ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 925/136/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді Боровика С.С. з секретарем Вініченко О.Б., за участю представників сторін:

позивача - Курильченко К.О. - по довіреності,

відповідача - Котьол О.В. - по довіреності,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №925/136/15

за позовом дочірнього підприємства «Оллтек-Україна»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня комбікормовий завод»

про стягнення 95 214,34 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Дочірнє підприємство «Оллтек-Україна» звернулось в суд з позовом про стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня комбікормовий завод» 95 214,34 грн. заборгованості, з яких: 93 868 грн. основна заборгованість, 1 346,34 грн. - 3% річних.

Підставою позову є невиконання відповідачем зобов'язань по оплаті поставленого товару згідно видаткової накладної №428 від 11.07.2014 року.

Судове засідання 26.02.2015 року не відбулося у зв'язку із хворобою головуючого, розгляд справи відкладено на 31.03.2015 року.

В судовому засіданні 31.03.2015 року представник позивача позов з підстав, викладених у позовній заяві, підтримав і просить суд задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 31.03.2015 року з'явився, проти позову заперечив.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, оглянувши оригінали документів, суд задовольняє позов повністю з наступних підстав та мотивів.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі усної домовленості, за умовами якої позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 222 888 грн., що підтверджується видатковою накладною №428 від 11.07.2014 року (а.с.15).

За загальним порядком укладання господарських договорів, вони викладаються у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів (стаття 181 Господарського кодексу України).

Правочин згідно зі статтею 205 Цивільного кодексу України може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони (стаття 207 Цивільного кодексу України).

Оскільки ДП «Оллтек-Україна» поставило кормові добавки, а ТОВ «Перше травня комбікормовий завод» прийняло їх і частково розрахувалося за них, суд дійшов висновку про існування між сторонами договірних відносин, а отже виникнення у сторін цивільних прав і обов'язків (стаття 11 Цивільного кодексу України).

За змістом статті 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

За правовою природою дана угода є договором поставки і відповідає вимогам статті 712 Цивільного кодексу України, якою передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Загальні умови виконання господарських зобов'язань визначені статтею 193 Господарського кодексу України, згідно з якою суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначена стаття узгоджується з приписами статті 526 Цивільного кодексу України, якою встановлено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За змістом статей 599 та 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання, яке припиняється виконанням, проведеним належним чином.

В силу статті 664 Цивільного кодексу України обов'язок продавця передати товар покупцеві вважається виконаним у момент надання товару в розпорядження покупця, якщо товар має бути переданий покупцеві за місцезнаходженням товару, а покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (стаття 692 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи і підтверджено позивачем, він свої зобов'язання виконав, поставивши відповідачу товар на загальну суму 222 888 грн., що підтверджується видатковою накладною №428 від 11.07.2014 року.

Проте, як встановлено судом, відповідач своє зобов'язання по оплаті за отриманий товар виконав частково, сплативши позивачу 95 000 грн. та повернув товар на суму 34 020 грн. (повернення постачальнику №5 від 17.07.2014 року), заборгованість відповідача складає 93 868 грн.

Отриману 14.08.2014 року від позивача вимогу про сплату заборгованості відповідач не виконав, тому суд задовольняє позов в частині стягнення 93 868 грн. боргу.

Суд перевіривши нарахування позивачем 3% річних в сумі 1 346,34 грн., встановив правильність їх нарахування, тому задовольняє позов в цій частині позовних вимог.

З урахуванням викладеного, відповідно до обставин справи, суд дійшов висновку про необхідність стягнення з відповідача 95 214,34 грн. заборгованості, з яких: 93 868 грн. основна заборгованість, 1 346,34 грн. - 3% річних.

На підставі статті 49 ГПК України з відповідача підлягають стягненню понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1 904,29 грн.

Керуючись статтями 49, 82, 84 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Перше травня комбікормовий завод» (Черкаська обл., Черкаський район, село Хутори, вул. Центральна, буд.2, кім.18, ) на користь дочірнього підприємства «Оллтек-Україна» (м. Київ, вул. Еллінська, буд.8, ) - 93 868 грн. основної заборгованості, 1 346,34 грн. - 3% річних, в рахунок відшкодування витрат зі сплати судового збору 1 904,29 грн.

Видати наказ.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня прийняття.

Повне рішення складено 31.03.2015 року

Суддя С.С.Боровик