РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 924/1718/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючий суддя Бучинська Г.Б., суддя Філіпова Т.Л. , суддя Василишин А.Р.

при секретарі: Мухомеджанов Д.Ю.

за участю представників сторін:

від позивача: - Парубій М.М. (дов. № б/н від 25.11.2014р.)

- Конашевич Г.І. (керівник)

від відповідача: представник не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу позивача на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.14 р. у справі № 924/1718/14 (суддя С.В. Заверуха)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Галкон Плюс" м.Тернопіль

до Лютарської сільської ради с.Лютарка Ізяславський район

про стягнення 74588,40 грн. заборгованості за Додатковою угодою від 02.01.14р. до договору підряду №170722012 від 03.08.12р. згідно акту приймання-виконання будівельних робіт №27012014 за січень 2014р.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "Галкон Плюс" (надалі - позивач) звернулось в господарський суд Хмельницької області з позовною заявою (а.с. 2-4) до Лютарської сільської ради (надалі -відповідач), в якій просить стягнути 74588,40 грн. заборгованості.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 10.12.14 р. (а.с. 216-218) в позові відмовлено.

В обґрунтування свого рішення суд першої інстанції вказав, що всі роботи, передбачені умовами договору підряду № 17072012 від 03.08.2012р. на загальну суму 475139,60 грн., були прийняті та оплачені відповідачем, як то передбачено умовами договору підряду; виконання позивачем додаткових робіт з відповідачем не погоджувалось, доказів повідомлення відповідача про необхідність проведення додаткових робіт позивачем не надано, а матеріали справи не містять доказів узгодження між сторонами додаткових робіт на суму 74588,40 грн., суд першої інстанції прийшов висновку про те, що вимоги позивача про стягнення з відповідача 74588,40 грн. є необґрунтованими, позивачем належними та допустимими доказами не доведеними, а тому не підлягають задоволенню.

Не погоджуючись із винесеним рішенням суду першої інстанції, позивач звернувся з апеляційною скаргою (а.с. 226-235) до Рівненського апеляційного господарського суду, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.14 року у даній справі скасувати та прийняти нове, яким позов задоволити.

Апеляційну скаргу позивач обґрунтовує тим, що вартість будівельних робіт, машин і механізмів, вартість матеріалів зазначених в акті виконаних будівельних робіт за січень 2014 р., підтверджується наданими позивачем належними письмовими документами, наявними в матеріалах справи.

Скаржник зокрема зазначає, що у разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису.

Позивач вважає, що судом першої інстанції не взято до уваги те, що відсутність у замовника своєчасно висловлених зауважень до виконаних робіт підрядником свідчить про прийняття робіт та виникнення у останнього обов'язку щодо їх оплати.

В підтвердження викладеного посилається, зокрема, на: ст. ст. 853, 854, 877, 882 ЦК України.

Відповідач у відзиві на апеляційну скаргу (а.с. 242-243), заперечив вимоги апеляційної скарги, оскільки вважають, що посилання скаржника, викладені в апеляційній скарзі, є безпідставними та необґрунтованими. Зокрема, відповідач стверджує, що підрядник згідно закону, у визначений термін мав зупинити роботи, обґрунтувати необхідність зміни кошторису, отримати погодження замовника на його зміну, і лише після цього продовжити роботи. При цьому, відповідач розрахувався за виконану позивачем роботу згідно укладеної угоди, актів виконаних робіт та визначеного кошторису.

В запереченнях на апеляційну скаргу представник відповідача стверджує, що частина робіт, включених в акт за січень 2014 р. проведена, а частина не відповідає кошторису робочого проекту, зокрема, роботи по влаштуванню дорожнього корита не проведено взагалі, влаштування щебеневого покриття виконано на 5 см, замість 15 см., покриття не утрамбоване, стовпчики для огорожі були закуплені у 2012 р., площадку для забору води виконана з дорожніх плит б/у, у невстановленому місці, що не відповідає проекту будівництва.

Ухвалою від 03.03.15 р. строк розгляду апеляційної скарги продовжено на 15 днів.

