ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
УХВАЛА

"31" березня 2015 р.Справа № 922/1183/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Пономаренко Т.О.

при секретарі судового засідання Кулабуховій А.В.

розглянувши справу

за позовом Заступника прокурора Харківської області м. Харків в інтересах держави в особі Харківської міської ради, м. Харків
до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", м. Харків
про визнання недійсним договору
за участю представників сторін:

прокурор - Горгуль Н.В., посвідчення №016182 від 12.04.2013р.;

представник позивача - Саньков Ю.В., довіреність №08-11/4662/2-14 від 24.12.2014р.;

представник відповідача - Григорьєва О.І., довіреність б/н від 20.01.2015р.

ВСТАНОВИВ:

Заступник прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради, звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт", в якій просить суд:

- визнати недійсним правочин у формі договору про надання послуг по облуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харкова, який опубліковано 28.12.2013 в спеціальному випуску газети "Харьковские Известия", укладеного між Комунальним спеціалізованим підприємством "Харківгорліфт" і власниками (наймачами) квартир (житлового приміщення в гуртожитку), власниками, орендарями нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку);

- судові витрати покласти на відповідача.

Ухвалою господарського суду від 02.03.2015 року прийнято вказану позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у відкритому судовому засіданні на 17.03.2015р. о 10:15 год.

В судових засіданнях 17.03.2015р. та 26.03.2015р. судом оголошувалась перерва до 26.03.2015р. та до 31.03.2015р.

17 березня 2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №10203). Надане клопотання прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

17 березня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло клопотання про зупинення провадження у справі (вх. №10204). Надане клопотання прийнято судом до розгляду та долучено до матеріалів справи.

25 березня 2015 року через канцелярію суду від прокурора надійшло правове обґрунтування щодо підсудності справи господарському суду та права вимоги Харківської міської ради (вх. №11866), яке долучено судом до матеріалів справи.

26 березня 2015 року через канцелярію суду від представника позивача надійшла заява про залишення без розгляду (вх. №12081). Надана заява судом прийнята до розгляду та долучена до матеріалів справи.

31 березня 2015 року через канцелярію суду від представника відповідача надійшло доповнення до заяви про залишення позову без розгляду (вх. №12902), яке долучено судом до матеріалів справи.

В судовому засіданні 31.03.2015р. прокурор позов підтримав, просив суд задовольнити його у повному обсязі з підстав, наведених у позовній заяві.

Представник позивача в судовому засіданні позов, заявлений прокурором не підтримав.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечував.

Згідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали (пункти 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявна в матеріалах справи ухвала суду про порушення провадження у справі свідчить, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

Суд переходить до розгляду клопотань та заяв, наданих представниками сторін у попередніх судових засіданнях.

Щодо клопотань представників позивача та відповідача про зупинення провадження по справі (вх. №10203, №10204), суд зазначає наступне.

Стаття 79 Господарського процесуального кодексу України містить вичерпний перелік підстав для зупинення провадження у справі, які можна систематизувати за критерієм обов'язковості для суду, а саме підстави, за наявності яких суд зобов'язаний зупинити провадження та підстави, за наявності яких суд має право здійснити вказану процесуальну дію.

Згідно з ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд обов'язково зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення іншої справи, пов'язаної з нею обставинами та доказами.

При цьому, неможливість розгляду конкретної справи до вирішення іншим судом іншої справи полягає в тому, що обставини, які розглядаються іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно у даній справі.

Як визначено у п. 3.16. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", відповідно до частини першої статті 79 ГПК господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядалися іншим судом. При цьому пов'язаною з даною справою є така інша справа, у якій інший суд встановлює обставини, що впливають чи можуть вплинути на подання і оцінку доказів у даній справі; в тому числі йдеться про факти, які мають преюдиціальне значення (частини друга - четверта статті 35 ГПК). Іншим судом, про який йдеться у частині першій статті 79 ГПК, є будь-який орган, що входить до складу судової системи України згідно з статтею 3 та частиною другою статті 17 Закону України "Про судоустрій і статус суддів"; іншим судом може вважатися й інший склад суду (одноособовий чи колегіальний) в тому ж самому судовому органі, в якому працює суддя (судді), що вирішує (вирішують) питання про зупинення провадження у справі.

