ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 4/7

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді:Панової І.Ю.
суддів:Білошкап О.В.,
Запорощенка М.- доповідач
розглянув касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку
на ухвалуГосподарського суду Рівненської області від 18.11.2014
та постановуРівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015
у справі№4/7 господарського суду Рівненської області
за заявоюВідкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари"
провизнання банкрутом
за участю представників сторін:
від кредиторів:не з'явилися
від боржника:Звольська Н.О., за довіреністю
від скаржника:Татушко Р.В., за довіреністю

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 у справі № 4/7 відмовлено в задоволенні заяви (позовної заяви) ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку про визнання недійсними результатів аукціону у справі № 4/7 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари".

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 р. у справі № 4/7 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 р. у справі № 4/7 - без змін.

Не погодившись з ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 та постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 у справі №4/7, Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку звернулося до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою про їх скасування, з вимогою прийняти нове рішення, яким результати аукціону від 23.09.2014, проведеного ТБ "НАША" з продажу майна боржника ТОВ "Рівнекульттовари", визнати недійсними.

В обґрунтування заявлених вимог, скаржник посилається на те, що арбітражний керуючий, всупереч вимозі кредитора (Банку), здійснював продаж нерухомого майна боржника окремими лотами. При цьому, скаржник зауважив, що 17.04.2014 Банком надано відповідь щодо погодження ціни об'єктів, а також зазначено, що продаж даних об'єктів необхідно здійснювати одним лотом як цілісний майновий комплекс. Крім того, на думку скаржника особа яка представляла інтереси переможця аукціону ТОВ "Трейдінвестгруп", а саме Супрунюк С.М, є пов'язаною особою із боржником.

За висновками Банку, арбітражний керуючий недобросовісно та необґрунтовано виконує свої повноваження, надані йому Законом про банкрутство.

В призначене судове засідання представники кредиторів не з'явилися, поважних причин нез'явлення суду не повідомлено. Про час та дату судового засідання всі учасники судового процесу були сповіщені належним чином.

Розглянувши матеріали справи, касаційну скаргу, заслухавши суддю-доповідача, перевіривши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального права, колегія суддів касаційної інстанції дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та вбачається з матеріалів справи, Ухвалою господарського суду Рівненської області від 09.02.2010 за заявою боржника - Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари" порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари".

Постановою господарського суду Рівненської області від 18.03.2010 у справі № 4/7 визнано банкрутом Відкрите акціонерне товариство "Рівнекульттовари": вул. Дворецька, 93, м. Рівне, 33000, ІК 01553103. Відкрито ліквідаційну процедуру Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари" строком на 6 місяців. Призначено ліквідатором Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари" арбітражного керуючого Хомишина Ігоря Григоровича, який має ліцензію серії АВ № 499060, видану у встановленому законом порядку (ІН , адреса: вул. Поліщука, буд. 87-А, кв. 17, м. Львів).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 08.02.2011 затверджено мирову угоду від 09.12.2010 укладену між комітетом кредиторів від імені кредиторів та боржником ВАТ "Рівнекульттовари" в особі ліквідатора арбітражного керуючого Хомишина І.Г. по справі №4/7 про банкрутство ВАТ "Рівнекульттовари" в редакції, викладеній в мировій угоді від 09.12.2010.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 24.01.2012 розірвано мирову угоду від 09.12.2010 у справі №4/7 про банкрутство ВАТ "Рівнекульттовари", поновлено провадження у справі №4/7, відкрито ліквідаційну процедуру Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари" строком на 3 місяці, призначено ліквідатором боржника арбітражного керуючого Хомишина І.Г.

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 21.02.2012 замінено боржника Відкрите акціонерне товариство "Рівнекульттовари": Рівненська область, м.Рівне, вул.Дворецька, 93, ІК 01553103 її правонаступником - Товариством з обмеженою відповідальністю "Рівнекульттовари": Рівненська область, м.Рівне, вул.Дворецька, 93.

Ухвалами господарського суду Рівненської області строк ліквідаційної процедури боржника та строк повноважень ліквідатора неодноразово продовжувався на період, зазначений у відповідних ухвалах (ухвалою від 10.06.2014 - до 21.11.2014 ; ухвалою від 02.12.2014 - до 21.05.2015 ).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 25.03.2014 р. по справі № 4/7 визнано організатора аукціону Товарну біржу "НАША" учасником провадження у справі про банкрутство ТзОВ "Рівнекульттовари".

14.04.2014 ліквідатором боржника подано оголошення про проведення аукціону 30.05.2014р. з продажу майна боржника на веб-сайті Вищого господарського суду України.