Представник відповідача не реалізував процесуальне право на участь у судовому засіданні суду апеляційної інстанції, хоча про час та місце його проведення був повідомлений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

Враховуючи приписи статті 102 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів визнала за можливе здійснити розгляд апеляційної скарги за відсутності представника відповідача за наявними в матеріалах справи доказами.

Відповідно до ч. 2 ст. 101 ГПК України, апеляційний суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Заслухавши пояснення представників позивача, розглянувши матеріали та обставини справи, апеляційну скаргу, відзиви на апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційну скаргу слід задоволити, а оскаржуване рішення скасувати, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанцій та вбачається з матеріалів справи 03.08.2012р. між Лютарською сільською радою Ізяславського району Хмельницької області (замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Галкон Плюс" (підрядник) укладено договір підряду №17072012.

Відповідно до п. 1.1 Договору, підрядник зобов'язався у відповідності до умов договору своїми силами та засобами виконати комплекс робіт по будівництву водогону.

Замовник за цим договором зобов'язався прийняти та сплатити підряднику за виконані роботи визначену цим Договором грошову суму в порядку та строки, визначені цим Договором (п. 1.3 Договору).

Пунктом 2.1 Договору передбачено, що роботи складаються з поставки матеріалів; монтажу матеріалів.

Відповідно до п. 2.2 Договору, загальна вартість договору визначена динамічною договірною ціною (Додаток №1) становить 475142,00 грн., включаючи ПДВ 20% в сумі 79190,33 грн., в т.ч. за рахунок субвенцій з ДБ на фінансування заходів соц.економ. компенсації ризику населення, яке проживає на території зони спостереження 450000,00 грн., за рахунок власних надходжень 25142,00 грн.

Пунктом 2.4 Договору узгоджено, що при виникненні необхідності виконання не передбачених п. 1.1 цього Договору робіт, Сторони підписують додатковий кошторис (договірну ціну), який є Додатковою угодою до даного Договору, що зумовлює збільшення загальної вартості цього Договору.

Пунктом 2.5 Договору передбачено, що у разі виникнення обставин, що зумовлюють необхідність підвищення вартості робіт, підрядник зобов'язаний письмово повідомити про це замовника протягом 3 днів з моменту виникнення таких обставин.

Замовник протягом 5 днів з дати отримання від підрядника повідомлення про необхідність підвищення вартості робіт письмово повідомляє підряднику про свою згоду або незгоду на збільшення вартості (п. 2.6 Договору).

Відповідно до п. 3.2 Договору оплата за фактично виконані роботи проводиться замовником протягом 10 банківських днів з дня підписання сторонами актів приймання-передавання виконаних робіт.

Пунктом 4.4 Договору передбачено, що роботи за цим Договором вважаються виконаними підрядником у повному обсязі з моменту підписання сторонами акту приймання-передавання виконаних робіт в повному обсязі робіт відповідно до п.п. 7.1, 7.2. Договору.

Підрядник має право залучити на субпідряд необхідних високопрофесійних фахівців (п.5.3).

Відповідно до п. 7.1 Договору, здавання-прийняття від підрядника замовникові результату робіт, оформляється актами приймання-передавання виконаних робіт за відповідні місяці та Акту приймання-передавання виконаних у повному обсязі робіт, який складається на підставі щомісячних актів приймання-передавання виконаних робіт.

Пунктом 13.4 Договору передбачено, що всі зміни та доповнення до останнього дійсні лише за умови, якщо вони зроблені в письмовій формі й підписані уповноваженими особами сторін.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

Як вбачається з матеріалів справи, а саме з: актів приймання-передавання виконаних робіт №210812 за серпень 2012р., № 260912 за вересень 2012р., №251212 за грудень 2012 року, №1109 за листопад 2013р., Довідки про вартість виконаних будівельних робіт від 31.08.2012р., від 27.09.2012р., від 27.12.2012р., від 04.11.2013р., на виконання умов договору підряду, позивач виконав роботи по будівництву водогону на загальну суму 475139,60 грн. та здав їх відповідачу.

