КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Справа№ 910/15356/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Іоннікової І.А.

суддів: Тарасенко К.В.

Тищенко О.В.

секретар Бурдейна Н.В.

за участю представників:

від позивача: Калінчук В.В. (представник за довіреністю)

від відповідача: не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні

апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

на рішення господарського суду міста Києва

від 19.11.2014 р.

у справі № 910/15356/14 (суддя Підченко Ю.О.)

за позовом Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотрек"

про стягнення 13298,11 грн.

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотрек" про стягнення 13298,11 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення умов договору оренди житлового приміщення №4867 від 01.02.2010 р. належним чином не виконав зобов'язання по cплаті орендних платежів, у зв'язку з чим виникла заборгованість по орендній платі за період з 01.11.2012 р. по 31.04.2014 р. у розмірі 3296,88 грн. Крім того, позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача пені у розмірі 10001,23 грн.

22.10.2014 р. позивачем було подано місцевому господарському суду письмові пояснення до позову, відповідно до яких позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 3296,88 грн. та пеню у розмірі 185,91 грн. (27,59 грн. за період з 11.03.2013 р. по 10.06.2013 р., 17,96 грн. за період з 11.06.2013 р. по 12.08.2013 р., 140,36 грн. за період з 13.08.2013 р. по 10.04.2014 р.).

30.10.2014 р. позивачем було подано місцевому господарському суду письмові пояснення до позову, в яких позивач вказує, що заборгованість відповідача по сплаті орендних платежів у розмірі 3296,88 грн. виникла за період з 01.07.2013 р. по 30.04.2014 р.

Рішенням господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі №910/15356/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із вказаним рішенням суду, Комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі № 910/15356/14 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Підставою для скасування рішення суду скаржник зазначив неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, недоведеність обставин, що мають значення для справи, які суд визнав встановленими, а також порушення судом норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Зубець Л.П.) від 19.12.2014 р. прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" на рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі № 910/15356/14 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.02.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 р. змінено склад судової колегії.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 02.02.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" на рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі № 910/15356/14 до провадження, розгляд апеляційної скарги призначено на 03.02.2015 р.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 03.02.2015 р. розгляд справи №910/15356/14 відкладено на 24.03.2015 р. Зобов'язано позивача надати суду належним чином засвідчену копію рішення господарського суду міста Києва №910/8370/13 від 03.07.2013 р.; письмові пояснення щодо звільнення або користування відповідачем орендованим приміщенням за договором №4867 оренди житлового приміщення від 01.02.2010 р. станом на час прийняття оскаржуваного рішення суду та звернення з даною апеляційною скаргою, з наданням відповідних доказів. Зобов'язано відповідача надати суду відзив на апеляційну скаргу, докази звільнення відповідачем орендованого приміщення за договором №4867 оренди житлового приміщення від 01.02.2010 р. згідно умов договору, зокрема п.3.2.5 Договору.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду (у складі колегії суддів: головуючий суддя Іоннікова І.А., судді Тищенко О.В., Тарасенко К.В.) від 24.03.2015 р. розгляд справи №910/15356/14 відкладено на 31.03.2015 р. Зобов'язано позивача надати суду належним чином засвідчену копію рішення господарського суду міста Києва №910/8370/13 від 03.07.2013 р.; зобов'язано направити на адресу відповідача (м. Київ, вул. Чапаєва,7 літера Б) копію апеляційної скарги з додатками; докази на виконання вказаних вимог надати Київському апеляційному господарському суду. Зобов'язано відповідача надати суду відзив на апеляційну скаргу; докази звільнення відповідачем орендованого приміщення за договором №4867 оренди житлового приміщення від 01.02.2010 р. згідно умов договору, зокрема п.3.2.5 Договору.

В судове засідання апеляційної інстанції представник відповідача не з'явився.

Оскільки явка представників сторін у судове засідання не була визнана судом обов'язковою, а також зважаючи на наявні в матеріалах справи докази належного повідомлення представників сторін про місце, дату та час судового розгляду, апеляційний суд визнав можливим розглядати справу у відсутність представника відповідача.

