ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р.Справа № 922/422/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Державний експортно- імпортний банк України" в особі Філії АТ"Укрексімбанк" в м.Херсоні
до за участю третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нафто- газова компанія" м. Харків Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Харків
про стягнення коштів в сумі 32369,69грн.
за участю представників:

від позивача: Кайдашов В.С. - дов. від 26.04.2013;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" в особі Філії АТ "Укрексімбанк" у м. Херсоні, м. Херсон (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Українська нафто-газова компанія", м.Харків (далі за текстом - відповідач), за участю 3-ї особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", м. Харків (далі за текстом - третя особа), про повернення безпідставно отриманих коштів в сумі 32369,69грн. шляхом їх стягнення зі спеціального рахунку відповідача, відкритого у філії, Харківському обласному управлінні АТ "Ощадбанк".

В обґрунтування заявленого позову (з урахуванням заяви №069-06/116 від 29.01.2015р.) позивач посилається на приписи статей 1074, 1212 Цивільного кодексу України, норми Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", Постанову Національного банку України №22 від 21.01.2004 року "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" та вказує на те, що згідно з меморіальним ордером на спеціальний рахунок відповідача як неналежного отримувача були помилково перераховані кошти, які мали бути перераховані іншому (належному) отримувачу.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав повністю та просив суд їх задовольнити.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судові засідання не направив, відзиву не надав.

Господарським судом перевірено місцезнаходження відповідача. У відповідності до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців адресою відповідача є: 61050, м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд. 24. Вказані відомості співпадають з відомостями, зазначеними позивачем у позовній заяві.

За вказаною адресою відповідачу направлялись копії ухвал про порушення провадження у справі, про забезпечення позову та про відкладення розгляду справи.

Господарський суд вважає за необхідне зазначити наступне: особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а у разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважаються, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки, на адресу суду підприємством поштового зв'язку з відміткою про закінчення терміну зберігання повернуті копії ухвали про порушення провадження у справі та ухвал від 03.02.2015 про забезпечення позову та про відкладення розгляду справи на 24.02.2015, розгляд справи в судових засіданнях 03.02.2015 та 24.02.2015 відкладався з направленням відповідних ухвала на вищевказану адресу відповідача.

Враховуючи приписи чинного законодавства, а також те, що ухвала від 24.02.2015 підприємством зв'язку не поверталася, судом здійснене належне повідомлення відповідача про час та місце судового засідання у даній справі.

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" в особі Харківського обласного управління АТ "Ощадбанк", письмових пояснень щодо позовних вимог не надала. Присутній в судовому засіданні 24.02.2015 представник третьої особи проти задоволення позову не заперечував. В судове засідання, призначене на 31.03.2015, представник третьої особи не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

01 грудня 2010 року між Позивачем та ПАТ "Херсонгаз", м. Херсон, укладено Договір банківського рахунка №4935/1, за умовами якого позивач відповідно до законодавства України, в тому числі Закону України „Про засади функціонування ринку природного газу" (далі - Закон), постанови Кабінету Міністрів України від 26.03.2008 №247 „Про вдосконалення порядку розрахунків за спожитий природний газ", нормативно-правових актів Національного банку України, відкрив ПАТ "Херсонгаз" банківський рахунок із спеціальним режимом використання №935 - для зарахування коштів, що надходять за спожитий природний газ від промислових споживачів та інших суб'єктів господарювання.

Зокрема, згідно абзацу б) пункту 3.2 вказаного Договору позивач на виконання доручення ПАТ "Херсонгаз" був зобов'язаний здійснювати договірне списання (перерахування) з вищезазначеного рахунку коштів, розподілених згідно з нормативами їх перерахування, на рахунок газопостачальних підприємств.

Перелік таких підприємств та їх банківські реквізити неодноразово змінювалися сторонами Договору від 01.12.2010 №4935/1, шляхом укладення Додаткових угод.

Так, додатковими угодами №4 від 01.10.2012 та №5 від 23.01.2013 до даного переліку підприємств включено і ТОВ "Українська нафто-газова компанія", рахунок №7406, , МФО 351823.