Відповідачем на підставі платіжних доручень, сплачено позивачу грошові кошти в сумі 475139,60 грн., що підтверджується наявними в матеріалах справи платіжними дорученнями: №4 від 18.08.2014р. на суму 25134,00 грн., №58 від 13.02.2013р. на суму 12000,00 грн., №57 від 13.02.2013р. на суму 8000,00 грн., №42 від 13.02.2013р. на суму 17000,00 грн., №45 від 13.02.2013р. на суму 5,60 грн., №216 від 22.08.2012р. на суму 41452,80 грн., №217 від 22.08.2012р. на суму 65430,60 грн., №269 від 27.09.2012р. на суму 163574,00 грн., №204 від 14.08.2012р. на суму 142542,60 грн.

Окрім того, на виконання умов Договору підряду, підрядник виконав підрядні роботи щодо будівництва водогону, про що складено акт приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 р. № 27012014 на суму 74588,40 грн., який не підписаний відповідачем (т. 1, а.с. 30-34), та відповідно не оплачений.

27.03.14 р. директор позивача звертався до відповідача з претензією-вимогою про проведення оплати за виконані будівельні роботи за договором підряду у розмірі 74588,40 грн. Однак, дана вимога залишена без задоволення.

З матеріалів справи вбачається, що предметом позову у даній справі є обов'язок відповідача сплатити позивачу 74588,40 грн. по акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 р. № 27012014.

Відмовляючи у задоволенні позову, господарський суд першої інстанцій зазначив, що додаткова угода про внесення змін до договору в частині збільшення вартості виконаних робіт не укладалась, а тому відсутні підстави для задоволення позовних вимог.

Аналізуючи встановлені обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд вважає за необхідне враховувати наступні положення чинного законодавства України.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Згідно ст.509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Пунктом 1 ст.193 Господарського кодексу України та ст.526 ЦК України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (част.1 ст.628 ЦК України).

Згідно із статтею 629 ЦК України договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання.

Частиною 1, 2 ст.837 ЦК України передбачено, що за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу; договір підряду може укладатися на виготовлення, обробку, переробку, ремонт речі або на виконання іншої роботи з переданням її результату замовникові

Відповідно до ст.875 ЦК України, ст. 318 ГК України, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно-кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підрядникові будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, якщо цей обов'язок не покладається на підрядника, прийняти об'єкт або закінчені будівельні роботи та оплатити їх. Договір будівельного підряду укладається на проведення нового будівництва, капітального ремонту, реконструкції (технічного переоснащення) підприємств, будівель (зокрема житлових будинків), споруд, виконання монтажних, пусконалагоджувальних та інших робіт, нерозривно пов'язаних з місцезнаходженням об'єкта. До договору будівельного підряду застосовуються положення цього Кодексу, якщо інше не встановлено законом.

Частиною 1 ст.877 ЦК України передбачено, що підрядник зобов'язаний здійснювати будівництво та пов'язані з ним будівельні роботи відповідно до проектної документації, що визначає обсяг і зміст робіт та інші вимоги, які ставляться до робіт та до кошторису, що визначає ціну робіт; підрядник зобов'язаний виконати усі роботи, визначені у проектній документації та в кошторисі (проектно-кошторисній документації), якщо інше не встановлено договором будівельного підряду.

Згідно п.96 Постанова Кабінету Міністрів України, від 01.08.2005р. №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві", підписання акта приймання-передачі є підставою для проведення остаточних розрахунків між сторонами.

Пунктом 99 Кабінету Міністрів України, від 01.08.2005р. №668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" встановлено, що розрахунки за виконані роботи проводяться на підставі документів про обсяги виконаних робіт та їх вартість. Документи про виконані роботи та їх вартість складаються і підписуються підрядником та передаються замовнику. Замовник перевіряє ці документи і в разі відсутності зауважень підписує їх.

Враховуючи, що спір між сторонами стосується виконання умов договору будівельного підряду, до предмету дослідження у даній справі входить встановлення обставин щодо фактичного виконання робіт за договором, порядок встановлення та коригування їх вартості, підстави зміни договірної ціни. Також встановленню підлягає стан взаєморозрахунків між сторонами.