В судовому засіданні апеляційної інстанції представник позивача підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі, просив її задовольнити, скасувати рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі № 910/15356/14 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Рішенням Київської міської ради від 01.03.2001 р. №217/1194 "Про створення комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд", шляхом реорганізації Дирекції по утриманню та експлуатації житлових будинків маневреного фонду КП "Київжитлоспецексплуатація" було створено комунальне підприємство з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд".

Відповідно до розпорядження Київської міської державної адміністрації від 12.11.2001 р. №2419 "Про будинки комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" будинок №10 по вул. Борщагівській закріплено за комунальним підприємством "Спецжитлофонд" на праві повного господарського відання, як будинок маневреного фонду.

01.02.2010 р. між КП "Спецжитлофонд", як орендодавцем, та ТОВ "Технотрек", як орендарем, було укладено Договір оренди житлового приміщення №4867 (надалі - "Договір"), відповідно до п.1.1 якого орендодавець передає, а орендар, на визначений у п. 5.1 строк, приймає в орендне користування квартиру №58 у буд. №10 на вул. Борщагівський (далі іменується приміщення) з характеристикою, викладеною у п. 1.2, оплатою, визначеною у розділі 2.

Відповідно до п. 2.1 Договору за користування приміщенням орендар щомісячно сплачує орендодавцю орендні платежі згідно з умовами цього договору.

На підставі рішення Київради від 28.09.2006 р. №18/75 "Про внесення змін до рішення Київської міської ради від 27.05.2004 р. №262/1472 "Про орендне користування житловим приміщенням комунального підприємства "Спецжитлофонд", договором встановлюється плата за оренду приміщення, яку сплачує орендар у сумі 11,00 грн. за 1 кв.м. загальної площі, що складає 361,90 грн. на місяць у т.ч. ПДВ 60,32 грн. (п. 2.2 Договору).

Пунктом 2.3 Договору передбачено, що орендні платежі сплачуються орендарем орендодавцю щомісячно до 10 числа поточного місяця на рахунок орендодавця (без виставлення орендарем орендодавцю рахунків - фактур на оплату орендних платежів), зазначений у розділі "юридичні адреси та банківські реквізити сторін", або на рахунок повідомлений орендарю орендодавцем у порядку визначеному п. 7.1 Договору.

Сторони домовились, у випадку якщо орендарю для оплати орендних платежів орендодавцю (п. 2.3 Договору) необхідні рахунки-фактури то, вказані рахунки-фактури орендар отримує щомісячно до десятого числа поточного місяця, у орендодавця за юридичною адресою вказаною у Договорі. У разі не пред'явлення, протягом 10 днів після спливу вищевказаного строку, орендарем претензії орендодавцю про неотримання зазначених рахунків-фактур, рахунки-фактури на оплату орендних платежів вважаються отриманими орендарем (п. 2.3.1 Договору).

Про необхідність виставлення рахунків-фактур для оплати орендарем орендних платежів, орендар зобов'язаний повідомити орендодавця письмово, протягом двадцяти днів з моменту укладення цього Договору. У іншому разі орендар сплачує орендодавцю орендну плату згідно з п. 2.3 Договору (п. 2.3.2 Договору).

Згідно до п. 2.5 Договору орендні платежі сплачуються орендарем орендодавцю, починаючи з моменту підписання сторонами цього договору.

Пунктом 2.6 Договору визначено, що орендні платежі сплачуються орендарем по день фактичної передачі орендодавцю приміщення за актом прийому-передачі.

Згідно п. 7.3 Договору, до цього договору додається як невід'ємна його частина додаток: двосторонній акт прийму-передачі житлового приміщення (Додаток №1).

На виконання умов Договору сторонами було підписано акт прийому-передачі житлового приміщення, відповідно до якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове користування квартиру №58 у будинку на вул. Борщагівськиій, 10 для тимчасового проживання гр. Коренчук Лариси Вікторівни.

Сторони домовилися, що умови даного договору застосовуються до відносин сторін, які виникли: з 01 грудня 2009 року до 31 березня 2010 року (п. 5.1 Договору).

