ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р. Справа № 909/272/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Малєєвої О. В.

при секретарі судового засідання Мартиненко І. В.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: прокурора Рогатинського району, вул. Галицька, 40, м. Рогатин Івано-Франківської області, 77000,

до відповідачів: Колоколинської сільської ради, с. Колоколин, Рогатинський район, Івано-Франківська область,77060,

фермерського господарства "Торо", вул. Залужанська, 5А, с. Колоколин, Рогатинський район, Івано-Франківська область,77060,

про зобов'язання ФГ "Торо" повернути у комунальну власність - Колоколинській сільській раді - одержані за актом приймання-передачі від 02.01.2015 земельні ділянки загальною площею 26,6 га, вартістю 555960,77 грн, які знаходяться в межах с. Колоколин,

за участю:

від прокуратури: представник Ляхович Д. С., посвідчення №007897 від 06.10.2012,

від відповідача Колоколинської сільської ради: голова сільської ради Школяр В. В., паспорт СС316909 від 10.07.1997, довідка з ЄДРЮОФОП №20217057 від 05.03.2015,

від відповідача ФГ "Торо": представник Сковронський В. І., довіреність від 18.03.3015,

встановив:

Прокурором Рогатинського району заявлено позов до Колоколинської сільської ради, фермерського господарства "Торо" про зобов'язання ФГ "Торо" повернути у комунальну власність - Колоколинській сільській раді - одержані за актом приймання-передачі від 02.01.2015 земельні ділянки загальною площею 26,6 га, вартістю 555 960,77 грн, які знаходяться в межах с. Колоколин.

Заявлені позовні вимоги мотивовані тим, що між Колоколинською сільською радою та ФГ "Торо" в порушення вимог ч. 1 ст. ст. 124 ЗК України та ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" був укладений договір оренди землі від 02.01.2015 без прийняття відповідного рішення сесії сільської ради про надання земельних ділянок в оренду та за актом приймання-передачі від 02.01.2015 передано в користування три земельні ділянки, що знаходяться в с. Колоколин, загальною площею 26,6 га ріллі вартістю 555 960,48 грн для ведення товарного сільськогосподарського виробництва. Вказує на те, що в порушення ст.125 ЗК України даний договір не був зареєстрований у встановленому законом порядку, а тому у ФГ "Торо" не виникло право оренди землі і договір не потребує визнанню його недійсним в судовому порядку. Виходячи з викладеного, вважає, що земельна ділянка передана ФГ "Торо" незаконно і підлягає поверненню у комунальну власність. Свою позицію обґрунтовує положеннями ст.ст. 16, 215, 216 ЦК України, ст.ст. 12, 83, 116, 124, 125, 152 ЗК України, ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні".

Аналогічні пояснення представник прокуратури надав в судовому засіданні.

Відповідач Колоколинська сільська рада позов визнала, про що вказано у письмовій заяві вих.№43 від 23.03.2015 (вх.№4761/15 від 24.03.2015).

Відповідач ФГ "Торо" відзив на позов не подав, в судовому засіданні позовні вимоги визнав, проте просив суд покласти судові витрати на Колоколинську сільську раду. При цьому зазначив, що ФГ "Торо" до звернення прокуратури з даним позовом мало намір повернути земельну ділянку в добровільному порядку і зверталось до сільського голови для підписання акту приймання-передачі, однак сільський голова від прийняття земельної ділянки відмовився, а тому спір доведено до суду з вини Колоколинської сільської ради.

Представник Колоколинської сільської ради в судовому засіданні підтвердив факт звернення ФГ "Торо" для підписання акту приймання-передачі, який не був підписаний в зв'язку із зверненням до суду. Вважає, що судові витрати слід покласти на обох відповідачів.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши інші зібрані у справі докази, оцінивши їх відповідно до приписів ст. 43 ГПК України суд встановив наступне.

02.01.2015 між Колоколинською сільською радою, як орендодавцем, та ФГ "Торо", як орендарем, підписано договір оренди землі, відповідно до умов якого орендодавець надає, а орендар приймає в строкове платне користування земельну ділянку для товарного сільськогосподарського виробництва, яка знаходиться в с. Колоколин, загальною площею 26,6 га (п.1, п. 2).

Надалі 02.01.2015 між сторонами було підписано акт прийому-передачі трьох земельних ділянок загальною площею 26,6 га, які знаходяться: в урочищі "Березів брід" - 8,00 га, в урочищі "Біля старого цвинтару" - 11,00 га, в урочищі "Острів" - 7,6 га.

Листом сільського голови Колоколинської сільської ради №39 від 04.03.2015 підтверджено, що ФГ "Торо" використовує земельні ділянки загальною площею 26,6 га в межах с. Колоколин на підставі діючого договору оренди. При цьому зазначено, що рішення Колоколинською сільською радою про передачу в оренду вказаних земельних ділянок не приймалося.