Згідно зі статтею 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до статті 844 ЦК України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі. Якщо робота виконується відповідно до кошторису, складеного підрядником, кошторис набирає чинності та стає частиною договору підряду з моменту підтвердження його замовником. Кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Якщо виникла необхідність проведення додаткових робіт і у зв'язку з цим істотного перевищення визначеного приблизного кошторису, підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Замовник, який не погодився на перевищення кошторису, має право відмовитися від договору підряду. У цьому разі підрядник може вимагати від замовника оплати виконаної частини роботи.

Підрядник, який своєчасно не попередив замовника про необхідність перевищення приблизного кошторису, зобов'язаний виконати договір підряду за ціною, встановленою договором.

У разі істотного зростання після укладення договору вартості матеріалу, устаткування, які мали бути надані підрядником, а також вартості послуг, що надавалися йому іншими особами, підрядник має право вимагати збільшення кошторису. У разі відмови замовника від збільшення кошторису підрядник має право вимагати розірвання договору.

Приблизний кошторис дає змогу сторонам в ході виконання робіт відступити від визначених в ньому цін без додаткових погоджень і скоригувати їх автоматично, залежно від фактичних витрат підрядника як в бік зменшення так в бік збільшення. Єдина умова для цього - таке перевищення не повинно істотно збільшувати визначений сторонами кошторис, внаслідок проведення додаткових робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, пунктом 2.2 договору встановлено, що загальна вартість договору визначена динамічною Договірною ціною та може бути зменшена (збільшена).

Таким чином, умови договору та положення ст.844 ЦК України, дозволяють підряднику уточнювати (коригувати, збільшувати) ціни на матеріали в процесі виконання робіт та договірних цін на такі роботи, із врахуванням їх фактичного підвищення у виробника.

Суд першої інстанції при винесенні рішення посилається на порушення позивачем ч. 3 ст.. 877 ЦК України та умов договору (п. 2.4), водночас судом не враховано, що дана стаття регламентує збільшення вартості підрядних робіт у зв'язку з необхідністю проведення додаткових робіт, які не враховані в проектно-кошторисній документації.

Водночас, визначені в акті № 27012014 від січня 2014р. роботи не є додатковими в розумні ст.. 877 ЦК України, оскільки найменування робіт і витрат, відображених в акті, визначені робочим проектом на будівництво водогону с. Михля Ізяславського району Хмельницької області (1 черга) (а.с.103), зокрема розділом: кошторисний розрахунок, локальний кошторис № 5-1-1 на улаштування під'їзної дороги та площадки (а.с. 119-120) та локальний кошторис ; 7-2-1 на благоустрій території водонапірної башні (147-148).

А відтак, висновки суду щодо необхідності укладення додаткової угоди в порядку п. 2.4 договору підряду, який передбачає необхідність підписання додаткового кошторису у випадку виконання не передбачених в п. 1.1 договору робіт, є помилковим.

Водночас п. 2.5 договору сторони передбачили, що у разі виникнення обставин, що зумовлюють необхідність підвищення вартості робіт, підрядник зобов'язаний письмово повідомити про це замовника протягом 3 днів з моменту виникнення обставин. Замовник протягом п'яти днів з дати отримання повідомлення від підрядника про необхідність підвищення вартості робіт письмово повідомляє підряднику про свою згоду або незгоду на збільшення вартості (п. 2.6 договору).

Отже, у разі збільшення вартості робіт, що не є не пов'язаним з обсягом, обов'язковість укладення додаткової угоди сторонами не визначалася.

Судом звертається увага на те, що підписуючи акти виконаних робіт 210812, 2208812, 260912, 251212, 1109 та оплачуючи вартість визначених в них робіт, відповідач погодив збільшення вартості підрядних робіт порівняно з вартістю, визначеною проектно-кошторисною документацією, зокрема проектна вартість зовнішніх мереж водопостачання (локальний кошторис 6-1) 96 591 грн., в той час, як фактично виконано та оплачено роботи на загальну суму 169074 грн., з яких 167 581 грн. по акту №210812 та 1493 грн. по акту №1109; проектна вартість робіт: водонапірна башня (локальний кошторис 6-2) 116315 грн., фактично підписано акти та проплачено 186 751,00 грн., з яких 33 129 по акту № 220812, 124 524 грн. по акту № 260912, 29098 грн. по акту № 251212.

