ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 р. Справа№ 914/307/15

Суддя О.Запотічняк при секретарі М.Драгус розглянула справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд", м.Київ,

до відповідача: Приватного акціонерного товариства "Галичина", Львівська область, м. Радехів,

про: стягнення 3 997 909,12 грн.

та за зустрічним позовом Приватного акціонерного товариства "Галичина", Львівська область, м. Радехів,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд", м.Київ,

про визнання недійсним контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р.

За участю представників:

Від позивача: Волошин І.О. - представник;

Від відповідача: Ільїнська О.Л. - представник;

За клопотанням представників сторін технічна фіксація судового процесу не здійснювалась.

Суть спору: Товариство з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд" звернулося з позовом до Приватного акціонерного товариства "Галичина" про: стягнення 3 997 909,12 грн.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що за умовами укладених між сторонами Контракту від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткової угоди №1 від 28.01.2013р. до контракту, він в період з 06.03.2013р. по 12.05.2014р. поставив відповідачу товар на загальну суму 10 858 995,00 грн., що підтверджується видатковими накладними. Відповідач повинен був здійснювати оплату за кожну отриману партію товару на умовах відтермінування платежу в розмірі 100% оплати строком на 45 календарних днів з дати поставки товару. Однак відповідач свої зобов'язання виконав частково оплативши тільки частину отриманого товару в сумі 7 206 600,00 грн. Згідно договору про зарахування зустрічних вимог від 24.11.2014р. укладеного між сторонами, відповідачу було зараховано кошти в сумі 2 280 000,00 грн., а відтак залишок заборгованості відповідача станом на дату подання позову до суду становить 1 372 395,00 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та прострочення оплати отриманого товару, відповідачу нараховано 841 936,23 грн. - пені, 1 059 690,46 грн. - 25% річних, 723887,43 грн. - інфляційних втрат.

Приватне акціонерне товариство "Галичина" звернулося до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд" про визнання недійсним контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р.

Зустрічні позовні вимоги відповідач мотивує тим, що Контракт від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткова угода до нього №1 від 28.01.2013р. були підписані від імені ПрАТ "Галичина" - генеральним директором Петриною Володимиром Богдановичем. Відповідно до п.12.10 Статуту ПрАТ "Галичина", генеральний директор приймає рішення про укладення будь-яких правочинів в порядку ведення звичайної господарської діяльності товариством одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, на суму не більше 3 000 000,00 грн. Згідно із п. 10.2.36 Статуту до виключної компетенції Загальних зборів товариства належить прийняття рішення про укладення правочинів одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, що сумарно перевищує суму 10 000 000,00 грн. За твердженнями позивача, загальна вартість поставленого ним згідно контракту товару становить 10 858 995,00 грн., однак загальні збори товариства не приймали рішення щодо укладення спірного контракту. Таким чином генеральний директор вийшов за межі своїх повноважень при підписанні спірного контракту та додаткової угоди, що є підставою для визнання контракту та додаткової угоди недійсними.

Обставини справи: Розглянувши подані матеріали суд визнав їх достатніми для прийняття заяви до розгляду і ухвалою від 02.02.2015 року порушив провадження у справі та призначив судове засідання на 10.02.2015року.

10.02.2015р. Приватне акціонерне товариство "Галичина" звернулося до суду з зустрічним позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд" про визнання недійсним контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р.

Ухвалою від 10.02.2015р. суд прийняв зустрічну позовну заяву до розгляду та об'єднав зі справою №914/307/15.

Розгляд справи було відкладено на 24.02.2015р.

В судове засідання 24.02.2015р. з'явився представник ТзОВ "Оліяінтертрейд", надав відзив на зустрічну позовну заяву, в якому вказав, що вимоги зустрічної позовної заяви є необґрунтованими. Зокрема, зазначив, що загальна сума укладеного між сторонами контракту складає загальну суму поставлених партій товару, зазначених у накладних на поставлений товар впродовж строку дії контракту. На думку позивача за первісним позовом, підписуючи договір та товаросупровідні документи представник ПАТ "Галичина" мав необхідні повноваження, оскільки договір укладено без зазначення суми всіх поставок а сума кожної партії товару не перевищували суму обмежень за статутом. З огляду на викладене, позивач за первісним позовом просить суд відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Відповідач не забезпечив явки уповноваженого представника в судове засідання, причин неявки суд не повідомив.