Однак, в наступних Додаткових угодах до даного Договору, починаючи з Додаткової угоди №6 від 31.10.2013 підприємство відповідача не значилося в переліку газопостачальних підприємств, на користь яких позивач має право здійснювати перерахування коштів.

В редакції останньої Додаткової угоди №8 від 24.10.2014 абзац б) пункту 3.2 Договору містить положення, за яким позивач здійснює договірне списання (перерахування) коштів на рахунок, зокрема, газопостачального підприємства НАК "Нафтогаз України", рахунок № 1, , МФО 300465. Призначення платежу: "...на вик. п.КМУ від 26.03.2008 №247 та умов Договору № __ від ___, п.НКРЕ від __ № __, в т.ч.ПДВ".

02 грудня 2014 року позивач, згідно меморіального ордеру № 08 від 02.12.2014, здійснив перерахування грошових коштів в сумі 32369,69 грн. з рахунку ПАТ "Херсонгаз" №935 на ім'я ПАТ "НАФТОГАЗ УКРАЇНА".

Однак, як вбачається з даного меморіального ордеру, перерахування коштів помилково здійснено на рахунок № 7406, що відкритий у Харківському обласному управлінні АТ «Ощадбанк», та належить ТОВ "Українська нафто-газова компанія". Код ЄДРПОУ одержувача - №37764889, що зазначений в меморіальному ордері, також належить відповідачу.

Призначенням платежу за даним меморіальним ордером є: "ЗА ПРИРОД.ГАЗ СПОЖИТ. У 2014 Р. ПРОМ.СПОЖИВАЧ ТА ІНШ.СГ ДОГ. Т/12-12-72 від 25.12.12,П.КМУ ВІД 26.03.08 №247, П.НКРЕ ВІД 21.11.14 №373, В Т.Ч.ПДВ.Д.4935/2".

Фактично, кошти у сумі 32369,69 грн. мали бути направлені належному отримувачу - ПАТ "НАК "Нафтогаз України", який зазначений в меморіальному ордері від 02.12.2014 №08, відповідно до пункту 36 Нормативів перерахування коштів з поточних рахунків із спеціальним режимом використання гарантованих постачальників природного газу, відкритих в установах уповноважених банків, що надійшли від категорії споживачів "промислові споживачі", на грудень 2014 року, затверджених постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сферах енергетики та комунальних послуг від 21.11.2014 №373.

Посилаючись на те, що грошові кошти у сумі 32369,69грн. перераховані відповідачу без достатньої правової підстави, позивач просить суд їх повернути шляхом стягнення із спеціального рахунку №7406, що належить відповідачу.

Суд вважає позовні вимоги обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

У відповідності із статтею 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Обставини справи підтверджують доводи позивача про те, що перерахування грошових коштів в сумі 32369,69грн. на користь відповідача за меморіальним ордером №08 від 02.12.2014 здійснено без достатніх правових підстав та внаслідок лише помилкової вказівки банківських реквізитів відповідача, оскільки належним отримувачем коштів був ПАТ "НАК "Нафтогаз України".

Крім того, постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики №1546 від 05.12.13 було анульовано ліцензію ТОВ "Українська нафто-газова компанія" на право провадження господарської діяльності з постачання природного газу за нерегульованими тарифом, відповідно зарахування даних коштів на відповідний рахунок зі спеціальним режимом використання даного підприємства є неможливим.

Пунктом 35.1. статті 35 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що неналежний отримувач зобов'язаний протягом трьох робочих днів від дати надходження повідомлення банку-порушника про здійснення помилкового переказу ініціювати переказ еквівалентної суми коштів банку-порушнику, за умови отримання повідомлення цього банку про здійснення помилкового переказу.

