ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.03.15р. Справа № 904/726/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера", м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал", с.Ілляшківка, Вінницької області

відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 2 545 943,23 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: не з'явився

Від відповідача-1: не з'явився

Від відповідача-2: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Агросфера" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути солідарно з приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" та товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" заборгованість у розмірі 2 545 943,23 грн. з яких:

- проіндексована сума вартості товару (боргу) у розмірі 1 616 526,58грн.;

- проценти за користування товарним кредитом у розмірі 848 970,83 грн.;

- пеня у розмірі 80 445,82 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем-1 договору купівлі-продажу №13247 від 12 березня 2014 року в частині повної та своєчасної оплати вартості засобів захисту рослин, мікродобрив, які поставлені позивачем відповідачу-1 на виконання умов договору. Вимога позивача про стягнення проіндексованої суми вартості товару (боргу) у розмірі 1 616 526,58грн. мотивована посиланням на п.4.8. договору, відповідно до якого позивач має право на індексацію вартості товару у гривні у разі зміни (зменшення або збільшення) міжбанківського курсу гривні до іноземної валюти - долара США відповідно до наведеної в цьому пункті формули. На підставі ст. 694 Цивільного кодексу України та пунктів 7.1, 7.2, 7.3 договору позивачем нараховані проценти річних за користування товарним кредитом у розмірі 848 970,83 грн. та пеня у розмірі 80 445,82 грн.

Вимога щодо солідарного стягнення суми заборгованості за договором поставки обґрунтована посиланням на договір поруки від 12.03.2014 №13247-ПОР, який укладений між позивачем (кредитором) та товариством з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс", як поручителем.

Відповідач-1 позовні вимоги визнає в частині стягнення суми основного боргу, однак вважає, що стягненню не підлягає сума 683 512,36грн. (курсова різниця вартості товару). Відповідач вважає, що умовами договору передбачено право позивача в односторонньому порядку скоригувати розмір платежу за поставлену продукцію (ціну договору), але сторони договору не визначили відповідної формули, за якою здійснюватиметься розрахунок курсової різниці за конкретну партію товару і не визначено ставки міжбанківського курсу долара по відношенню до гривні у визначеному п.4.8. порядку. Також відповідач просить зменшити розмір стягуваних відсотків нарахованих у розмірі 350% у сумі 848 970,83грн. на 90% (до 8 489,7грн.) та зменшити розмір пені у сумі 80 445,82грн. на 90% (до 8 044,58грн.). Доводи відповідача-1 щодо зменшення розміру нарахованих відсотків та пені мотивовані тим, що за умовами договору позивач передбачив визначення ціни товару із врахуванням курсової різниці на момент проведення розрахунків, чим фактично убезпечив себе від негативних інфляційних процесів внаслідок знецінення грошової одиниці. ПСП "Кристал" орендує земельні ділянки на території Будянської сільської ради Тростянецького району та Кирнасівської сільської ради Тульчинського району Винницької області, забезпечує роботою значну кількість мешканців даних населених пунктів, є по суті містоутворюючим підприємством. Стягнення таких значних штрафних санкцій може призвести до банкрутства підприємства і його ліквідації. Підприємство є сільськогосподарським і його доходи є сезонними, пов'язаними з отриманням прибутку, отже виконання рішення буде можливим після збору урожаю.

Відповідач-2 визнає позов у повному обсязі та зазначає, що даний спір виник внаслідок неправильних дій відповідача-1, який є покупцем по основному договору купівлі-продажу № 13247 від 12.03.2014, а судові витрати мають бути покладені у повному розмірі на відповідача-1.

11.03.2015 до господарського суду від відповідача-1 надійшло клопотання про продовження строку розгляду справи, мотивоване необхідністю надання строку для можливого вирішення даного спору шляхом укладання мирової угоди.