Враховуючи неявку відповідача за первісним позовом, з метою повного, всебічного і об'єктивного розгляду справи, суд відклав розгляд справи на 05.03.2015р.

В судове засідання 05.03.22015р. з'явилися представники сторін.

Представник позивача підтримав первісний позов, в задоволенні зустрічного позову просив суд відмовити. Зазначив, що загальна сума укладеного між сторонами контракту складає загальну суму поставлених партій товару зазначених у накладних на поставлений товар впродовж строку дії контракту. Вважає, що підписуючи товаросупровідні документи, представник ПАТ "Галичина" мав необхідні повноваження, оскільки суми поставок кожної партії товару не перевищували суму обмежень за статутом.

Представник відповідача визнав розмір основної заборгованості за договором згідно первісного позову. Вважає, що підстав для нарахування пені немає, оскільки договір слід визнати недійсним. Просив суд задоволити зустрічний позов та визнати недійсним контракт на поставку продукції №05-12-Ж від 05.12.11р. та додаткову угоду №1 від 28.01.13р., укладені між сторонами.

В судовому засіданні було оголошено перерву до 17.03.2015р. для надання сторонам можливості надати докази поставки по спірному договору згідно накладних, долучених до матеріалів справи, оскільки в окремих накладних немає посилання на спірний договір від 05.12.2011р. №05/12-Ж.

В судове засідання 17.03.2015р. з'явилися представники сторін. Представник позивача надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що між сторонами в період дії спірних правовідносин не діяли інші договори та не були досягнуті інші домовленості де ТзОВ «Оліяінтертрейд» виступало б продавцем, а ПрАТ «Галичина» покупцем. В обґрунтування своїх пояснень надав суду копії податкових накладних в яких міститься посилання на спірний контракт від 05.12.2011р. №05/12-Ж.

Представник відповідача надала письмові пояснення в яких зазначила, що загальна сума накладних у яких є посилання на контракт становить 5 028 795,00 грн., однак наглядова рада товариства, до виключної компетенції якої належить прийняття рішення про укладення правочинів на суму від 3 000 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн., не вчиняла жодних дій які б свідчили про схвалення спірного контракту.

Також представник відповідача виклала свої заперечення на відзив позивача щодо зустрічного позову. Зокрема представник відповідача вважає, що визначення кількості товару який поставляється за договором, ціни товару, а відтак і суми договору шляхом іх визначення у всіх видаткових накладних, які були виписані в термін дії даного контракту, відповідає правовим нормам чинного законодавства.

В судовому засіданні 17.03.2015р. оголошувалась перерва до 24.03.2015р.

В судове засідання 24.03.2015р. з'явилися представники сторін. Представник позивача просив суд задоволити первісний позов та відмовити в задоволенні зустрічного позову.

Представник відповідача первісний позов визнала в частині основного боргу Вважає, що підстав для нарахування пені немає, оскільки договір слід визнати недійсним.

В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суд заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи та оцінивши докази в їх сукупності, встановив наступне:

Враховуючи, що предметом спору по первісному позову є стягнення заборгованості за товар поставлений згідно Контракту від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткової угоди до нього №1 від 28.01.2013р., а також пені, 25% річних та інфляційних втрат нарахованих відповідачу за неналежне виконання контрактних зобов'язань, а предметом зустрічного позову є визнання недійсним контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р. до контракту, та беручи до уваги той факт, що задоволення зустрічного позову виключатиме задоволення первісного позову, суд вважає за доцільне першочергово досліджувати питання щодо дійсності контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р.

05 грудня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд" (постачальник) та Приватним акціонерним товариством «Галичина» (покупець) було укладено контракт на поставку продукції №05/12-Ж.

28.01.2013року сторони підписали додаткову угоду №1 до контракту, якою внесли зміни в окремі положення контракту та доповнили контракт новими положеннями.

