ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

19.03.2015р. Справа №917/314/15

за позовом Прокуратури Октябрського району, вул. В.Козака,1, м.Полтава, 36000; в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах- Полтавської обласної ради, вул. Жовтнева, 45, м.Полтава, 36018; Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", вул.Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008

до Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії, вул.Жовтнева, 33, м. Полтава, Полтавська область,36000

про стягнення 11511,27 грн.

Суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Олефір О.І.

Представники сторін:

від позивача: 1. Данілова Н.Н. дов. №29-14/2 від 05.01.2015р.

2. представник не з"явився

від відповідача: Личагіна С.П. дов. №3621 від 03.11.2014р.

від прокуратури: Копитець О.О. посвідчення №026724 від 10.06.2014р.

СУТЬ СПРАВИ: : розглядається позовна заява про стягнення заборгованості за Договором на відпуск теплової енергії № від 10.09.2007р. в розмірі 794,00 грн.

11.03.2015 року за вх. канцелярії суду №3352 від представника Полтавської обласної ради надійшло клопотання про підтримання позовних вимог та просить суд розглядати справу без участі їх представника. Суд подане клопотання прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

17.03.2015 року за вх. канцелярії суду №3697 від відповідача надійшов відзив на позовну заяву в якому просить суд зменшити розмір пені на 30%. Суд поданий відзив прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

З огляду на вищевикладене, а також достатністю документальних доказів в матеріалах справи для її розгляду по суті, суд розглядає справу за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

Представництво прокуратурою інтересів держави в суді, відповідно до ч.І ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру", полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів держави у випадках, передбачених законом.

Підставою представництва прокуратурою в суді інтересів держави відповідно до ч. З ст.36-1 Закону України "Про прокуратуру" є наявність порушень або загрози порушень інтересів держави.

09.10.2009 року між Полтавським обласним комунальним виробничим підприємством теплового господарства «Полтаватеплоенерго» (позивач) та Публічних акціонерним товариством «Укртелеком» в особі Полтавської філії ПАТ «Укртелеком» (відповідач) укладено договір № 566/294 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води (надалі - договір), з метою забезпечення опалення нежитлових приміщень споживача у м.Полтаві.

Пунктом 14 договору в редакції додаткової угоди № 2/299 від 20.10.2011 визначено, що оплата за опалення, що проводить Споживач, стягується на підставі тарифів, встановлених ; уповноваженим органом та діючих на період постачання теплової енергії на підставі виконаних розрахунків відповідно до теплових навантажень.

Тариф на теплову енергію, що виробляється та постачається підприємством «Полтаватеплоенерго» встановлюється Національною комісією, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг.

У відповідності до п. 2 ч.І ст. 5 Закону України «Про державне регулювання у сфері комунальних послуг» та згідно з абз. 7 ст. 16 Закону України «Про теплопостачання» Національна комісія, що здійснює державне регулювання у сфері комунальних послуг встановлює тарифи на теплову енергію суб'єктам природних монополій та суб'єктам господарювання на суміжних ринках у сфері теплопостачання.

Пунктом 2 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України № 869 від 01.06.2011 року «Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги» (надалі - Порядок формування тарифів) визначено, що він застосовується під час установлення Національною комісією регулювання ринку комунальних послуг та органами місцевого самоврядування тарифів на теплову енергію, її виробництво транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води для суб'єктів природних монополій, а також для суб'єктів господарювання на суміжних ринках та поширюється на таких суб'єктів під час розрахунку зазначених тарифів.

З 01 грудня 2014 року Постановою НКРЕКП «Про встановлення тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування, постачання для потреб бюджетних установ, релігійних організацій та інших споживачів (крім населення) і схвалення Інвестиційної програми ПОКВПТГ «Полтаватеплоенерго»№ 653 від 28.11.2014 року встановлено тариф на теплову енергію для потреб інших споживачів у розмірі- 1202,90 грн./Гкал (без ПДВ)

Відповідно до п. 23 Правил користування тепловою енергією, затверджених Постановою Кабінету Міністрів України № 1198 від 03.10.2007 року (надалі Правила) розрахунки за спожиту теплову енергію здійснюються на межі продажу, яка є межею балансової належності (відповідальності), відповідно до договору на підставі показів вузла обліку згідно з діючими тарифами (цінами), затвердженими в установленому порядку.

У споживачів, що не мають приладів комерційного обліку, обсяг фактично спожитої теплової енергії розраховується відповідно до теплового навантаження, визначеного у договорі.

Відповідно до п. 15 договору в редакції додаткової угоди № 3/243-14 від 14.11.2012 споживач зобов'язується вносити оплату за теплову енергію не пізніше 15 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Проте в порушення взятих на себе зобов'язань за договором відповідач проводив розрахунки за спожиту теплову енергію з порушенням строків визначених договором (розрахунок заборгованості за послуги теплопостачання додається)

Відповідно до рахунку на оплату № АВ-12955 від 31.12.2014 за відпущену теплову енергію на опалення приміщень відповідача в грудні 2014року до сплати нараховано 47573,54 грн.

При цьому встановлено, що Полтавською філією ПАТ «Укртелеком» оплату в рахунок погашення зазначеної суми проведено лише 09.02.2014.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. Статтею 526 ЦК України встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином, відповідно до умов договору, вимог ЦК України та інших актів цивільного законодавства. Аналогічні положення закріплено у ч.І ст. 193 ГК України. Відповідно до ст.24 Закону України «Про теплопостачання», одним з основних обов'язків відповідача є додержання вимог договору та нормативно-правових актів.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк.