Суд, розглянувши матеріали справи, враховуючи предмет спору у даній справі, дійшов до висновку що факти, які будуть встановлені під час розгляду справи №761/19702/14-а в касаційному порядку Вищим адміністративним судом України, не матимуть значення для вирішення справи №922/1183/15. Тому суд відмовляє у задоволенні клопотань представників позивача та відповідача про зупинення провадження по справі.

Дослідивши подану представником позивача заяву про залишення позовної заяви без розгляду, суд відмовляє у задоволенні заяви про залишення без розгляду позовної заяви та зазначає наступне.

Представник Харківської міської ради у заяві про залишення без розгляду в порядку ст. 81 ГПК України зазначає, що прокурор у позовній заяві не вказав обставин, пов'язаних з порушенням інтересів держави або з обґрунтуванням необхідності захисту таких інтересів.

25.03.2015 р. через канцелярію суду прокуратурою Харківської області подано правове обґрунтування щодо підсудності справи господарському суду та права вимоги Харківської міської ради (вх. № 11866), в якому визначається, що підставою представництва інтересів держави в особі Харківської міської ради як представницького органу, який представляє інтереси територіальної громади м. Харкова, є наявність не визнаного у встановленому законом порядку недійсним спірного договору, що створює передумови для КСП "Харківгорліфт" безпідставно отримувати з мешканців житлових будинків комунальної форми власності оплату вартості послуг з обслуговування пристроїв замково-переговорного зв'язку, які він не має юридичних підстав надавати, враховуючи визнання незаконним рішення Харківської міської ради від 25.09.2013 р. за № 1290/13 "Про затвердження Порядку встановлення та утримання пристроїв замково-переговорного зв'язку у багатоквартирних житлових будинках комунальної власності територіальної громади міста Харкова".

Відповідно до ст. 81 ГПК України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо:1) позовну заяву підписано особою, яка не має права підписувати її, або особою, посадове становище якої не вказано; 2) у провадженні господарського суду або іншого органу, який діє в межах своєї компетенції, є справа з господарського спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав;4) позивач не звертався до установи банку за одержанням з відповідача заборгованості, коли вона відповідно до законодавства мала бути одержана через банк; 5) позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору;6) громадянин відмовився від позову, який було подано у його інтересах прокурором.

Згідно з ч. 2 ст. 2 ГПК України прокурор, який звертається до господарського суду в інтересах держави, в позовній заяві самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави, та обґрунтовує необхідність їх захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Розглянувши матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України з таких підстав.

Як зазначено в п. 1.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. №11 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" з урахуванням приписів статей 1, 12 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) справи зі спорів, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними, розглядаються господарськими судами за одночасної наявності двох умов: якщо ці спори виникають з цивільних (частина перша статті 1 Цивільного кодексу України, далі - ЦК України) або господарських (стаття 3 Господарського кодексу України, далі - ГК України) відносин, у тому числі з корпоративних, та суб'єктний склад сторін спору відповідає вимогам статті 1 ГПК).

Справа підвідомча господарському суду в тому випадку, коли суб'єктний склад учасників відповідає ст. 1 ГПК України, а правовідносини носять господарський характер.

Підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам").

Спір не підлягає вирішенню в господарських судах, якщо спір не є підвідомчим господарському суду, тобто предмет спору не охоплюється ст. 12 ГПК України.

Згідно з п. 1 ч. 1 ст. 12 ГПК України господарським судам підвідомчі справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім:

- спорів про приватизацію державного житлового фонду;

- спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов;

- спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін;

- спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів;

- інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів.

