ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

02 квітня 2015 р. Справа № 902/136/15

за позовом: Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк"

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1

про стягнення 63291,82 грн. заборгованості

Господарський суд Вінницької області у складі

Головуючого судді Говор Н.Д.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : Сауляк Є. В. (довіреність № 1240-0 від 24.04.13р.)

відповідача : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

До Господарського суду Вінницької області подана позовна заява про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" 63291,82 грн., в тому рахунку 42730,66 грн. - заборгованість за кредитом, 12506,98 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом, 5056,12 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 2998,06 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом.

Позивач в судовому засіданні 02.04.2015р. подав заяву про зменшення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 42730,66 грн. - заборгованість за кредитом, 3158,46 грн. - заборгованість по процентам за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 01.07.2014р., 78,14 грн. - пеня за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором за період з 07.05.2014р. по 01.07.2014р., 1459,74 грн. - заборгованість по комісії за користування кредитом за період з 05.05.2014р. по 01.07.2014р.

Дана заява приймається судом на підставі ст. 22 ГПК України.

Відповідач у відзиві на позовну заяву від 06.03.2015р. зазначає, що кредитний договір у формі Заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відбитка печатки був підписаний 12.05.2011. Відповідно до п. 3.2.1.1.8. «Умов та правил надання банківських послуг» проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту проводиться банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до «Умов та правил надання банківських послуг». При належному виконанні Клієнтом зобов'язань, передбачених «Умовами та правилами надання банківських послуг», за відсутності заперечень за місяць до закінчення терміну обслуговування Ліміту, проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування Ліміту може бути продовоісено Банком на той самий строк.

Зазначає, що з розрахунку позовних вимог, наданого Позивачем, Відповідач протягом років належно виконувала свої зобов'язання, оскільки дія умов договору продовжувалась неодноразово. Фактично, виходячи з позиції Позивача, прострочка виникла лише 02.07.2014. Разом з тим на час дії договірних відносин сторін ще у 2011 році законодавства стало детальніше регулювати деякі аспекти кредитування.

Позивач стверджує, що Відповідач приєднався до «Умов та правил надання банківських послуг», Тарифів банку, що розміщені в мережі Інтернет та разом із Заявою складають Договір банківського обслуговування.

Відповідно до ч. 1 ст. 634 ЦК України договором приєднання є договір, умови якого встановлені однією із сторін у формулярах або інших стандартних формах, який може бути укладений лише шляхом приєднання другої сторони до запропонованого договору в цілому. Друга сторона не може запропонувати свої умови договору.

Відповідно до ч. 1 ст. 203 ЦК України зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Сторони підписали не окремий незмінний договір, у тексті якого врегульовані всі деталі правовідносин між ними, а договір приєднання, коли Відповідач приєднався до певних правил, які є нормативним документом Позивача та не можуть суперечити вимогам законодавства, повинні удосконалюватись разом із ним.

Зазначає, що до цього часу на сайті Приватбанку викладені «Умови та правила надання банківських послуг», які абсолютно не враховують зазначені вимоги законодавства. Жодних індексів Умови взагалі не передбачають. Пунктом 3.2.1.4.1.3. Умов і досі передбачена можливість автоматичного збільшення відсотків до 56% лише у разі непогашення кредиту впродовж 90 днів з дати закінчення періоду, в який дебетове сальдо І підлягало обнулінню. Разом з тим видно, що до Умов вносились певні зміни у зв'язку зі поточною ситуацією у країні, оскільки внесені окремі правки, які фактично поширюють деякі пункти Умов лише на клієнтів, які отримали кредити до 31.01.2015.

Стверджує, що нормативний документ Позивача, до якого приєднався Відповідач чотири роки тому, суперечить чинному законодавству. Позивач поновлював щороку дію договірних правовідносин, але при цьому не приводив у відповідність до вимог чинного законодавства власні Умови та правила, на які посилаються у договорі (Заяві) сторони.

Тому Відповідач вважає, що у Позивача немає підстав для стягнення відсотків за договором за ставкою 56%.

Відповідач повноважного представника в судове засідання 02.04.2015р. не направив.

