РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 906/216/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Мамченко Ю.А.

судді Філіпова Т.Л. ,

судді Дужич С.П.

при секретарі Німчук А.М.

за участю представників сторін:

позивача: не з'явився

відповідача: не з'явився

прокуратури: Грицак А.В. (посвідчення №015439 від 01.03.2013 року)

розглянувши апеляційну скаргу Прокуратури Романівського району Житомирської області на ухвалу господарського суду Житомирської області від 18.02.2015 року у справі №906/216/15 (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.)

за позовом Прокурора Романівського району в інтересах держави в особі Романівської районної державної адміністрації

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро"

про розірвання договорів оренди земельних ділянок

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Житомирської області (суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.) від 18 лютого 2015 року у справі №906/216/15 за позовом Прокурора Романівського району в інтересах держави в особі Романівської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю «Лотуре-Агро» про розірвання договорів оренди земельних ділянок, було повернуто позовні матеріали прокурору без розгляду на підставі пункту 5 статті 63 ГПК України.

Вказана ухвала обґрунтована тим, що прокурором заявлено вимоги про розірвання 53 договорів оренди, тобто порушено правила об'єднання позовних вимог. Крім того, спільний розгляд вимог за всіма договорами суттєво утруднить вирішення спору. Так, необхідно буде встановлювати характер та об'єм зобов'язань сторін за кожним договором окремо, оскільки правовідносини між сторонами виникають саме з конкретного договору (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України).

Не погоджуючись з прийнятим судом першої інстанції рішенням, Прокуратура Романівського району Житомирської області звернулась до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить ухвалу господарського суду Житомирської області від 18.02.2015 року скасувати та передати позовні матеріали до суду першої інстанції для розгляду по суті. Обґрунтовуючи свої вимоги апелянт посилається на грубе порушення господарським судом Житомирської області норм матеріального та процесуального права. Зокрема, апелянт зазначає, що позовна заява прокурора Романівського району, яка містить однорідні матеріально-правові вимоги, наділена викладом фактичних обставин, які свідчать про наявність умов, визначених статтею 58 ГПК України, необхідних та достатніх для вирішення питання про об'єднання позовних вимог. Апелянт стверджує, що позовні вимоги прокурора району є однорідними з огляду на наступне: вимоги про розірвання договорів оренди земельних ділянок виникли з однієї підстави - виданні головою Романівської районної державної адміністрації одного розпорядження №68 від 24.02.2011 року «Про надання в оренду невитребуваних земельних ділянок (паїв) на території Малокозарської сільської ради». У кожному із вказаних 53 договорів оренди земельних ділянок зазначається розпорядження голови райдержадміністрації №68 від 24.02.2011 року, як підстава виникнення правовідносин оренди, про що, під час вивчення матеріалів позову, було відомо суду. Разом з тим, позовні вимоги прокурора району пов'язані поданими доказами: договорами оренди земельних ділянок та додатковими угодами до них, копії яких витребувані у відділі Держземагенства у Романівському району та долучені до позову в якості письмових доказів; довідкою відділу Держземагенства у Романівському районі від 12.08.2014 року №14-02/858, долученої до позову в якості письмового доказу; інформаціями Романівського відділення Новоград-Волинської ОДПІ від 06.02.2015 року №214, від 05.02.2015 року №210. Об'єднання позовних вимог дає можливість досягти процесуальної економії, ефективніше використати процесуальні засоби для відновлення порушеного права, а також унеможливити винесення різних рішень за однакових обставин. Суд вважає, що спільний розгляд заявлених позовних вимог суттєво утруднить вирішення спору, проте в чому саме полягають труднощі розгляду заявлених вимог не вказано.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 12 березня 2015 року у справі №906/216/15 було поновлено строк на апеляційне оскарження, прийнято апеляційну скаргу прокурора до провадження та призначено дату судового засідання на 25 березня 2015 року.

Розпорядженням Голови Рівненського апеляційного господарського суду від 24 березня 2015 року, у зв'язку із перебуванням у відпустці судді Василишина А.Р. та відповідно до затверджених складів колегій, внесено зміни до складу колегії суддів та визначено наступний її склад: головуючий суддя Мамченко Ю.А., суддя Дужич С.П., суддя Філіпова Т.Л. /а.с. 33/.