Згідно п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року N 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарський спір підвідомчий господарському суду, зокрема, за таких умов:

- участь у спорі суб'єкта господарювання;

- наявність між сторонами, по-перше, господарських відносин, врегульованих Цивільним кодексом України, Господарським кодексом України, іншими актами господарського і цивільного законодавства, і, по-друге, спору про право, що виникає з відповідних відносин;

- наявність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення спору господарським судом;

- відсутність у законі норми, що прямо передбачала б вирішення такого спору судом іншої юрисдикції.

Відповідно до частин 1 та 2 ст. 55 Господарського кодексу України суб'єктами господарювання визнаються учасники господарських відносин, які здійснюють господарську діяльність, реалізуючи господарську компетенцію (сукупність господарських прав та обов'язків), мають відокремлене майно і несуть відповідальність за своїми зобов'язаннями в межах цього майна, крім випадків, передбачених законодавством.

Суб'єктами господарювання є:

1) господарські організації - юридичні особи, створені відповідно до Цивільного кодексу України, державні, комунальні та інші підприємства, створені відповідно до цього Кодексу, а також інші юридичні особи, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані в установленому законом порядку;

2) громадяни України, іноземці та особи без громадянства, які здійснюють господарську діяльність та зареєстровані відповідно до закону як підприємці.

Позовна заява подана заступником прокурора Харківської області в інтересах держави в особі Харківської міської ради до Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт".

Предметом даного спору є визнання недійсним договору про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків, який опубліковано 28.12.2013 в спеціальному випуску газети "Харьковские известия"

Згідно з частиною другою статті 29 ГПК України, у разі прийняття господарським судом позовної заяви, поданої прокурором в інтересах держави в особі органу, уповноваженого здійснювати функції держави у спірних правовідносинах, або в інтересах громадянина зазначений орган чи громадянин набуває статусу позивача.

З матеріалів справи вбачається, що сторонами за спірним Договором про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків є Комунальне спеціалізоване підприємство "Харківгорліфт" та власники (наймачи) квартир (житлового приміщення в гуртожитку), власники, орендарі нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку).

Позивач - Харківська міська рада, не є стороною в даному Договорі про надання послуг по обслуговуванню пристроїв замково-переговорного зв'язку м. Харків.

З урахуванням викладеного, вищевказаний договір стосується взаємовідносин відповідача (Комунального спеціалізованого підприємства "Харківгорліфт") виключно з власниками (наймачами) квартир (житлових приміщень в гуртожитку), власниками, орендарями нежитлового приміщення у житловому будинку (гуртожитку), які є фізичними особами.

Відповідно до абз.2 п. 3 Постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 3 від 01.03.2013 р., критеріями розмежування справ цивільної юрисдикції від інших є, по-перше, наявність у них спору про право цивільне (справи за позовами, що виникають із будь-яких правовідносин, крім випадків, коли розгляд таких справ проводиться за правилами іншого судочинства), по-друге, суб'єктний склад такого спору (однією зі сторін у спорі є, як правило, фізична особа).

З урахуванням того, що правовідносини у даній справі не носять господарський характер, даний спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо: спір не підлягає вирішенню в господарських судах.

За таких обставин суд дійшов висновку про те, що даний спір не підлягає розгляду в господарських судах України, що є підставою для припинення провадження у справі відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З приводу застосування вказаної норми Пленум Вищого господарського суду України в своїй Постанові від 26 грудня 2011 року N 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п.п. 4.2, 4.2.1) роз'яснив, що провадження у справі підлягає припиненню з посиланням на пункт 1 частини першої статті 80 ГПК, якщо при розгляді справи буде встановлено, що справа зі спору непідвідомча господарському суду (стаття 12 ГПК).

На підставі викладеного, керуючись ст. 22 Закону України „Про судоустрій і статус суддів України", ст. ст. 1, 4, 12, 21, 32-34, 43, 49, п. 1 ч. 1 ст. 80, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Провадження у справі № 922/1183/15припинити .

Суддя Т.О. Пономаренко

справа № 922/1183/15