Згідно пункту 2.35 постанови Національного банку України від 21.01.2004 №22 "Про затвердження Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті" (далі за текстом - Постанова НБУ №22 від 21.01.2004) кошти, що помилково зараховані на рахунок неналежного отримувача, мають повертатися ним у строки, установлені законодавством України, за порушення яких неналежний отримувач несе відповідальність згідно із законодавством України. У разі неповернення неналежним отримувачем за будь-яких причин коштів у зазначений строк повернення їх здійснюється в судовому порядку. Банк, що обслуговує неналежного отримувача, не несе відповідальності за своєчасність подання ним розрахункового документа на повернення помилково зарахованих на його рахунок коштів.

Пунктом 2.36 даної Постанови НБУ №22 від 21.01.2004 встановлено, що якщо з вини банку кошти зараховані на рахунок неналежного отримувача, то банк зобов'язаний одразу після виявлення своєї помилки перерахувати ці кошти на рахунок отримувача, якому вони призначалися, але внаслідок помилки банку не були зараховані. Одночасно банк, який помилково переказав кошти, зобов'язаний негайно надіслати повідомлення неналежному отримувачу (безпосередньо або через банк, що обслуговує цього отримувача) про здійснення йому помилкового переказу та про потребу повернути зазначену суму протягом трьох робочих днів з дати надходження такого повідомлення.

Відповідно до пункту 2.37 Постанови НБУ №22 від 21.01.2004 банк, що обслуговує неналежного отримувача, отримавши повідомлення, передає його (у день отримання, але не пізніше наступного робочого дня) отримувачу під підпис або надсилає рекомендованим листом. У разі неповернення коштів неналежним отримувачем добровільно банк, з вини якого кошти зараховані цьому отримувачу не за призначенням, стягує їх в судовому порядку.

Як свідчать матеріали справи, згідно меморіального ордеру №01 від 03.12.2014 позивач, встановивши факт помилкового перерахування коштів, перерахував 32 369,69 грн. на рахунок ПАТ „Херсонгаз" із призначенням платежу - повернення коштів списаних 02.12.2014 за меморіальним ордером №08.

03 грудня 2014 року позивач направив третій особі повідомлення №069-16/1575 про помилковий переказ із проханням повернути грошові кошти в сумі 32369,69грн. Повторно позивач звернувся з проханням повернути кошти до третьої особи 15 грудня 2014 року шляхом направлення листів №69/16-1646 та №069-16/1646.

Електронним повідомленням від 19.12.2014 №16/6-37/428 третя особа повідомила, що 04.12.2014 направила відповідачу за адресою: м. Харків, вул.Б.Хмельницького, 24, рекомендований лист про помилковий переказ № 069-16/1575 від 03.12.2014р., отриманий від позивача. Неодноразові спроби третьої особи зв'язатися по телефону з керівництвом відповідача позитивного результату не дали.

З наданих позивачем доказів вбачається, що направлене відповідачу третьою особою повідомлення про помилковий переказ, повернулося поштовою установою, у зв'язку із закінченням терміну зберігання.

Відповідно до частини 1 статті 18. Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців" якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

Відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відповідач не перебуває в процесі припинення та має наступне своє місцезнаходження: м. Харків, вул. Богдана Хмельницького, буд.24.

Таким чином, суд вважає, що позивач вжив передбачених Постановою НБУ №22 від 21.01.2004 заходів щодо повідомлення відповідача про необхідність повернення безпідставно отриманих коштів.

Згідно статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач свого обов'язку повернути грошові кошти позивачу не виконав, доказів повернення безпідставно отриманих грошових коштів в розмірі 32369,69грн. суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 32369,69грн. підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з ТОВ «Українська нафто-газова компанія» (61050, м. Харків, вул.Богдана Хмельницького, буд.24, ) на користь Публічного акціонерного товариства „Державний експортно-імпортний банк України" в особі філії АТ „Укрексімбанк" у м.Херсоні (73000, м. Херсон, вул. Радянська, 46, ) безпідставно отримані грошові кошти в сумі 32369,69 грн., а також витрати зі сплати судового збору в розмірі 1827,00грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 06.04.2015 р.

Суддя М.В. Калантай