26.03.2015 до господарського суду надійшло клопотання від відповідача-1 про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що до господарського суду Дніпропетровської області було направлено позовну заяву про визнання договору поставки недійсним.

Позивач у судове засідання, призначене для розгляду справи на 31.03.2015, не з'явився, подав до суду клопотання про розгляд справи за відсутності представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Відповідач-1 та відповідач-2 у судове засідання не з'явилися, про день, час, місце розгляду справи повідомлені належним чином .

Розгляд справи був відкладений з 19.02.2015 на 11.03.2015, з 11.03.2015 на 31.03.2015.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В:

12 березня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (продавець) та приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" (покупець) був укладений договір купівлі-продажу №13247, за умовами якого (п.1.1.) продавець зобов'язався передати, а покупець зобов'язався прийняти та оплатити вартість засобів захисту рослин, мікродобрив, іменованих в подальшому товар, відповідно до умов даного договору (додаткових угод та специфікацій до нього).

Згідно з пунктом 2.1. договору якість товару повинна відповідати стандартам і Держстандартам, що діють в Україні на момент передачі товару, підтверджуватися сертифікатом якості заводу-виготовлювача.

Відповідно до п.3.1. договору, конкретний асортимент, кількість, ціна, строк поставки та умови оплати товару наведені в Специфікаціях до даного Договору. Специфікації є невід'ємною частиною даного договору. Ціна товару встановлена за домовленістю сторін, а сторони визначили грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті - (Долар США або Євро). Оплата товару (виконання зобов'язання) передбачено у гривні, згідно розділу 4 цього договору.

За умовами п. 3.2 договору, загальна сума договору складається із суми вартості товару по всіх Специфікаціях, підписаних в рамках цього договору, які є його невід'ємною частиною, з урахуванням зміни ціни у спосіб передбачений пунктами 4.7., 4.8. та суми процентів за користування товарним кредитом.

Специфікаціями 1-18 до договору сторони узгодили конкретний вид товару, його асортимент, кількість, ціну, строк поставки та умови оплати товару, що має передаватися продавцем (а.с.24-41).

Відповідно до змісту Специфікацій товар по даним Специфікаціям до договору продається на умовах надання продавцем покупцю товарного кредиту з відстрочкою платежу з наступним графіком його сплати:

- 20% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 15.09.2014;

- решту 80% від суми вартості всього товару по специфікації покупець має сплатити до 25.11.2014.

Покупець має право на коригування цін на товар, придбаний по специфікаціям, в сторону зменшення, у розмірі 20%, лише при виконанні ним, покупцем, двох взаємопов'язаних умов, а саме: фактичного придбання всього об'єму товару по даним специфікаціям, з дотриманням кількості товару у розрізі асортименту за найменуванням та здійснення своєчасного розрахунку за придбаний товар у розмірі 80% від загальної вартості товару належної до сплати, з урахуванням умов пунктів 4.7,4.8 договору.

Пунктом 4.2. договору передбачено, що товарний кредит з відстрочкою платежу по даному договору надається на умовах сплати 0,01% річних за користування товарним кредитом. товарний кредит наданий продавцем покупцю в межах строків визначених умовами оплати товару у Специфікації - є строком правомірного користування товарним кредитором. Користування товарним кредитом за межами строків встановлених умовами оплати товару - є неправомірне користування покупцем товарним кредитом. У разі несвоєчасної сплати товарного кредиту, покупець продовжує користуватись товарним кредитом (неправомірне користування) по ставці згідно п. 7.2. (протягом 10-ти календарних днів), а далі по ставці згідно п. 7.3. договору.

Відповідно до п. 4.6. договору, оплата вартості товару та нарахованих процентів проводиться в гривнях. Сторони домовились та узгодили зміну ціни на товар в межах періоду часу, що вказаний у п. 4.7. та згідно способів викладених у пунктах 4.7, 4.8. договору.