Цей Договір може бути продовжений за згодою орендодавця, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення строку дії договору від орендаря надійшло письмове звернення з проханням пролонгації договору (п. 5.2 Договору).

Сторонами були підписані Додаткові угоди №1 від 12.04.2010 р., №2 від 20.10.2010 р., №3 від 18.04.2011 р. до Договору, якими сторони погодили продовжити строк дії Договору, а саме: з 01.04.2010 р. по 30.09.2010 р., з 01.10.2010 р. по 31.03.2011 р. та з 01.04.2011 р. по 30.09.2011 р.

Виходячи зі змісту п.3.2.5 Договору, після закінчення строку дії Договору, або в разі його розірвання в порядку, визначеному п.5.5 Договору, орендар зобов'язується звільнити приміщення та повернути його орендодавцю за актом приймання-передачі. Обов'язок складання акту приймання-передачі приміщення при поверненні орендодавцю покладається на орендаря.

В матеріалах справи відсутні докази звільнення відповідачем приміщення. Разом з тим в матеріалах справи місяться акти обстеження житлового приміщення від 04.06.2014 р. та від 04.03.2015 р., відповідно до якими встановлено факт користування ТОВ "Технотрек" квартирою №58 у буд. №10 на вул. Борщагівський для проживання родини Коренчук Л.В. згідно з договором оренди житлового приміщення №4867 від 01.02.2010 р.

У постанові пленуму Вищого господарського суду України № 12 від 29.05.2013 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про оренду (найм) майна" зазначено, що зі змісту статей 759, 763 і 764 ЦК України, частини другої статті 291 ГК України, частини другої статті 17 та частини другої статті 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" вбачається, що після закінчення строку договору оренди він може бути продовжений на такий самий строк, на який цей договір укладався, за умови, якщо проти цього не заперечує орендодавець.

Відтак, якщо на дату закінчення строку договору оренди і протягом місяця після закінчення цього строку мали місце заперечення орендодавця щодо поновлення договору на новий строк, то такий договір припиняється.

Оскільки зазначеними нормами визначено умови, за яких договір оренди вважається пролонгованим на строк, який був раніше встановлений, і на тих самих умовах, що були передбачені договором, то для продовження дії договору не вимагається обов'язкового укладення нового договору або внесення змін до нього.

В контексті наведених норм про припинення договору оренди будь-якій із сторін достатньо заявити протягом місяця після закінчення терміну дії договору. Тому, будь-яке документальне підтвердження факту здійснення такої заяви на адресу контрагента припиняє договір оренди, без урахування того, чи отримано іншою стороною цю заяву, оскільки нормами чинного законодавства не передбачено обов'язку орендодавців доводити факт отримання орендарями листів (заяв, повідомлень тощо) про припинення дії договорів оренди або ж пересвідчуватися в тому, чи отримував орендар повідомлення (заяви тощо) про припинення дії договору, які надсилаються, а передбачений лише обов'язок довести факт належного направлення такого повідомлення-заяви орендарю, яке буде свідчити про відсутність волевиявлення на продовження орендних правовідносин.

Частиною другою статті 795 ЦК України встановлено, що повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Враховуючи, що сторони не обмінювались листами щодо припинення договору оренди, акти приймання-передачі (повернення приміщення) не оформлювались, колегія суддів дійшла висновку, що договір оренди житлового приміщення №4867 від 01.02.2010 р. не припинив свою дію (строк дії зазначеного Договору було продовжено з 01.10.2011 р. по 31.03.2012 р., з 01.04.2012 р. по 30.09.2012 р., з 01.10.2012 р. по 31.03.2013 р., з 01.04.2013 р. по 30.09.2013 р., з 01.10.2013 р. по 31.03.2014 р., з 01.04.2014 р. по 30.09.2014 р.).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.06.2014 р. у справі №910/24379/13.

Сторонами погоджено, що орендні платежі сплачуються орендарем по день фактичної передачі орендодавцю приміщення за актом прийому-передачі, згідно п.2.6 Договору.

