ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 908/4936/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників сторін:

позивача - Желєзняка О.В за довіреністю № 03 від 20.01.2015 р.

відповідача - Мастерова О.В. за довіреністю № 2/40-19юр від 09.01.2015 р.

третьої особи - не з'явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ДП "Бердянський морський торгівельний порт", м. Бердянськ (вх. № 651 З/3-11) на рішення господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. у справі № 908/4936/14

за позовом ТОВ "АФОН ПЛЮС", м. Донецьк

до ДП "Бердянський морський торгівельний порт", м. Бердянськ

третя особа, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів та зборів, м. Бердянськ

про внесення змін до договору

ВСТАНОВИЛА:

17.11.2014 р. до господарського суду Запорізької області звернулось ТОВ «АФОН ПЛЮС» з позовною заявою до ДП "Бердянський морський торгівельний порт" про внесення змін до договору від 23.07.2014р. №57, а саме пункт 1.1 викласти в такій редакції: "Предметом настоящего договора является возмещение затрат Портового оператора по хранению угля в порту с 17.01.2014г. по момент перехода груза во владение грузовладельцам путем подписания акта приема - передачи бесхозного угля до момента вывоза его из порта (далее по тексту договора услуги) в количестве 2494, 100 т. (согласно биржевого договора от 18.07.2014г. между Бердянской ОГНИ, ООО «Фирма «Оникс» и ООО «АФОН ПЛЮС») путем его отгрузки по договору поставки от 05.06.2014г. № 2014/0605 АП- КТ/2014/06-12 от 15.06.2014г. между ООО «АФОН ПЛЮС» и ООО «КОАЛ ТРЕЙД», далее по тексту договора - Груз", про внесення змін до договору від 23.07.2014р. № 57, а саме пункт 4.1.1 викласти в такій редакції « 4.1.1 За хранение груза на открытых складских площадках Портового оператора с 17.01.2014г. до момента передачи данного груза в собственность. Включительно грузовладелец оплачивает возмещение затрат по хранению груза поставкам себестоимости хранения в следующих размерах: - с 17.01.2014г. - момент перехода права собственности на указанный груз - 0, 28 грн. /т в сутки», стягнення надмірно сплачених коштів в розмірі 291 718, 63 грн.

Ухвалою від 17.11.2014 р. господарським судом Запорізької області залучено до участі у справі третю особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Бердянська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міністерства доходів та зборів (71100, Запорізька область, м. Бердянськ, пр. Праці, буд. 20).

24.12.2014р. позивачем надана заява про уточнення позову, в якій він просив суд вважати пункт 1.1 договору від 23.07.2014р. за № 57 в такій редакції « 1.1 Предметом настоящего договора является возмещение затрат Портового оператора по хранению угля в порту с 17.01.2014г. по 17.07.2014г. и по хранению угля с 18.07.2014г. до момента вывоза его из порта (далее по тексту договора услуги) в количестве 2 494, 100 тн. (согласно биржевого договора от 18.07.14г. между Бердянской ОГНИ, ООО «Фирма «Оникс» и ООО «АФОН ПЛЮС») путем его отгрузки по договору поставки от 05.06.14г. № 2014/0605 АП-КТ/2014/06-12 от 05.06.14г. между ООО «АФОН ПЛЮС» и ООО «КОАЛ ТРЕЙД», далее по тексту договори - Груз»: вважати пункт 4.1.1. договору від 23.07.2014р. за № 57 в такій редакції « 4.1.1. За хранение груза на открытых складских площадках Портового оператора с 17.01.2014 до момента заключения договора купли-продажи - до 17.07.2014г. Включительно Грузовладелец оплачивает возмещение затрат по хранению Груза по ставкам себестоимости хранения в следующих размерах: С 17.01.2014г. -17.07.14г. - 0,28 грн/т в сутки.»; стягнути на поточний рахунок позивача № 2551 в ПАТ «ПРИВАТБАНК», код банку 335496, ідентифікаційний код 36870056 надмірно сплачені кошти в розмірі 291 718, 63 (двісті дев'яносто одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 63 коп.

Позивач в обґрунтування позовних вимог посилається на те, що 23.07.2014р. між позивачем та відповідачем укладений договір № 57. Предметом даного договору визначено відшкодування витрат Портового оператора по зберіганню вугілля з 28.11.2011р. по 17.07.2014 року відповідно до біржового договору між позивачем та Бердянською ОДПІ. Після підписання позивачем направлено копію даного договору до Бердянської ОДПІ, яка повідомила що майно обліковується за державою лише з 17.01.2014 року. Позивач вважає що саме з цієї дати у ТОВ «Афон Плюс» виникли зобов'язання сплатити витрати по зберіганню безхазяйного майна. При укладенні договору від 23.07.2014 року відповідач приховав інформацію про те, що майно обліковувалось за Бердянською ОДПІ з 17.01.2014 року відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого ПКМ України №1340 від 25.08.1998р.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. (суддя Азізбекян Т.А.) позов задоволено.