Так, у пункті 4.7 договору сторонами узгоджена зміна ціни на товар, а саме, обумовлено, що якщо у періоди часу: з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару) та протягом всього строку користування покупцем товарним кредитом (як правомірного користування так і неправомірного), офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США) або до іноземної валюти - (Євро) зміниться в більшу або меншу сторону від офіційного курсу гривні до іноземної валюти - (Долар США або Євро), що визначений у Специфікації до договору на момент її підписання, покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) проіндексовану суму вартості товару у гривні по договору, як проданого на умовах товарного кредиту, так і на інших умовах.

Пунктом 4.8. договору купівлі-продажу передбачено, що якщо офіційний курс гривні до іноземної валюти - (Долар США чи Євро) А1 існуючий на певну дату у періодах, про які йдеться мова у п. 4.7. договору, буде величиною меншою, ніж існуюча на ту ж дату ставка міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи Євро (курсу продажу), то продавець (позивач) має право на індексацію суми вартості товару у гривні, а покупець (відповідач-1) зобов'язаний сплатити продавцю (позивачу) уже проіндексовану суму вартості товару у гривні, з врахуванням ставки міжбанківського валютного курсу гривні до долара США чи Євро (курс продажу), згідно наступної формули:

проіндексована сума вартості товару у гривні встановлюється як (М1:А0)хСП=ПСП, де:

М1 - міжбанківський курс гривні до долара США (курс продажу) на дату, коли мало місце його зміна в більшу або меншу сторону по відношенню до А0;

А0 - це:

- (при першій індексації суми вартості товару (боргу)) - офіційний курс гривні до іноземної валюти - долара США визначений у Специфікації до договору;

- (при кожній черговій індексації) - це курс гривні до іноземної валюти - долара США, який при попередній індексації суми вартості товару (боргу) був на місці показника М1.

СП - сума вартості товару (боргу), яка підлягає індексації (першій чи черговій) станом на:

- дату, коли грошові кошти від покупця (відповідача-1) (оплата по договору) зараховані на розрахунковий рахунок продавця (позивача);

- дату, вказану в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту;

- дату будь-яку послідуючу, яка йде після дати, вказаної в умовах оплати у Специфікації, як останній день строку погашення товарного кредиту.

ПСП - проіндексована сума вартості Товару (боргу).

Міжбанківський курс гривні до іноземної валюти - долар США чи Євро (курс продажу) підтверджується довідкою ПАТ "АКТАБАНК" чи/або ПАТ "ПУМБ", чи/або ПАТ "Райффайзен Банк Аваль". Банк обирається за вибором продавця (позивача). Кількість разів, при яких може бути задіяна індексація суми вартості товару у гривні (боргу), є необмеженою і прямо пропорційно залежить від кількості разів зміни курсу гривні до іноземної валюти, згідно пунктів 4.7., 4.8. договору, у періоди: починаючи з моменту підписання Специфікації до відвантаження (поставки товару покупцю), та протягом всього періоду користування покупцем (відповідачем) товарним кредитом (як правомірного користування так і не правомірного).

У відповідності до пунктів 4.13., 4.14. договору продавець зобов'язаний надати покупцю рахунок, податкову накладу, накладну на передачу товару (видаткова), свідоцтво якості товару, а на вимогу покупця - товарно-транспортну накладну. Покупець для отримання товару зобов'язаний надати продавцю доручення на право отримання товарно-матеріальних цінностей.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що право власності на товар переходить до покупця в момент одержання ним товару, супровідних документів, та підписання накладних на передачу товару.

Відповідно до пункту 5.4. договору прийом товару по кількості і якості та документів згідно пункту 4.13. проводиться покупцем у момент одержання товару від продавця. Покупець зобов'язаний перевірити цілісність тари, пломб на ній (якщо вони присутні), а також відсутність ознак ушкодження і псування товару й у випадку їхнього виявлення негайно, до закінчення прийому, письмово заявити продавцю. При відсутності такої заяви товар вважається прийнятим покупцем, а документи, передбачені пунктом 4.13., - йому переданими.