За умовами контракту зі змінами внесеними додатковою угодою постачальник зобов'язався передавати у власність покупця товар, а покупець зобов'язався приймати та оплачувати товар у кількості, асортименті та за цінами зазначеними у рахунках фактурах, накладних.

Відповідач вважає, що Контракт від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткова угода до нього №1 від 28.01.2013р. слід визнати недійсними, оскільки генеральний директор ПрАТ "Галичина" Петрина Володимира Богданович підписуючи даний контракт та додаткову угоду до нього вийшов за межі своїх повноважень та діяв всупереч п.п 12.10.5,12.10.6,10.2.36 Статуту товариства. Зокрема відповідач стверджує, що згідно даних самого позивача, загальна вартість поставленого ним згідно контракту товару становить 10 858 995,00 грн., а згідно долучених до справи видаткових накладних, в яких міститься посилання на оспорюваний правочин, загальна сума контракту складає 5 028 795,00 грн., що перевищує ліміти встановлені статутом для генерального директора, а наглядова рада та загальні збори товариства не приймали рішення щодо укладення спірного контракту та не схвалювали його укладення ні попередньо ні після укладення.

Відповідно до ч.1 ст.215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Стаття 203 ЦК України передбачає, що загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, зокрема:

1. Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

2. Особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

3. Волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі.

4. Правочин має вчинятися у формі, встановленій законом.

5. Правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

6. Правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

З системного аналізу наведених норм законодавства випливає, що правочин може бути визнаний недійсним зокрема, якщо в момент вчинення правочину особа, яка вчиняє правочин, немала необхідного обсягу цивільної дієздатності.

Відповідно до п.п. 12.10.5 та 12.10.6 Статуту ПрАТ "Галичина", генеральний директор має право без довіреності від імені товариства приймати рішення про укладення товариством будь-яких правочинів в порядку ведення звичайної господарської діяльності товариством одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, на суму не більше 3 000 000,00 грн., а також приймає рішення про зміну, продовження, поновлення та розірвання таких правочинів, якщо така зміна не приводитиме до перевищення в цьому пункті ліміту повноважень.

Відповідно до п. 11.2.9 Статуту до виключної компетенції наглядової ради товариства належить прийняття рішення про укладення правочинів під час ведення звичайної господарської діяльності товариством одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, на суму від 3 000 000,00 грн. до 10 000 000,00 грн.

Згідно із п. 10.2.36 Статуту до виключної компетенції Загальних зборів товариства належить прийняття рішення про укладення правочинів одноразово або декількох правочинів з одним контрагентом чи його афілійованими особами протягом 90 днів поспіль, що сумарно перевищує суму 10 000 000,00 грн.

З наведеного вбачається, що статутом ПрАТ "Галичина" дійсно встановлено певні обмеження для генерального директора в частині укладення договорів від імені товариства без довіреності, зокрема сума такого правочину не може перевищувати 3 000 000,00 грн.

В той же час, як вбачається зі спірного Контракту від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткової угоди до нього №1 від 28.01.2013р., даний контракт укладений без зазначення загальної суми контракту.

Відповідно до ст.632 ЦК України, ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Якщо ціна у договорі не встановлена і не може бути визначена виходячи з його умов, вона визначається виходячи із звичайних цін, що склалися на аналогічні товари, роботи або послуги на момент укладення договору.

З системного аналізу даної норми випливає, що порядок визначення ціни договору може обумовлюватися умовами самого договору.

Відповідно до п.п. 35.- 3.7 контракту, ціна однієї тони товару «замінник молочного жиру «Волія 4», який поставляється у першій партії складає 12 750,00 грн. загальна вартість першої партії товару складає 76500,00 грн. Кількість наступних партій товару визначається згідно кількості вказаної у довіреності та видатковій накладній на товар.

Відповідно до п. 3.8 контракту сторони погодили, що загальна сума контракту складає загальну суму всіх поставлених партій товару зазначену в накладних на поставлений товар за строк дії цього контракту.

Суд звертає увагу на те, що у письмових поясненнях від 17.03.2015р. представник відповідача виклала свої заперечення на відзив позивача щодо зустрічного позову. Зокрема представник відповідача вважає, що визначення кількості товару який поставляється за договором, ціни товару, а відтак і суми договору шляхом іх визначення у всіх видаткових накладних, які були виписані в термін дії даного контракту, відповідає правовим нормам чинного законодавства.