Оголошений аукціон не відбувся у зв'язку із відсутністю заявок на участь в аукціоні.

Рішення про призначення повторного аукціону по реалізації майна ТзОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20% від попередньої погоджено зборами кредиторів (протокол № 10 від 10.06.2014 р.), на яких був присутній представник АТ "Укрексімбанк".

Про призначення повторного аукціону по реалізації майна ТзОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20 % від попередньої та проханням погодити реалізацію заставного майна ТзОВ "Рівнекульттовари" за ціною зниженою на 20 % від попередньої, арбітражним керуючим направлено повідомлення ПАТ "Укрексімбанк".

Листом № 086-25/2159 від 12.06.2014 р. ПАТ "Укрексімбанк" повідомив, що не заперечує щодо реалізації заставного майна ТзОВ "Рівнекульттовари" .

30.07.2014 ліквідатором Хомишиним І.Г. подано оголошення про проведення повторного аукціону з продажу майна боржника, який призначено на 23.09.2014. Оголошення про проведення 23.09.2014 р. повторного аукціону з продажу майна ТзОВ "Рівнекульттовари" опубліковано на сайті Міністерства юстиції України.

Судами встановлено, що арбітражний керуючий неодноразово звертався до ПАТ "Укрексімбанк" за погодженням продажу майна, зокрема листом від 02.04.2014 р. звертався до Банку щодо погодження початкової ціни об'єкту, на який 17.04.2014 р. отримав відповідь щодо погодження ціни об'єктів із зазначенням, що продаж даних об'єктів має здійснюватись одним лотом, як цілісний майновий комплекс.

За результатами проведеного аукціону 23.09.2014 на Товарній Біржі "НАША", реалізовано одне з трьох приміщень належних боржнику, а саме приміщення котельні.

27.10.2014 Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку звернулось до господарського суду Рівненської області із заявою (позовною заявою) про визнання недійсними результатів аукціону від 23.09.2014 .

Скаржник вважає, що як заставний кредитор, він не давав згоду на продаж майна банкрута та покликається на те, що арбітражний керуючий здійснив продаж нерухомого майна боржника окремими лотами, а також на те, що відповідно до протоколу № 4-044 проведення аукціону з продажу майна банкрута від 23.09.2014 р., переможцем аукціону є ТзОВ "Трейдінвестгруп" в особі Супрунюк С.Я., що діє на підставі доручення. Дана особа є пов'язаною особою із боржником (банкрутом).

Ухвалою господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 у справі № 4/7 відмовлено в задоволенні заяви (позовної заяви) ПАТ "Державний експортно-імпортний банк" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м. Луцьку про визнання недійсними результатів аукціону у справі № 4/7 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари".

Постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку на ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 р. у справі № 4/7 залишено без задоволення. Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 р. у справі № 4/7 - без змін.

Приймаючи оскаржені судові акти, суди попередніх інстанцій виходили з того, що заява (позовна заява) про визнання недійсними результатів аукціону від 23.09.2014р. у справі № 4/7 про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Рівнекульттовари" не містить обгрунтуваннь та доказів порушення Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме ст.ст. 49-76 Закону. За висновками судів, Банк фактично дав згоду на продаж майна, однак, не погодився з умовами продажу, що суперечить вищевказаній нормі, яка не містить посилань на необхідність погодження умов продажу.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій з оглядом на наступне.

Провадження у справах про банкрутство регулюється ГПК у випадках, коли його норми безпосередньо визначають правила даного провадження (статті 2, 4-1, 12 та 15) або мають універсальний характер для будь-якої стадії судового процесу , або процесуальної дії (статті, вміщені в розділах I, V, VI, VII, XII, XIII), з урахуванням встановлених Законом особливостей.

Відповідно до частини 2 ст. 41 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом з врахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі Закон), норми якого, як спеціальні норми права, превалюють у застосуванні над загальними нормами Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 11 Розділу X "ПРИКІНЦЕВІ ТА ПЕРЕХІДНІ ПОЛОЖЕННЯ" положення Закону про банкрутство застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Згідно із частиною 4 статті 42 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" майно банкрута, що є предметом забезпечення, не включається до складу ліквідаційної маси і використовується виключно для задоволення вимог кредитора за зобов'язаннями, які воно забезпечує.

Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду.

Частинами 1, 2 статті 43 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" визначено, що майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Початковою вартістю цілісного майнового комплексу є сукупність визнаних у встановленому цим Законом порядку вимог кредиторів. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Згідно з частиною 1 статті 49 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" продаж майна боржника в провадженні у справі про банкрутство здійснюється в порядку, встановленому цим Законом, шляхом проведення торгів у формі аукціону, за винятком майна, продаж якого відповідно до законодавства України здійснюється шляхом проведення закритих торгів.

