю воєнного конфлікту на його території. Керуючись ст. 22 ГПК України, відповідач в своєму клопотанні просить суд зменшити розмір заявлених вимог по стягненню пені та 7 % штрафу на 80 %. Суд заяву відповідача про зменшення розміру позовних вимог приймає та задовольняє частково, а саме зменшивши пеню та 7 % штрафу на 50 %, стягнувши з відповідача пеню в сумі 516 1092,00 грн., та 7 % штрафу в розмірі 9 759, 00 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання: нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Невиконанням своїх грошових зобов'язань Відповідач порушив вищевказані вимоги законодавства й умови діючого Договору.

Згідно п. 4 ст. 538 ЦК України, якщо зустрічне виконання обов'язку здійснено однією із сторін, не дивлячись на невиконання другою стороною свого обов'язку, друга сторона повинна виконати свій обов'язок.

Відповідно до ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитор) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Ст. 218 Господарського кодексу України встановлено, що підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Як свідчать надані суду документи, між сторонами склалися господарські відносини, що породили взаємні обов'язки.

Наведені докази і доводи свідчать про те, що відповідач Обласне комунальне підприємство "Донецьктеплокомуненерго", м. Донецьк в односторонньому порядку протиправно відмовився від виконання взятих на себе зобов'язань за умовами договору №192-БО купівлі-продажу природного газу від 01.08.2012 р. і добровільно не сплатив борг.

Відповідач в судовому засіданні проти заявлених позовних вимог заперечував частково та просив суд зменшити розмір позовних вимог в частині стягнення пені та 7 % штрафу.

Відповідно до ч. 3 ст. 83 ГПК України, Господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Обставини, викладені у справі позивачем були підтверджені належними доказами.

Згідно з ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вищевикладене, проаналізувавши надані докази, суд частково задовольняє позов Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Донецьк про стягнення заборгованості за договором №192-БО купівлі-продажу природного газу від 01.08.2012 р. в розмірі 183224230 грн. 00 коп., яка складається з суми основного боргу, що складає 139 356 560,96 грн., пені у розмірі 516 1092, 00 грн., 7% штрафу у розмірі 9 759, 00 грн., суми на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 30 557 056, 29 грн., трьох відсотки річних у розмірі 8 139 761, 58 грн.

В іншій частині позову відмовити.

Відповідно до ст. 4 Закону України «Про судовий збір» - судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подасться до суду; ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлюється 2 % від ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

Відповідно до ч. 3 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається повністю на відповідача, внаслідок неправильних дій якого виник спір у суді.

Керуючись ст. 22, 44, 49, 82 п.3 ст. 83, 84, ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України", м. Київ до Обласного комунального підприємства "Донецьктеплокомуненерго", м. Донецьк задовольнити частково.

Стягнути з Обласного комунального підприємства «Донецьктеплокомуненерго» (83086, м. Донецьк., вул. Донецька, буд. 38, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» (01001, м. Київ, вул. Б. Хмельницького, 6, ) - суму основного боргу, що складає 139 356 560 (сто тридцять дев'ять мільйонів триста п'ятдесят шість тисяч п'ятсот шістдесят) грн. 96 коп., пеню у розмірі 516 1092 (п'ять мільйонів сто шістдесят одна тисяча дев'яносто дві) грн. 00 коп., 7 % штрафу у розмірі 9 759 (дев'ять тисяч сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 00 коп., суму на яку збільшився борг в наслідок інфляційних процесів за весь час прострочення, що складає 30 557 056 (тридцять мільйонів п'ятсот п'ятдесят сім тисяч п'ятдесят шість) грн. 29 коп., та три відсотки річних у розмірі 8 139 761 (вісім мільйонів сто тридцять дев'ять тисяч сімсот шістдесят одна) грн. 58 коп. та судові вирити по сплаті судового збору у сумі - 73 080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн. 00 коп.

Видати наказ.

В іншій частині позову відмовити.

Суддя Т.Г. Алейникова

Рішення підписане 24.03.2015 р.