За умовами п. 13.1. договір набирає сили з моменту підписання обома сторонами і діє до 31 грудня 2014 року, а в частині розрахунків - до повного виконання покупцем своїх зобов'язань за цим договором.

Одночасно з укладеним договором купівлі-продажу 12.03.2014р. між ТОВ "Агросфера" (кредитор) і ТОВ "Гран Поліс" (поручитель) за №13247-ПОР був укладений договір поруки, за яким поручитель зобов'язався перед кредитором відповідати за порушення приватним сільськогосподарським підприємством "Кристал" (боржник) його зобов'язань перед кредитором по основному договору, передбаченому розділом 2 цього договору поруки, що включає: погашення (сплату) товарного кредиту та будь-якої іншої заборгованості в сумі та у строк згідно основного договору; погашення (сплату) суми, на яку збільшено вартість товару, у зв'язку із застосуванням способу зміни ціни на товар (індексація) згідно умов основного договору; сплату процентів за користування товарним кредитом у відповідності до основного договору та процентів за користування грошовими коштами; сплату неустойки (штрафу, пені), що передбачені умовами основного договору, а також сплату усіх можливих судових та/або господарських витрат, пов'язаних з розглядом справ, предметами яких будуть вимоги кредитора, пов'язані з виконанням основного договору.

Під основним договором в цьому договорі розуміють договір купівлі-продажу №13247 від 12.03.2014р., укладений між кредитором (в основному договорі іменується продавець) та боржником (в основному договорі іменується покупець) (п. 2.1. договору).

Пунктом 1.4. договору встановлено, що поручитель відповідає солідарно та в повному обсязі по зобов'язанням боржника перед кредитором по основному договору. При цьому кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Цим договором поруки забезпечується виконання зобов'язання у повному обсязі.

Відповідно до п. 8.1. договору поруки, цей договір набирає чинності з дати його підписання та діє протягом 4-х років.

На виконання умов договору поставки позивач передав відповідачу-1 товар на суму 1 470 438,22грн., що підтверджується наступними видатковими накладними (а.с.42-59):

№2703114/13 від 27.03.2014 на суму 227 287,9грн.

№70428/13 від 07.04.2014 на суму 123 063,41грн.

№270316/13 від 27.03.2014 на суму 423 571,68грн.;

№100455/13 від 10.04.2014 на суму 140 469,23грн.;

№240450/13 від 24.04.2014 на суму 98 090,76грн.;

№250427/13 від 25.04.2014 на суму 9 016,92 грн.;

№2005116/13 від 20.05.2014 на суму 16 399,82грн.;

№2005117/13 від 20.05.2014 на суму 63 721,69грн.;

№2005118/13 від 20.05.2014 на суму 106 608,5грн.;

№210557/13 від 21.05.2014 на суму 7 732,56грн.;

№230559/13 від 23.05.2014 на суму 72 209,88грн.;

№300551/13 від 30.05.2014 на суму 18 284,36грн.;

№160637/13 від 16.06.2014 на суму 22 077,73грн.;

№160638/13 від 16.06.2014 на суму 15 053,00грн.;

№170641/13 від 17.06.2014 на суму 31 719,6грн.;

№230626/13 від 23.06.2014 на суму 1 379,92грн.;

№30739/13 від 03.07.2014 на суму 5 339,05грн.;

№70712/13 від 07.07.2014 на суму 89 412,12грн.

При цьому видаткові накладні підписні відповідачем-1 без зауважень та заперечень.

Відповідач-1 частково оплатив поставлений товар, що підтверджується банківськими виписками: від 01.10.2014 на суму 100 000,00грн., від 13.10.2014 на суму 100 000,00грн., від 20.10.2014 на суму 137 424,37грн., від 11.12.2014 на суму 100 000,00грн., від 23.12.2014 на суму 100 000,00грн., а всього сплачено 537 424,37грн.