Відповідач своїм правом, передбаченим статтею 96 ГПК України, не скористався, відзиву на апеляційну скаргу не надав.

Безпосередньо в судовому засіданні представник від органу прокуратури повністю підтримав вимоги і доводи викладені в апеляційній скарзі.

Представники позивача та відповідача в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили. Про дату, час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином /а.с. 31-32/.

Враховуючи положення статті 102 ГПК України щодо строку розгляду апеляційної скарги на ухвалу місцевого господарського суду, а також те, що судом вчинено всі необхідні дії для належного повідомлення всіх учасників провадження у справі про час і місце розгляду справи, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні.

Колегія суддів, заслухавши пояснення представника від органу прокуратури, розглянувши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, вважає, що у задоволенні вимог апеляційної скарги слід відмовити, ухвалу місцевого господарського суду - залишити без змін.

При цьому колегія суддів виходила з наступного.

18.02.2015 року до господарського суду Житомирської області звернувся прокурор Романівського району в інтересах держави в особі Романівської районної державної адміністрації до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лотуре-Агро" про розірвання 53 договорів оренди земельних ділянок та зобов'язання відповідача повернути Романівській районній державній адміністрації земельні ділянки.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 18 лютого 2015 року у справі №906/216/15 було повернуто позовні матеріали прокурора Романівського району Житомирської області без розгляду на підставі пункту 5 статті 63 ГПК України.

Згідно частини 1 статті 58 ГПК України в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами.

Під вимогою розуміється матеріально-правова вимога, тобто предмет позову. Підстава позову - це фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

Роз'яснюючи порядок застосування норм ГПК, Вищий господарський суд України у пункті 3.6 Постанови Пленуму від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказує, що коли позивач порушив правила об'єднання вимог (об'єднано вимоги про стягнення сум боргу, який виник з різних договорів) або об'єднання цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору, суддя має право повернути позовну заяву.

Колегією суддів встановлено, що підставою позову є неналежне виконання ТОВ «Лотуре-Агро» своїх зобов'язань, які виникли з 53 різних договорів оренди земельних ділянок, і хоча правове обґрунтування вимог є однаковим (неналежне виконання), але вони не пов'язані між собою підставами виникнення і не є похідними один від одного.

Крім того, по кожному із договорів суду необхідно буде проводити окрему процесуальну процедуру із визначенням та дослідженням різного кола доказів щодо встановлення обставин, пов'язаних з невиконанням відповідачем свого зобов'язання за кожним договором оренди земельної ділянки, що перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору в межах однієї справи у двомісячний термін, встановлений у статті 69 ГПК України.

Місцевий господарський суд прийшов до правильного висновку, що під час розгляду справи необхідно буде встановлювати характер та об'єм зобов'язань сторін за кожним договором окремо, оскільки правовідносини між сторонами виникають саме з конкретного договору (частина 2 статті 11 Цивільного кодексу України) кожен з яких є самостійним правочином та містить окремі істотні умови.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції, зводяться до переконань суду щодо ефективнішого та економічнішого розгляду поєднаних позивачем позовних вимог, з чим не може погодитися колегія суддів, оскільки, як вказувалося вище, розгляд поєднаних позовних вимог утруднить вирішення такого спору.

Інші доводи скаржника не заслуговують на увагу, оскільки їм була надана вичерпна правова оцінка судом першої інстанції на підставі наданих сторонами доказів, які відповідно до статей 33, 34 ГПК України засвідчують певні обставини і на яких ґрунтується висновок суду.

Відповідно до пункту 1 статті 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Враховуючи вищевикладені обставини справи та зважаючи на наявні в матеріалах справи докази, колегія суддів прийшла до висновку, що доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 99, 101, 103, 105 ,106 ГПК України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Ухвалу господарського суду Житомирської області від 18.02.15 року у справі №906/216/15 залишити без змін, апеляційну скаргу Прокуратури Романівського району Житомирської області - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 906/216/15 повернути господарському суду Житомирської області.

Головуючий суддя Мамченко Ю.А.

Суддя Філіпова Т.Л.

Суддя Дужич С.П.