Підписання актів на суму вартості фактично виконаних робіт, що є більшою порівняно з вартістю даних робіт згідно проектно-кошторисної документації та подальша їх оплата свідчить про узгодження сторонами збільшення кошторисної вартості виконаних робіт у відповідності до умов договору ( п. п. 2.5, 2.6 ).

Відповідно до ч. 4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформлюється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Згідно з п.7.1 передбачено, що здавання-прийняття від підрядника замовникові результату робіт, оформляється актами приймання-передавання виконаних робіт за відповідні місяці та Акту приймання-передавання виконаних у повному обсязі робіт, який складається на підставі щомісячних актів приймання-передавання виконаних робіт.

Таким чином, передання і прийняття робіт на підставі підписаного в односторонньому порядку акта і виникнення за таким актом прав та обов'язків можливе за наявності реального виконання робіт за договором у разі неотримання обґрунтованої відмови про причини неприйняття робіт (виявлені недоліки) у строк, визначений договором.

Колегія враховує, що наведеної правової позиції дотримується Верховний Суд України при здійсненні перегляду рішень господарських судів у справах зі спорів про стягнення заборгованості за договором підряду (постанова ВСУ від 02.10.2012 у справі №23/236) та Вищий господарський суд України при касаційному перегляді судових рішень у спорах згаданої категорії (постанови ВГСУ від 19.03.2014 у справі №911/3120/13 та від 02.04.2014 у справі №904/5647/13).

Таким чином, відповідно до норм чинного цивільного законодавства підрядник не повинен вчиняти жодних дій щодо спонукання замовника до підписання акта виконаних робіт, а має лише констатувати факт відмови від підписання акта. У свою чергу, обов'язок прийняти виконані роботи, а у випадку виявлення недоліків робіт негайно про них заявити (у тому числі шляхом мотивованої відмови від підписання акта виконаних робіт) законом покладений саме на замовника.

Отже, замовник, який на порушення вимог ст. 882 ЦК України безпідставно (не мотивовано) відмовився від прийняття робіт, своєчасно не заявивши про їх недоліки (за наявності таких), не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані за договором підряду.

До того ж, замовником не заперечується надання йому підрядником для підписання акту приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014р.. Однак, всупереч нормам ст.882 ЦК України та умовам договору підряду, відповідач не прийняв виконані позивачем роботи, не вказав у актах про відмову від їх підписання як і не надав письмового обґрунтування відмови в підписанні актів чи повідомлення про виявлені недоліки, як того вимагають ч.4 ст.882 ЦК України та умови договору підряду.

А відтак, викладене не виключає наявність підстав вважати, що в силу прямих вказівок закону (ч.4 ст.882 ЦК України) замовник не звільняється від обов'язку оплатити роботи, виконані позивачем за вказаним актом без укладання додаткових угод до договору підряду.

У відповідності до умов укладеного між сторонами договору підряду № 17072012 від 03.08.2012р. роботи складаються з: поставки матеріалів та монтажу матеріалів. Загальна вартість договору визначена динамічною ціною.

Обґрунтовуючи вартість позову, тобто вартість робіт, виконаних підрядником, що визначені в акті за січень 2014р. позивач надає первинні бухгалтерські документи, що відображають господарські операції з постачальниками матеріалів та залученими виконавцями робіт. Право позивача залучати до виконання робіт субпідрядників визначене п.5.3 договору.

Як вбачається з матеріалів справи 21.05.13 р. між позивачем (замовник) та ТОВ «Білдемакс» (виконавець) підписано Договір № 21/05 «Про надання послуг (роботи із залученням спецтехніки)», умовами якого передбачено, що замовник доручає та зобов'язується оплатити, а виконавець зобов'язується виконати земляні роботи по облаштуванню підсипки біля водонапірної башні, що знаходиться за адресою: с. Михля, Ізяславського району.