01.04.2015р. відповідач подав клопотання про розгляд справи без участі представника відповідача.

Дане клопотання приймається судом на підставі ст. 22 ГПК України.

Заслухавши пояснення представника позивача, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані в справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив наступне.

12.05.2011р. відповідач звернувся до позивача із заявою про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, а саме: поточного рахунку № НОМЕР_2 та карткового рахунку № НОМЕР_3 (а.с. 33).

У цій заяві вказано, що позивач (банк) за наявності вільних грошових коштів здійснює обслуговування кредитного ліміту відповідача (клієнта) за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, розмір якого банк повідомляє клієнту на свій розсуд або письмово, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентується умовами та правилами надання банківських послуг і тарифами банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, і разом з цією заявою складають договір банківського обслуговування.

Також у заяві відповідач (клієнт) погодився з умовами та правилами надання банківських послуг, у тому числі, з умовами та правилами обслуговування по розрахунковим картам, розміщеними на сайті банку www.privatbank.ua та://client-bank.privatbank.ua, тарифами банку, які разом з цією заявою та карткою зі зразками підпису та відтиску печатки складають договір банківського обслуговування.

Своїм підписом відповідач (клієнт) приєднався і зобов'язався виконувати умови, викладені в умовах та правилах надання банківських послуг, тарифах ПриватБанку - договорі банківського обслуговування вцілому. Відносини між банком і клієнтом можуть вирішуватися як шляхом підписання окремих договорів або додаткових угод до даного договору, так і шляхом обміну інформацією/згодою по банківському обслуговуванню з клієнтом через web-сайт банку (www.pb.ua або інший інтернет -/SMS-ресурс, вказаний банком).

Згідно з п. 3.2.1.1.16 Умов та Правил надання банківських послуг (далі - Умови та Правила) при укладанні договорів та угод, або вчинені інших дій, що свідчать про приєднання клієнта до "Умов та Правил надання банківських послуг" (або у формі заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / Інтернет клієнт-банк, або у формі обміну паперовій або електронною інформацією, або в будь-якій іншій формі), банк і клієнт допускають використання підписів клієнта у вигляді електронно-цифрового підпису та / або підтвердження через пароль, спрямований банком через верифікований номер телефону, який належить уповноваженій особі клієнта з правом "першого" підпису. Підписання договорів та угод таким чином прирівнюється до укладання договорів та угод у письмовій формі.

Відповідно до п. 3.2.1.1.1. Умов та Правил - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення оборотних коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта.

Відповідно до п. 3.2.1.1.3 Умов та Правил - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта з повернення кредиту, сплаті процентів та винагороди.

Відповідно до п. 3.2.1.1.8. Умов та Правил - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговувані кредитного ліміту, проводиться Банком протягом одного року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до "Умов і правил надання банківських послуг" (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт-банк / інтернет клієнт-банк, або у форі обміну паперовій або електронній інформацією, або в будь-якій іншій формі - "Угода").

Відповідно до п. 3.2.1.1.6. Умов та Правил ліміт може бути змінений Банком в односторонньому порядку, передбаченому Умовами і правилами надання банківських послуг, у разі зниження надходжень грошових коштів на поточний рахунок або настання інших факторів, передбачених внутрішніми нормативними документами Банку. Підписавши Угоду, Клієнт висловлює свою згоду на те, що зміна Ліміту проводиться Банком в односторонньому порядку шляхом повідомлення Клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт-банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших).

Відповідно до розділу Умов 3.2.1.4. яким затверджений порядок розрахунків, за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка).

За період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат з наступного 20-го до 25-го числа місяця (надалі- "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі, 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості.

При не обнуленні дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнуленню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, Клієнт сплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36% річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнуленню.

У випадку непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнуленню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь-якого з грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56% річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь-якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами падання Банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Під "непогашенням кредиту" мається на увазі не виникнення на поточному рахунку нульового дебетового сальдо при закритті банківського дня.