Відповідач зобов'язання по оплаті поставленого товару у повному обсязі не виконав. Заборгованість, яка залишилась неплаченою, складає 933 013,85грн. (1 470 438,22грн. - 537 424,37грн.).

Позивач посилається на невиконання відповідачем-1 передбачених договором зобов'язань по оплаті поставленого йому позивачем товару за вищенаведеними видатковими накладними, наявність боргу відповідача-1 у розмірі 1 616 526,58грн. (з урахуванням проіндексованої вартості товару (боргу)), солідарну відповідальність відповідачів за зобов'язаннями за спірним договором поставки, що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

За змістом ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Відповідно до ч. 1 ст. 694 Цивільного кодексу України, договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу.

Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом (ч. 2 ст. 694 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 524 Цивільного кодексу України, зобов'язання має бути виражене у грошовій одиниці України - гривні. Сторони можуть визначити грошовий еквівалент зобов'язання в іноземній валюті.

Відповідно ч. 2 ст. 533 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні визначено грошовий еквівалент в іноземній валюті, сума, що підлягає сплаті у гривнях, визначається за офіційним курсом відповідної валюти на день платежу, якщо інший порядок її визначення не встановлений договором або законом чи іншим нормативно-правовим актом.

За приписами ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Наведені вище норми чинного законодавства України надають право сторонам за договором купівлі-продажу товару з розстроченням платежу встановити в умовах такого договору ціну товару з визначенням грошового еквіваленту в іноземній валюті, суми, що підлягає сплаті у гривнях, та передбачити можливість здійснювати перерахунок ціни товару, проданого в кредит.

Оскільки пунктом 4.8. договору купівлі-продажу сторонами було узгоджено право позивача на індексацію суми вартості товару (боргу) у гривні, у разі зміни (збільшення або зменшення) міжбанківського валютного курсу гривні до іноземної валюти (Долар США чи Євро), позивач мав законні підстави перерахунку суми боргу з урахуванням відповідних змін, що спростовує доводи відповідача-1 щодо неправомірного розрахунку позивачем заборгованості, застосовуючи міжбанківський курс з урахуванням комісії.

Як зазначено позивачем у розрахунку проіндексованої суми вартості товару (боргу) до договору купівлі - продажу №13247 від 12.03.2014р., ним було використані значення курсу гривні до долара США, визначеного у специфікації або на дату попередньої індексації (копії довідок ПАТ "ПУМБ" про курс долара по відношенню до гривні містяться в матеріалах справи, а.с.85-91), та застосовано у цьому розрахунку курс гривні до долара США на дату виникнення боргу або на дату платежу, який дорівнював 1290,00 грн. за 100 одиниць на 15.09.2014, 1295,00грн. за 100 одиниць станом на 01.10.2014, 13.10.2014, 20.10.2014, 1500,73 грн. за 100 одиниць на 25.11.2014, 1566,67 грн. за 100 одиниць на11.12.2014, 1575,12грн. за 100 одиниць на 23.12.2014, 1737,55грн. за 100 одиниць на 28.01.2015.

Перевіривши розрахунки позивача, господарський суд визнає їх такими, що відповідають порядку визначення вартості товару та погашення заборгованості, який був передбачений сторонами в умовах договору купівлі-продажу, вважає, що розмір проіндексованої суми основного боргу відповідача-1 перед позивачем становить 1 616 526,58грн., з якої 933 013,85 грн. - сума вартості неоплаченого товару, 683 512,73грн. - сума індексації відповідно до умов договору.

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу-1, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними та не заперечується відповідачем-1, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач-1 не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 1 616 526,58грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача-1 на користь позивача проіндексованої вартості товару (боргу) у сумі 1 616 526,58грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Тобто, у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання виникають нові додаткові зобов'язання, які тягнуть за собою втрату матеріального характеру.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів грошові кошти у сумі 848 970,83грн. процентів, які були нараховані за користування товарним кредитом, та пені у сумі 80 445,82грн.