Сторони належним чином виконали умови вказаного договору, що підтверджується актом виконаних робіт від 22.05.13 р. № 10 на суму 6300 грн. (т. 1, а.с. 195).

Водночас, 17.06.13 р. між ТОВ "Галкон плюс" (замовник) та ТОВ "Білдемакс" (виконавець) укладено Договір №17/06 "Про надання послуг (роботи із залученням спецтехніки)", умовами якого передбачено, що замовник доручає та зобов'язується оплатити, а виконавець зобов'язується виконати земляні роботи по облаштуванню під'їзної дороги до водонапірної башні, що знаходиться за адресою: с. Михля, Ізяславського району та влаштування з плит площадки для під'їзду до ставку пожежних автомобілів.

З матеріалів справи вбачається, що на виконання договору №17/06 ТОВ "Білдемакс" надало позивачу послуги автомобіля ДАФ 480, подачі, уборки навантажувача, послуги навантажувача на загальну суму 26316,6 грн., що підтверджується актом виконаних робіт (наданих послуг) від 05.07.13 р. № 18 на суму 11436,60 грн. (т. 1, а.с. 196), актом виконаних робіт від 26.06.13 р. № 15 на суму 5040 грн. (т. 1, а.с. 197), актом від 08.07.13 р.№ 19 на суму 9840 грн. (т. 1, а.с. 198)

При цьому, виконання ТОВ "Білдемакс" умов договорів поставки на загальну суму 32616 грн. підтверджується наявними в матеріалах справи товарно-транспортними накладними.

Крім того, для належного виконання умов Договору підряду від 03.08.12 р., 29.05.13 р. між ПАТ "Шепетівський гранкар`єр "Пронекс" (постачальник) та ТОВ "Галкон плюс" (покупець) укладено договір поставки № 22-05/13-п. Пунктом 1.1 Договору передбачено, що постачальник зобов'язується поставити і передати у власність покупцю щебінь, а покупець зобов'язаний прийняти та оплатити цей товар.

Як вбачається з матеріалів справи, ПАТ "Шепетівський гранкар`єр "Пронекс" поставило ТОВ "Галкон Плюс" щебінь на загальну суму 22070,5 грн., що підтверджується накладної № 1463 від 26.06.13 р. на суму 8641,50 грн. (а.с. 189), податкової накладної № 14062013 на суму 13429 грн.

Дослідивши докази, наявні в матеріалах справи, а саме: товарно-транспортні накладні (т. 1, а.с. 202-203), апеляційний суд приходить до висновку, що Дзержинський Е.Ц. поставив ТОВ "Галкон Плюс" у м. Михля Ізяславського р-ну - плити дорожні в кількості 85 штук. Водночас, позивач розрахувався за отримані плити в сумі 12750 грн., що підтверджується витягом з рахунку № 4786 від 14.06.13 р.

Враховуючи вказане, апеляційний суд приходить до висновку, що на виконання умов Договору підряду від 03.08.12 р., позивач залучив до виконання робіт субпідрядників, які надали послуги з поставки плит, щебеню, навантаження, подачі на загальну суму 67436,5 грн.

Водночас, апеляційний суд звертає увагу на те, що на виконання умов Договору підряду, позивачем (а саме субпідрядником) поставлено щебінь на загальну суму 22070,5 грн. та оплачено 12750 грн. за дорожні плити. Однак, як вбачається з письмових пояснень, позивач вважає належним, стягнути з відповідача 11049 грн. витрат на постачання гранітного щебеню та 10977,75 грн. вартості за дорожні плити.

А відтак, колегія суддів приходить до висновку, що перелік робіт і витрат зазначених в акті приймання виконаних будівельних робіт за січень 2014 р., підтверджується доказами наявними в матеріалах справи на суму 54642,75 грн.