Відповідно до підпункту 3.2.1.4.4 Умов та Правил клієнт сплачує банку винагороду за використання ліміту відповідно до п.п. 3.2.1.1.6, 3.2.1.2.3.2, 1-го числа кожного місяця в розмірі 0,9 % від суми максимального сальдо кредиту, що існувало на кінець банківського дня за попередній місяць, у порядку, передбаченому Умовами та Правилами надання банківських послуг.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов та Правил при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

За приписами статті 184 Господарського кодексу України при укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами. Укладення договору на основі вільного волевиявлення сторін може відбуватися у спрощений спосіб або у формі єдиного документа, з додержанням загального порядку укладення договорів, встановленого статтею 181 цього Кодексу.

У статті 181 Господарського кодексу України визначено, що господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Згідно зі статтею 180 Господарського кодексу України зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір є укладеним, якщо сторони в належній формі досягли згоди з усіх істотних умов договору. Істотними умовами договору є умови про предмет договору, умови, що визначені законом як істотні або є необхідними для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою хоча б однієї із сторін має бути досягнуто згоди. Договір укладається шляхом пропозиції однієї сторони укласти договір (оферти) і прийняття пропозиції (акцепту) другою стороною.

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (частина 1 статті 640 Цивільного кодексу України).

За приписами статті 207 Цивільного кодексу України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Враховуючи викладене та зважаючи на встановлені обставини стосовно того, що відповідачем підписана заява від 12.05.2011р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, суд дійшов висновку, що між сторонами у справі фактично було укладено договір банківського обслуговування від 12.05.2011р., у тому числі щодо встановлення кредитного ліміту.

На виконання договору позивач надав відповідачу кредитний ліміт в розмірі 62500 грн., що підтверджується наявною в матеріалах справи довідкою про розмір встановлених кредитних лімітів (а. с. 49).

З урахуванням заяви про зменшення позовних вимог позивачем нараховано відповідачу відсотки за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 01.07.2014р. в розмірі 3158,46 грн.

Відповідач свої договірні зобов'язання стосовно повного та вчасного погашення кредиту виконав частково в сумі 19769,34 грн., що стверджується випискою по рахунку (а.с. 56).

Відповідач свої договірні зобов'язання стосовно повного та вчасного погашення відсотків за користування кредитом не виконав.

Відповідно до умов договору позивач нарахував відповідачу комісію за користування кредитом за період з 05.05.2014р. по 01.07.2014р. в розмірі 1459,74 грн.

Відповідач свої договірні зобов'язання стосовно повної та вчасної сплати комісії за користування кредитом не виконав.

Таким чином заборгованість відповідача перед позивачем станом на день прийняття рішення судом по кредиту становить 42730,66 грн., по відсоткам за користування кредитом становить 3158,46 грн., та по сплаті комісії за користування кредитом становить 1459,74 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 Цивільного кодексу України - за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно ст. 1048 ЦК України Позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі статтею 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ст. 525, 526 ЦК України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається , якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України , інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

Позовні вимоги в частині стягнення заборгованості по кредиту, відсоткам за користування кредитом, комісії за користування кредитом стверджуються заявою від 12.05.2011р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, випискою по рахунку, розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню судом в сумі 42730,66 грн. боргу по кредиту, 3158,46 грн. відсотків за користування кредитом за період з 02.04.2014р. по 01.07.2014р., та 1459,74 грн. комісії за користування кредитом за період з 05.05.2014р. по 01.07.2014р. на підставі ст. 526, 1054 ЦК України.

Крім суми основного боргу позивач пред'явив до стягнення 78,14 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту за період з 07.05.2014р. по 01.07.2014р.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 2 ст. 551 ЦК України якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі. Сторони можуть домовитися про зменшення розміру неустойки, встановленого актом цивільного законодавства, крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до п. 3.2.1.5.1. Умов та Правил при порушенні Клієнтом будь-якого із зобов'язань по сплаті відсотків за користування кредитом, передбачених п.п. 3.2.1.2.2.2, 3.2.1.4.1, 3.2.1.4.2, 3.2.1.4.3, термінів повернення кредиту , передбачених п.п. 3.2.1.1.8, 3.2.1.2.2.3, 3.2.1.2.3.4, винагороди, передбаченого п.п. 3.2.1.2.2., 3.2.1.4.4, 3.2.1.4.5, 3.2.1.4.6 Клієнт виплачує Банку за кожний випадок порушення пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка діяла у період, за який сплачується пеня, (у % річних) від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу. А в разі реалізації Банком права на встановлення іншого строку повернення кредиту, Клієнт сплачує Банку пеню у розмірі, зазначеному у п. 3.2.1.4.1.3. від суми заборгованості за кожен день прострочення. Сплата пені здійснюється у гривні.