Стягнення процентів сторони передбачили в розділі 7 Договору купівлі-продажу.

Відповідно до п.7.2. договору, якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, на прострочену суму нараховується 35 процентів річних за користування товарним кредитом від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, та протягом 10-ти календарних днів, тобто до моменту, коли починає діяти інша процентна ставка, визначена у п. 7.3. цього договору.

Якщо покупець прострочив оплату товару, проданого в кредит, через 10 календарних днів від останнього дня строку, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати, на прострочену суму нараховуються 350 процентів річних за користування товарним кредитом (п.7.3. договору купівлі-продажу).

Статтею 536 Цивільного кодексу України встановлено, що за користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами. Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства.

Частиною 3 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено право продавця у разі прострочення оплати товару вимагати оплати товару та сплати процентів за користування чужими грошовими коштами.

Частиною 5 ст. 694 Цивільного кодексу України також встановлено, що якщо покупець прострочив оплату товару, на прострочену суму нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути оплачений, до дня його фактичної оплати.

Відповідно до ст. 546 Цивільного кодексу України, одним із видів забезпечення виконання зобов'язання є неустойка.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ст. 549 Цивільного кодексу України).

Пунктом 7.1. вказаного договору купівлі-продажу сторонами узгоджено, що у випадку порушення покупцем термінів оплати, згідно цього договору він сплачує Продавцю неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня, від своєчасно неоплаченої суми заборгованості, за кожний день прострочення оплати. Сторони прийшли до взаємної згоди, що нарахування пені припиняється через рік (365 календарних днів) від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, умовами укладеного між сторонами договору купівлі-продажу встановлено окремі зобов'язання відповідача-1 як зі сплати процентів за користування товарним кредитом, так і зі сплати неустойки (пені) за порушення виконання ним своїх грошових зобов'язань, що не може вважатися покладенням подвійної відповідальності за одне й те саме цивільне правопорушення.

Стаття 629 Цивільного кодексу України встановлює обов'язковість договору для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Розрахунки позивача відповідають умовам договору та чинному законодавству, отже вимоги про стягнення процентів, які були нараховані за користування товарним кредитом у сумі 848 970,83грн. та пені у сумі 80 445,82грн. заявлені правомірно та підлягають задоволенню.

Статтею 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися порукою.

Відповідно до ст. 553 Цивільного кодексу України за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі. Поручителем може бути одна особа або кілька осіб.

У разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки (ст. 554 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 543 Цивільного кодексу України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Оскільки відповідачем-1 порушено зобов'язання за договором купівлі-продажу №13247 від 12.03.2014р. у позивача згідно з договором поруки №13247-ПОР від 12.03.2014р. виникло право заявити вимоги щодо задоволення виконання зобов'язання за основним договором до відповідачів солідарно.

Отже, позов підлягає задоволенню повністю.

Відповідач-1 просить зменшити розмір пені, посилаючись на те, що підприємство знаходиться у тяжкому фінансовому стані, стягнення штрафних санкцій може призвести до банкрутства підприємства і його ліквідації. Підприємство є сільськогосподарським і його доходи є сезонними, пов'язаними з отриманням прибутку, отже виконання рішення буде можливим після збору урожаю.

Відповідно до статті 233 Господарського кодексу України та пункту 3 частини 1 статті 83 Господарського процесуального кодексу України господарський суд має право зменшити розмір штрафних санкцій (штрафу, пені).