Позивач звернувся з позовом про стягнення з відповідача заборгованості зі сплати орендної плати за Договором №4867 від 01.02.2010 р. у розмірі 3296,88 грн. за період з 01.07.2013 р. по 30.04.2014 р.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Умови договору свідчать про те, що за своєю правовою природою він є договором оренди.

Згідно із ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Статтею 283 Господарського кодексу України передбачено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Як передбачено частинами 1 та 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Орендна плата встановлюється у грошовій формі. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі. (ст. 286 Господарського кодексу України).

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 статті 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Відповідно до статей 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі статтею 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим до виконання сторонами.

Згідно частини 1 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Судом апеляційної інстанції встановлено, що відповідачем були порушені договірні зобов'язання в частині оплати орендних платежів в період з 01.07.2013 р. по 30.04.2014 р., що призвело до виникнення заборгованості в сумі 3296,88 грн.

Доказів належної оплати за Договором суду не надано.

З огляду на викладене, позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості по орендних платежах за період з 01.07.2013 р. по 30.04.2014 р. підлягають задоволенню в сумі 3296,88 грн.

Крім суми основного боргу позивач просив стягнути з відповідача пеню у розмірі 185,91 грн. (27,59 грн. за період з 11.03.2013 р. по 10.06.2013 р., 17,96 грн. за період з 11.06.2013 р. по 12.08.2013 р., 140,36 грн. за період з 13.08.2013 р. по 10.04.2014 р.), у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем грошового зобов'язання за Договором.

Відповідно до ст. 216 ГК України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

У відповідності до ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежного виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 2 ст. 551 ЦК України визначено, що якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Згідно з п.6.3 Договору, за несвоєчасне внесення орендних платежів, орендар сплачує орендодавцю пеню із розрахунків 1% від несплаченої суми за кожен прострочений день.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

За здійсненим судом апеляційної інстанції перерахунком суми пені з відповідача на користь позивача, з урахуванням строку нарахування штрафних санкцій, стягненню підлягає пеня в розмірі 173,41 грн. (27,59 грн. за період з 11.03.2013 р. по 10.06.2013 р., 17,96 грн. за період з 11.06.2013 р. по 12.08.2013 р., 24,05 грн. за період з 13.08.2013 р. по 13.02.2014 р., 22,21 грн. за період з 11.09.2013 р. по 11.03.2014 р., 81,60 грн. за період з 11.10.2013 р. по 10.04.2014 р.).

В частині позовних вимог щодо стягнення з відповідача пені в розмірі 12 грн. 50 коп. необхідно відмовити.

Відповідно до ч.1 ст.104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є: неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи; недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

За таких обставин, Київський апеляційний господарський суд приходить до висновку, що суд першої інстанції невірно застосував норми матеріального права, крім того неповно з'ясував обставини, що мають значення для справи, висновки, викладені у рішенні місцевого господарського суду, не відповідають обставинам справи, а тому рішення суду підлягає скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог задовольнити в частині стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості по орендній платі в розмірі 3296,88 грн., пені в розмірі 173,41 грн. В іншій частині в позові відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви та розгляд апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101 - 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" задовольнити.

Рішення господарського суду міста Києва від 19.11.2014 р. у справі №910/15356/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Технотрек" (01030, м. Київ, вул. Чапаєва, 7-Б, ) на користь Комунального підприємства з утримання та експлуатації житлового фонду спеціального призначення "Спецжитлофонд" (04071, м. Київ, вул. Оболонська, 34, ) 3296 (три тисячі двісті дев'яносто шість) грн. 88 коп. заборгованості по орендній платі, пені в розмірі 173 (сто сімдесят три) грн. 41 коп., 1827 (одну тисячі вісімсот двадцять сім) грн. витрат по сплаті судового збору за розгляд позовної заяви, 913 (дев'ятсот тринадцять) грн. 50 коп. витрат по сплаті судового збору за розгляд апеляційної скарги.

В іншій частині в позові відмовити.

Доручити господарському суду міста Києва видати накази із зазначенням необхідних реквізитів.

Матеріали справи №910/15356/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановлені законом порядку та строки.

Головуючий суддя І.А. Іоннікова

Судді К.В. Тарасенко

О.В. Тищенко