Порядок проведення аукціонів та зниження початкової вартості майна, що продається на аукціоні, визначений Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Статтями 65, 66 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачено, що вперше аукціон проводиться без можливості зниження початкової вартості, якщо інше не встановлено договором про проведення аукціону. У разі закінчення аукціону без визначення переможця проводиться повторний аукціон зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків та з можливістю подальшого зниження початкової вартості на самому аукціоні, але не нижче, ніж до граничної вартості, - 50 відсотків початкової вартості. При цьому, про наведене зазначається у відповідному оголошенні. Другий повторний аукціон проводиться зі зниженням початкової вартості на 20 відсотків від вартості першого повторного аукціону та за відсутності бажаючих укласти договір початкова вартість знижується на крок аукціону доти, доки не виявиться бажаючий укласти договір. Можливості проведення третього повторного аукціону Законом не передбачено.

Відповідно до частини 3 статті 55 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" результати аукціону, проведеного з порушенням вимог закону, можуть бути визнані в судовому порядку недійсними. Визнання результатів аукціону недійсними тягне за собою визнання недійсним укладеного з переможцем договору купівлі-продажу.

Отже, підставою для визнання результатів аукціону недійсними є порушення встановлених законодавством правил проведення аукціону, визначених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", а саме: правил, які визначають процедуру підготовки, проведення аукціону; правил, які регулюють сам порядок проведення аукціону; правил, які стосуються оформлення кінцевих результатів аукціону.

Таким чином, до предмету доказування недійсності результатів аукціону входять встановлення обставин недотримання організатором аукціону вимог, які ставляться Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" до його проведення, зокрема, щодо порядку оприлюднення оголошення про проведення аукціону певного змісту, письмового повідомлення про проведення аукціону власника майна, замовника та інших осіб, визначених замовником (статті 58, 59 Закону); допуску до участі в аукціоні (стаття 61 Закону); допуску до місця проведення аукціону (стаття 63 Закону); порядку проведення аукціону (статті 64-68 Закону).

Як про це вже було позначено вище та встановлено судами попередніх інстанцій , арбітражний керуючий неодноразово звертався до ПАТ "Укрексімбанк" за погодженням продажу майна, зокрема листом від 02.04.2014 р. звертався до Банку щодо погодження початкової ціни об'єкту, на який 17.04.2014 р. отримав відповідь щодо погодження ціни об'єктів із зазначенням, що продаж даних об'єктів має здійснюватись одним лотом, як цілісний майновий комплекс.

Відповідно до частини 5 статті 44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі, якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Враховуючи, що первісний аукціон з продажу заставного майна цілісним майновим комплексом не відбувся у зв'язку із відсутністю заявок на участь в аукціоні, повторний продаж майна здійснювався ліквідатором, з повідомленням про це комітет кредиторів та заставного кредитора, ПАТ "Укрексімбанк", окремими лотами, що не суперечить вищенаведеним нормам.

Таким чином, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що дозвіл на продаж майна було надано, ліквідатор діяв відповідно до норм Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", подані арбітражним керуючим звіти, затверджувалися комітетом кредиторів, що відповідає вимогам ст. 49 вищезазначеного Закону.

Інших порушень, які входять до предмету доказування недійсності результатів аукціону, скаржником не наведено, висновків судів попередніх інстанцій не спростовано. Доводи, що наведені в касаційній скарзі, більш направленні на оскарження дій ліквідатора.

Доводи скаржника про те, що особа яка представляла інтереси переможця аукціону ТОВ "Трейдінвестгруп", а саме Супрунюк С.М, є пов'язаною особою із боржником не заслуговують на увагу колегії суду, оскільки є недоведеними, а встановлення обставин справи виходить за межи повноважень суду касаційної інстанції.

Враховуючи викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що судами попередніх інстанцій у повному обсязі з'ясовано всі обставини справи, правильно застосовано норми матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим, правові підстави для скасування ухвалу суду першої інстанції та постанови суду апеляційної інстанції відсутні.

Відповідно до статті 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи заявника касаційної скарги про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм процесуального та матеріального права при прийнятті оскаржених судових актів не знайшли свого підтвердження. Більш того, доводи заявника касаційної скарги фактично стосуються переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119-11112 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України.

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ "Укрексімбанк" у м.Луцьку залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Рівненської області від 18.11.2014 та постанову Рівненського апеляційного господарського суду від 29.01.2015 у справі №4/7 залишити без змін.

Головуючий суддя:І.Ю. Панова
Судді: О.В. Білошкап
М.Д. Запорощенко