Санкції за прострочку виконання грошових зобов`язань передбачені статтями 217, 230, 231 Господарського кодексу України. При цьому, частина 1 статті 229 Господарського кодексу України встановлює виняток із загального правила статті 218 Господарського кодексу України та статті 614 Цивільного кодексу України, які закріплюють принцип вини як підставу відповідальності боржника. За невиконання грошового зобов`язання боржник відповідає, хоч би його виконання стало неможливим не тільки в результаті його винних дій або бездіяльності, а і внаслідок дії непереборної сили або простого випадку. Тобто, боржник не звільняється від відповідальності за невиконання чи неналежне виконання грошового зобов`язання за будь-яких обставин.

Вирішуючи, в тому числі й з власної ініціативи, питання про зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання (пункт 3 статті 83 Господарського процесуального кодексу України), господарський суд повинен об'єктивно оцінити, чи є даний випадок винятковим, виходячи з інтересів сторін, які заслуговують на увагу, ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, незначності прострочення виконання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам, поведінки винної сторони (в тому числі вжиття чи невжиття нею заходів до виконання зобов'язання, негайне добровільне усунення нею порушення та його наслідків) тощо.

Крім того, ця процесуальна норма може застосовуватись виключно у взаємозв'язку (сукупності) з нормою права матеріального, яка передбачає можливість зменшення розміру неустойки (штрафу, пені), а саме частиною третьою статті 551 Цивільного кодексу України і статтею 233 Господарського кодексу України (пункт 3.17.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції").

Приймаючи до уваги тривалий термін невиконання відповідачем-1 зобов'язань за договором поставки, незначний розмір нарахованої до стягнення пені, суд відхиляє клопотання про зменшення розміру пені на 90%.

З огляду на те, що нарахування відсотків річних відбулося згідно умов укладеного між сторонами договору, відсотки за своєю правовою природою не є санкцією у розумінні ст. 233 Господарського кодексу України, клопотання відповідача-1 про зменшення суми нарахованих відсотків на 90% задоволенню не підлягає.

Суд відхиляє клопотання відповідача-1 про зупинення провадження у справі мотивоване тим, що до господарського суду Дніпропетровської області було направлено позовну заяву про визнання договору поставки недійсним, оскільки жодних доказів прийняття цієї заяви до розгляду та порушення провадження у справі відповідачем-1 не надано.

Також суд не вбачає підстав задовольнити клопотання відповідача-1 про продовження строку розгляду справи, мотивоване необхідністю надання строку для можливого вирішення даного спору шляхом укладання мирової угоди. Відповідно до ч.3 ст. 69 Господарського процесуального кодексу України у виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів. Доказів на підтвердження вирішення питання щодо укладення мирової угоди відповідачем-1 не надано.

Вирішуючи питання щодо розподілу судових витрат, суд враховує наступне.

Позовні вимоги позивача до відповідачів, як до солідарних боржників, ґрунтуються на обставинах неналежного виконання цими особами як договору купівлі-продажу (основного договору), так і договору поруки.

Оскільки вимоги позивача підлягають задоволенню у повному обсягу, суд вважає що судові витрати у справі мають бути покладені повністю на обох відповідачів у рівних частинах. При цьому суд враховує, що нормами процесуального законодавства не передбачено стягнення судових витрат солідарно.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49,75,79, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути солідарно з приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" (24330, Вінницька область, Тростянецький район, с. Ілляшівка, вул. Сонячна,1, ), товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) заборгованість з урахуванням проіндексованої вартості товару (боргу) у сумі 1 616 526,58грн., проценти за користування товарним кредитом у розмірі 848 970,83 грн., пеню у розмірі 80 445,82 грн., про що видати наказ.

Стягнути з приватного сільськогосподарського підприємства "Кристал" (24330, Вінницька область, Тростянецький район, с. Ілляшівка, вул. Сонячна,1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 25 459,43грн., про що видати наказ.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Гран Поліс" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова, буд.1, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Агросфера" (49083, м. Дніпропетровськ, вул. Собінова,1, ) витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 25 459,43грн., про що видати наказ.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його прийняття.

Суддя Н.М.Євстигнеєва