Позовні вимоги в частині стягнення пені стверджуються заявою від 12.05.2011р. про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відбитка печатки, витягом з "Умов та Правил надання банківських послуг", витягом з "Тарифів Банку", розрахунком, іншими матеріалами справи і підлягають задоволенню судом в сумі 78,14 грн. за період з 07.05.2014р. по 01.07.2014р. на підставі ст. ст. 549, 551 Цивільного кодексу України.

Заперечення, викладені у відзиві відповідача, враховані позивачем у заяві про зменшення позовних вимог, а тому суд не надає їм правової оцінки.

З урахуванням викладеного, оцінивши подані представником позивача докази та матеріали справи у їх сукупності, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню відповідно до чинного законодавства в сумі 47427 грн., з яких:

основний борг - 42730,66 грн.;

відсотки за користування кредитом - 3158,46 грн.;

комісія за користування кредитом - 1459,74 грн.;

пеня - 78,14 грн.

01.04.2015р. відповідач подав клопотання про розстрочку виконання рішення, що не перевищуватиме 1/4 частину доходу за місяць від мінімальної заробітної плати, відповідно показників Вінницького обласного управління статистики.

Заява мотивована тим, що відповідач на сьогодні опинилася у дуже скрутному матеріальному становищі, оскільки ФОП ОСОБА_1 знаходиться в процесі припинення, що підтверджується податковою декларацією платника єдиного податку ФОП від 30.03.2015 року. Відповідно довідки наданої ПП «Гіпократ», єдиний дохід, який на сьогодні має ОСОБА_1 складає 979 гривень 76 коп. на місяць.

Відповідно до п. 7.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 9 від 17.10.2012 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" підставою для відстрочки виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у визначений строк або встановленим господарським судом способом. При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення. Проте, вирішуючи питання про відстрочку виконання рішення, господарський суд повинен враховувати матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи, зокрема, щодо фізичної особи (громадянина) - тяжке захворювання її самої або членів її сім'ї, скрутний матеріальний стан, стосовно юридичної особи - наявну загрозу банкрутства, відсутність коштів на банківських рахунках і майна, на яке можливо було б звернути стягнення, щодо як фізичних, так і юридичних осіб - стихійне лихо, інші надзвичайні події тощо.

Відповідно до ч. 6 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Проаналізувавши доводи відповідача, суд дійшов висновку про відхилення заяви про розстрочку виконання рішення з огляду на те, що у заяві не зазначено періоду, на який відповідач просить розстрочити виконання рішення та не подано графіку платежів. Крім того подані відповідачем документи не свідчать про неможливість чи ускладненість виконання судового рішення та не подано доказів про припинення підприємницької діяльності відповідача.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню на відповідача.

Керуючись ст. 33, 34, 36, 43, 44, 49, 82-84, 115 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити в сумі 47427 грн.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ідентифікаційний код НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства Комерційний банк "Приватбанк" (вул. Набережна Перемоги, 50, м. Дніпропетровськ, 49049; а/с 1800, м. Дніпропетровськ, 49027, ідентифікаційний код 14360570) 42730,66 грн. заборгованості за кредитом, 3158,46 грн. заборгованості по процентам за користування кредитом, 78,14 грн. - пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, 1459,74 грн. - заборгованості по комісії за користування кредитом, 1827 грн. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Копію рішення направити відповідачу рекомендованим листом.

Повне рішення складено 07 квітня 2015 р.

Суддя Говор Н.Д.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (АДРЕСА_1)