Отже сторонами було досягнуто згоди щодо такої істотної умови договору як його ціна та порядку її визначення.

Таким чином на момент підписання Контракту від 05.12.2011р. №05/12-Ж на поставку продукції та додаткової угода до нього №1 від 28.01.2013р. генеральний директор ПрАТ "Галичина" Петрина Володимира Богданович діяв в межах повноважень передбачених п. 12.10.5 Статуту товариства, оскільки на момент укладення контракту його сума не перевищувала 3 000 000,00 грн.

Окрім того суд звертає увагу на те, що згідно ст.241 ЦК України, правочин, вчинений представником з перевищенням повноважень, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє, лише у разі наступного схвалення правочину цією особою. Правочин вважається схваленим, зокрема, у разі, якщо особа, яку він представляє, вчинила дії, що свідчать про прийняття його до виконання.

Наступне схвалення правочину особою, яку представляють, створює, змінює і припиняє цивільні права та обов'язки з моменту вчинення цього правочину.

Матеріали справи свідчать, що ПрАТ «Галичина» прийняло виконання контракту шляхом підписання його представником наявних у матеріалах справи відповідних видаткових накладних.

Крім того ПрАТ «Галичина» на виконання умов спірного контракту здійснило часткову оплату товару грошовими коштами в сумі 7 206 600,00 грн. Частина зобов'язань ПрАТ «Галичина» в сумі 2 280 000,00 грн. була погашена шляхом зарахування зустрічних вимог з позивачем. Зазначене свідчить про виконання сторонами умов Договору, а відтак і про дійсність контракту.

Відповідної правової позиції дотримується і Верховний суд України у Постанові від 19.08.2014р.у справі №924/905/13.

З огляду на викладене, суд прийшов до висновку, що зустрічні позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Галичина" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Оліяінтертрейд" про визнання недійсним контракту №05/12-Ж від 05.12.2011р. на поставку продукції та Додаткової угоди №1 від 28.01.2013р. є безпідставними та до задоволення не підлягають.

Щодо первісних позовних вимог про стягнення з Приватного акціонерного товариства "Галичина" заборгованості за контрактом №05/12-Ж від 05.12.2011р. то суд зазначає наступне.

Відповідно до п. 5.1 Контракту сторони визначили, що товар постачається на умовах:

- EXW Франко-Завод, ВАТ «Київський маргариновий завод», м.Київ пр..Науки,3, або

- EXW Франко-Завод, ТОВ «Нововолинський ОЖК», Волинська область, м.Нововолинськ, вул. Нововолинська,60, або

- СРТ Перевезення оплачено до, 80200, Львівська область, м.Радехів, вул. Богдана Хмельницького,120, згідно правил Інкотермс в редакції 2000 року, за винятком застережень, прямо передбачених даним контрактом.

Згідно із ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні вимоги встановлені ст. 193 ГК України.

На виконання умов контракту ТзОВ «Оліяінтертрейд» в період з 06.03.2013р. по 12.05.2014р. поставило ПрАТ «Галичина» товар на загальну суму 10 858 995,00 грн., що підтверджується видатковими накладними (а.с.16-89).

Оскільки в окремих накладних немає посилання на спірний договір від 05.12.2011р. №05/12-Ж, суд зобов'язував сторони надати докази поставки по спірному договору згідно накладних, долучених до матеріалів справи.

Представник позивача надав суду письмові пояснення в яких зазначив, що між сторонами в період дії спірних правовідносин не діяли інші договори та не були досягнуті інші домовленості де ТзОВ «Оліяінтертрейд» виступало б продавцем, а ПрАТ «Галичина» покупцем. В обґрунтування своїх пояснень надав суду копії податкових накладних в яких міститься посилання на спірний контракт від 05.12.2011р. №05/12-Ж.

Відповідно до п. 4.1 договору, покупець зобов'язався проводити оплату за поставлений товар шляхом перерахування грошових коштів за кожну окрему партію товару на поточний рахунок постачальника, на умовах відтермінування платежу в розмірі 100% оплати строком на 30 календарних днів з дати поставки товару.