А тому, враховуючи докази, наявні в матеріалах справи, апеляційний суд приходить до висновку про обґрунтованість позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 54642,75 грн. вартості робіт з улаштування під`їзної дороги та площадки та благоустрою території водонапірної башні, обсяг яких визначено в кошторисі.

Водночас, апеляційний суд вважає посилання скаржника, викладені в письмових поясненнях про стягнення 4484,40 грн. по накладній № 62 від 27.05.13 р. на постачання ФОП Гунько В. металопрокату використаного при благоустрої території водонапірної башні водогону - споруджені огорожі, необґрунтованими. Оскільки в матеріалах справи відсутні будь-які докази на підтвердження того, що вказаний в накладній товар, був поставлений на виконання Договору підряду від 03.08.12 р. Будь-яких інших доказів на підтвердження вартості підрядних робіт в сумі 19945,65 грн. позивачем не надано, а судом не здобуто.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач виконав затверджені кошторисом зобов'язання, що підтверджується актом приймання виконаних робіт, видатковими та податковими накладними, рахунками на оплату послуг субпідрядників.

При цьому, колегія суду не бере до уваги твердження відповідача, що позивачем не виконані певні роботи, які зазначені в акті за січень, оскільки дане твердження спростовується матеріалами справи.

Таким чином, позивач виконав вищевказані роботи у повному обсязі у відповідності із кошторисним розрахунком та не вийшов за межі обсягу робіт передбачених кошторисом.

Окрім того, судом звертається увага, що предметом договору підряду № 17072012 від 03.08.2012р. є виконання комплексу робіт по будівництву водогону в с. Михля Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області. Робочий проект на будівництво водогону та зведений кошторис вартості робочого проекту вказує на те, що дані визначені будівельні роботи є роботами першої черги.

На вимогу суду відповідачем надано декларацію про готовність об'єкта до експлуатації, зареєстрованої управлінням державної архітектурної будівельної інспекції в Хмельницькій області 12.03.15р. № ХМ 34, згідно якої визнано закінчений будівництвом об'єкт готовий до експлуатації - водогін в с. Михля Ізяславського району Хмельницької області (І черга нове будівництво).

Доказів виконання робіт, визначених в проектній документації (т. 1 а.с. 103-150), іншими підрядними організаціями відповідачем не надано.

Враховуючи обставини справи, Рівненський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на корить позивача 54642,75 грн. заборгованості за виконані роботи по акту за січень 2014 р. обґрунтовані, підтверджені належними та допустимими доказами, а тому підлягають задоволенню. В частині стягнення 19945,65 грн. слід відмовити.

А відтак, апеляційний суд вважає, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення 54642,75 грн., а тому скасовує оскаржуване рішення в цій частині, в частині відмови в позові щодо стягнення 19945,65 грн.- залишає рішення без змін.

Судові витрати зі сплати судового збору за розгляд апеляційної скарги покладаються на сторони згідно ст.49 ГПК.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 99, 101, 103 -105 Господарського процесуального кодексу України, Рівненський апеляційний господарський суд,

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Галкон Плюс" на рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.14 р. у справі № 924/1718/14 задоволити частково.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 10.12.14 р. у справі № 924/1718/14 скасувати в частині відмови у стягненні 54642,75 грн., в іншій частині рішення залишити без змін.

У зв'язку з цим викласти резолютивну частину рішення в наступній редакції:

"Позов ТОВ "Галкон Плюс" задоволити частково.

Стягнути з Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (код 04406696, с. Лютарка, Ізяславського р-ну, Хмельницької роб ласті) на користь ТОВ "Галкон Плюс" (код 36721337, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 60) 54642,75 грн. заборгованості, 1339,2 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

В частині стягнення 19945,65 грн. в позові відмовити."

Стягнути з Лютарської сільської ради Ізяславського району Хмельницької області (код 04406696, с. Лютарка, Ізяславського р-ну, Хмельницької області) на користь ТОВ "Галкон Плюс" (код 36721337, м. Тернопіль, вул. Бродівська, 60) 669,6 грн. судового збору за розгляд апеляційної скарги.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу №924/1718/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Бучинська Г.Б.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Василишин А.Р.