Відповідно зі ст. ст. 610, 611 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Одним із видів забезпечення виконання зобов'язань, відповідно до ст. ст. 546, 549 ЦК України та ст. 199 ГК України, є неустойка (штраф, пеня), розмір якої визначається відповідно до умов договору, що не суперечать чинному законодавству України.

Відповідно до ст. 229 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин у разі порушення ним грошового зобов'язання не звільняється від відповідальності через неможливість виконання і зобов'язаний відшкодувати збитки, завдані невиконанням зобов'язання, а також сплатити штрафні санкції відповідно до вимог, встановлених цим Кодексом та іншими законами.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями в цьому Кодексі визначаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ч. З ст. 1 Закону України № 686 - ХІУ від 20.05.1999 року "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій" суб'єкти підприємницької діяльності, які використовують нежилі будинки і приміщення, належні їм на праві власності або орендовані ними на підставі договору, для провадження цієї діяльності за несвоєчасні розрахунки за спожиті комунальні послуги сплачують пеню у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення, якщо інший розмір пені не встановлено угодою сторін, але не більше 100% загальної суми боргу.

Згідно правової позиції Верховного суду України, викладеної у Постанові від 16.04.2013 р. у справі № 3-6гс13 ( справа 18/957/12) нормою ч. 1 ст. 1 Закону України «Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги та утримання прибудинкових територій» встановлено законну неустойку за порушення грошового зобов'язання у сфері відносин з надання житлово-комунальних послуг - пеня в розмірі 1,0 % за кожен день прострочення платежу, але не більше 100 % боргу. Кредитор має право на стягнення цієї законної неустойки у т.ч. й за відсутності у договорі умови про неустойку.

Позивачем на підставі ст. 230 ГК України та п. 16 договору на суму простроченого платежу нарахована пеня в розмірі 1% за кожний день прострочки платежу, але не більше 100% боргу згідно з Законом України "Про відповідальність суб'єктів підприємницької діяльності за несвоєчасне внесення плати за спожиті комунальні послуги" в розмірі 11417,65 грн. за період від 16.01.2014 по 08.02.2015.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно ст. 625 ЦК України у зв'язку з несвоєчасним виконанням зобов'язання по оплаті за відпущену теплову енергію позивачем відповідачу нараховано 3 % річних в сумі 93,62 грн. за період з 16.01.2014 по 08.02.2015 та втрати від інфляційних процесів в сумі 1474,78 грн. за січень 2015 року.

Отже, загальна сума нарахованих Полтавській філії ПАТ «Укртелеком» за прострочення платежу за договором № 566/294 від 09.10.2009 на відпуск теплової енергії у вигляді гарячої води становить 11511,27 грн., з яких сума пені у розмірі 1% від суми простроченого платежу за кожний день прострочення - 11 417,65 грн. (за період з 16.01.2014 по 08.02.2015), 3 % річних-93,62 грн. (за період з 16.01.2014 по 08.02.2015.).

Відповідач у відзиві на позовну заяву (вх. канцелярії суду №3697 від 17.03.2015 року) просить суд зменшити розміру пені на 30% .

Розглянувши заяву суд дійшов висновку, що вона є обґрунтованою та підлягає задоволенню з наступного мотивування. Відповідно до п.3 ст.83 Господарського процесуального кодексу України приймаючи рішення у справі суд має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. Згідно ч.1 ст.233 Господарського кодексу України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Матеріали справи та надані відповідачем пояснення свідчать про те, що відповідач ПАТ "Укртелеком" вчасно та в повному обсязі вносило плату за використану теплову енергію до січня 2015 року. Заборгованість за грудень 2014 року виникла в зв"язку з скрутним фінансовим становищем товариства, що підтверджується звітом про фінансові результати. Крім того, річний план видатків Полтавської філії ПАТ "Укртелеком" затверджується на початок року, а протягом 2014 року значно підвищилися тарифи на теплову енергію.

З урахуванням вищевикладеного та враховуючи ступінь виконання боржником зобов'язань за договором, у відповідності до ст. 233 Господарського кодексу України та на підставі п. 3 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, суд вважає за доцільне задовольнити клопотання відповідача про зменшення пені до 30 % грн.

Таким чином, з ПАТ «Укртелеком» підлягає до стягнення пеня в розмірі 3425,30 грн.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (стаття 34 ГПК України).

Частиною першою статті 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень статті 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити частково.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено частково.

Судові витрати відповідно до статті 49 ГПК України покладаються на Відповідача.

На підставі матеріалів справи, керуючись статтями 4-3, 33, 34, 43, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити частково.

2. В частині стягнення пені в розмірі 7 992,35 грн. - відмовити.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул.Жовтнева, 33, м. Полтава, Полтавська область,36000, , р/р 1019 в ПОД ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" м.Полтава, МФО 331605) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (36008, м. Полтава, вул. Комарова, 2а, , р/р 260007148 в АК "Полтава-банк", МФО 331489) пеню в розмірі 3425,30 грн. гривень та 93,62 гривень - 3% річних.

4.Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" в особі Полтавської філії Публічного акціонерного товариства "Укртелеком" (вул.Жовтнева, 33, м. Полтава, Полтавська область,36000, , р/р 1019 в ПОД ПАТ "Райффайзен банк "Аваль" м.Полтава, МФО 331605) в доход Державного бюджету України (рахунок УДКСУ у м. Полтаві, р/р 3002 ГУ ДКСУ у Полтавській області, МФО 831019, , код платежу 22030001) судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Суддя Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 26.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.