Згідно листа відділу Держземагентства у Рогатинському районі Івано-Франківської області №510/3-08 від 06.03.2015 нормативна грошова оцінка вказаних земельних ділянок сільськогосподарського призначення, які знаходяться в межах населеного пункту с.Колоколин, станом на 01.01.2015 становить 555 960,48 грн.

При вирішенні даного спору суд виходить з того, що згідно з ч. 1 ст. 83 ЗК України землі, які належать на праві власності територіальним громадам сіл, селищ, міст, є комунальною власністю. У комунальній власності перебувають як усі землі в межах населених пунктів, крім земельних ділянок приватної та державної власності, так і земельні ділянки, на яких розташовані будівлі, споруди, інші об'єкти нерухомого майна комунальної власності незалежно від місця їх розташування (ч. 2 ст. 83 ЗК України).

Відповідно до ч. 2 ст. 4 ЗУ "Про оренду землі" орендодавцями земельних ділянок, що перебувають у комунальній власності, є сільські, селищні, міські ради в межах повноважень, визначених законом, що кореспондується з нормами ст. 122 ЗК України.

Договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства (ст. 13 ЗУ "Про оренду землі").

Частиною 2 ст. 16 ЗУ "Про оренду землі" передбачено, що укладення договору оренди земельної ділянки із земель державної або комунальної власності здійснюється на підставі рішення відповідного органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування - орендодавця, прийнятого у порядку, передбаченому Земельним кодексом України, або за результатами аукціону. Аналогічні приписи містяться у ст. 124 ЗК України.

Згідно з п. 34 ч. 1 ст. 26 ЗУ "Про місцеве самоврядування в Україні" виключно на пленарних засіданнях сільської, селищної, міської ради вирішуються питання, зокрема, щодо регулювання земельних відносин.

Всупереч наведеним вимогам закону вказаний договір оренди укладений без прийняття відповідного рішення сільською радою.

При цьому відповідно до ч.1 ст. 210 ЦК України правочин підлягає державній реєстрації лише у випадках, встановлених законом. Такий правочин є вчиненим з моменту його державної реєстрації.

Згідно ст. 125 ЗК України право власності на земельну ділянку, а також право постійного користування та право оренди земельної ділянки виникають з моменту державної реєстрації цих прав.

В пункті 2.6 постанови Пленуму ВГС України №11 від 29.05.2013 "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними" (надалі "постанова Пленуму ВГС України від 29.05.2013") роз'яснено, що не вважаються вчиненими правочини (укладеними господарські договори), щодо яких, зокрема, не здійснено державну реєстрацію або нотаріальне посвідчення, необхідні для його вчинення, тощо. При цьому, коли для вчинення правочину необхідні його державна реєстрація або нотаріальне посвідчення, у випадках відсутності останніх, договір в будь-якому разі не вважається укладеним.

Оскільки державна реєстрація договору оренди земельної ділянки від 02.01.2015 не здійснена, то він вважається неукладеним.

Внаслідок неукладеності вказаного договору відповідач згідно акту приймання-передачі від 02.01.2015 одержав в користування земельні ділянки без достатньої правової підстави.

Як передбачено ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

В постанові Пленуму ВГС України від 29.05.2013 вказано, що у випадках, коли договір є неукладеним, можуть заявлятися вимоги, передбачені главою 83 ЦК України.

Зважаючи на викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню.

При розгляді питання щодо розподілу судових витрат, суд виходить з того, що відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

В судовому засіданні представники відповідачів підтвердили той факт, що до подання позову ФГ "Торо" зверталось з пропозицією до Колоколинської сільської ради підписати акт прийому-передачі земельної ділянки, однак останній від підписання акту відмовився до вирішення справи в суді.

Враховуючи викладене, судовий збір слід покласти на Колоколинську сільську раду.

Керуючись ст.ст. 8, 124 Конституції України, ст.ст. 43, 49, ст. 82 - ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Задовольнити позов прокурора Рогатинського району до Колоколинської сільської ради, фермерського господарства "Торо" про зобов'язання ФГ "Торо" повернути у комунальну власність - Колоколинській сільській раді - одержані за актом приймання-передачі від 02.01.2015 земельні ділянки загальною площею 26,6 га, вартістю 555960,77 грн, які знаходяться в с. Колоколин.

Зобов'язати фермерське господарство "Торо" повернути у комунальну власність - Колоколинській сільській раді - одержані за актом приймання-передачі від 02.01.2015 земельні ділянки загальною площею 26,6 га, вартістю 555960,77 грн, які знаходяться в межах с.Колоколин.

Стягнути з Колоколинської сільської ради в доход державного бюджету 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн судового збору.

Наказ видати стягувачеві після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.03.15

Суддя Малєєва О. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Федунишин М.М. 30.03.15