Додатковою угодою від 28.01.2013р. №1 було викладено п. 4.1 Контракту в новій редакції, зокрема сторони погодили, що оплата за кожну поставлену партію товару проводиться на умовах відтермінування платежу строком на 45 календарних днів з дати поставки.

Отриманий в період з 06.03.2013р. по 12.05.2014р. товар відповідач оплатив частково в сумі 7 206 600,00 грн., що підтверджується банківською випискою (а.с. 95-103).

Таким чином заборгованість відповідача за поставлений товар становила 3 652 395,00грн.

Окрім того 24.11.2014 р. між позивачем та відповідачем було укладено договір про зарахування зустрічних однорідних умов.

Відповідно до п. 11 цього договору, зобов'язання ПрАТ «Галичина» за контрактом від 05.12.2011р. №05/12-Ж на суму 2 280 000,00 грн. були припинені шляхом взаємо -зарахування зустрічних вимог між сторонами.

В п. 2 договору про зарахування зустрічних вимог сторони погодили, що решта заборгованості в сумі 1 372 395,00 грн. сплачується ПрАТ «Галичина» на умовах контракту №05/12-Ж.

Станом на дату подання позову до суду залишок заборгованості в сумі 1 372 395,00 грн. відповідачем не сплачено.

Відповідно до ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно із положеннями ч.1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідач всупереч умов контракту не виконав взяті на себе зобов'язання належним чином, а саме не провів у передбачені контрактом строки повний розрахунок за отриманий товар. Як вбачається з довідки ПАТ «ПУМБ» (а.с.90), частина проведених платежів була здійснена відповідачем з порушенням строків передбачних п. 4.1 контракту.

Відповідно до ст.. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема:

1) припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору;

2) зміна умов зобов'язання;

3) сплата неустойки;

4) відшкодування збитків та моральної шкоди.

Згідно із п. 8.3 контракту сторони погодили, що у випадку несвоєчасної оплати фактично поставленої партії товару, покупець сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла на момент такого прострочення, від загальної вартості не вчасно оплаченої партії товару за кожен день прострочення та 25% річних від простроченої суми (ст. 625 ЦК України).

Відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України: боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань та прострочення оплати отриманого товару, позивач нарахував відповідачу 841 936,23 грн. - пені, 1 059 690,46 грн. - 25% річних, 723887,43 грн. - інфляційних втрат.

Судом проведено перевірку правильності проведених позивачем розрахунків пені, 25% річних та інфляційних втрат.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

З огляду на викладені обставини, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги за первісним позовом підлягають до задоволення в повному обсязі. В задоволенні зустрічного позову слід відмовити.

Витрати по сплаті судового збору за розгляд первісного позову відповідності до ч.1ст. 49 ГПК України суд покладає на винну сторону відповідача в повному обсязі в сумі 73080,00 грн.

Керуючись 203,215,526, 530, 610, 611,612,632 ЦК України, ст.193 ГК України, ст. ст.28, 33 ,43, 44, 48, 49,80, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги по первісному позові задоволити повністю.

2. Стягнути Приватного акціонерного товариства «Галичина» (80200, Львівська область, м.Радехів, вул. Б.Хмельницького,120, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяінтертрейд» (01014, м.Київ, вул. Струтинського,8 к.6, ) 1 372 395,00 основного боргу, 841 936,23 грн. - пені, 1 059 690,46 грн. - 25% річних, 723887,43 грн. - інфляційних втрат, та 73080,00 грн. судового збору.

3. В задоволенні зустрічного позову Приватного акціонерного товариства «Галичина» (80200, Львівська область, м.Радехів, вул. Б.Хмельницького,120, ) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Оліяінтертрейд» (01014, м.Київ, вул. Струтинського,8 к.6, ) відмовити.

4. Наказ видати згідно ст.116 ГПК України.

5. Рішення суду може бути оскаржено згідно ст.ст. 91-95 ГПК України.

Повний текст рішення складено та підписано 30.03.2015р.

Суддя Запотічняк О.Д.