Судом вирішено викласти пункт 1.1. договору № 57 від 23.07.2014 р., в такій редакції "1.1 Предметом настоящего договора является возмещение затрат Портового оператора по хранению угля в порту с 17.01.2014г. по 17.07.2014 г и по хранению угля с 18.07.2014 г. до момента вывоза его из порта (далее по тексту договора услуги) в количестве 2494,100тн. (согласно биржевого договора от 18.07.14г. между Бердянской ОГНИ, ООО "Фирма "Оникс" и ООО "АФОН ПЛЮС") путем его отгрузки по договору поставки от 05.06.14г. № 2014/0605 АП-КТ/2014/06-12 от 05.06.14г. между ООО "АФОН ПЛЮС" й ООО "КОАЛ ТРЕЙД", далее по тексту договора - Груз".

Вирішено викласти пункт 4.1.1. договору № 57 від 23.07.2014р. в такій редакції "4.1.1 За хранение груза на открытых складских площадках Портового оператора с 17.01.2014 до момента заключения договора купли-продажи - до 17.07.2014г. Включительно Грузовладелец оплачивает возмещение затрат по хранению Груза по ставкам себестоимости хранения в следующих размерах: с 17.01.2014г. - 17.07.2014г. - 0,28 грн./т в сутки".

Стягнуто з Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "АФОН ПЛЮС" надмірно сплачені кошти в розмірі 291 718 (двісті дев'яносто одна тисяча сімсот вісімнадцять) грн. 63 коп. та 7 052 (сім тисяч п'ятдесят дві) грн. 37 коп. судового збору.

Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АФОН ПЛЮС" в доход Державного бюджету України 1 217 (одна тисяча двісті сімнадцять) грн. 37 коп. судового збору.

Відповідач з зазначеним рішенням не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просив оскаржуване рішення скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

Так, відповідач вважає, що судом першої інстанції не враховано вимоги Декрету Кабінету Міністрів України № 33-93 від 08.04.1993р. «Про порядок вилучення та реалізації вантажів, що знаходяться у морських торгівельних портах і на припортових залізничних станціях понад установлені терміни» та невірно застосовано норми матеріального права - положення ст. 66, ч. ст. 651, ч. 1 ст. 963 ЦК України. Крім того, судом першої інстанції не з'ясовано фактичний характер правовідносин, які виникли між Портом, Бердянською ОДПІ та ТОВ «Афон Плюс».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 02.03.2015 р.

28.01.2015 р. за вз. № 1283 відповідачем надані доповнення до апеляційної скарги.

Позивач 02.03.2015 р. надав за вх. № 3436 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.03.2015 р. розгляд справи відкладено на 30.03.2015 р.

Третьою особою 05.03.2015 р. надано за вх. № 3674 відзив на апеляційну скаргу, в якому проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка. Так, в своєму відзиві третя особа зазначила, що 17.01.2014р. згідно з вимогами Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25.08.1998р. за № 1340, Порядку взаємодії між підрозділами органу доходів і зборів під час роботи з безхазяйними речами та майном, що переходить у власність держави, затвердженого наказом Міндоходів України від 10.10.13р. № 570, Бердянською ОДПІ здійснено опис та постановку на облік безхазяйного майна - вугілля Антрацит АКО у кількості 2494,1 т., що знаходилося на відкритій території ДП «Бердянський морський торгівельний порт», про що складено Акт опису і попередньої оцінки безхазяйного майна від 17.01.2014р. №1. Саме з цієї дати Бердянська ОДПІ є особою, яка здійснює розпорядження цим майном та відповідає за його зберігання. Даний факт підтверджується актом опису майна, постановкою на облік цього майна як безхазяйного та доручення обладміністрації щодо його реалізації для надходження коштів до бюджету. До 24.12.2013 року Бердянській ОДПІ не було відомо про існування такого майна та витрати на зберігання такого вантажу не можуть бути виставлені податковому органу. 18.07.2014 р. на біржових торгах Запорізької товарної Біржі «Гілея» ТОВ «Афон Плюс» придбало у Бердянської ОДПІ ГУ Міндоходів у Запорізькій області вказане безхазяйне майно. Відповідно до протоколу біржових торгів № 1 (біржові торги № 5) від 18.07.2014р. укладено біржовий договір від 18.07.2014р. про купівлю даного вугілля у Бердянської ОДПІ за ціною 587 086, 20 грн.

12.03.2015 р. за вх. № 4050 відповідачем надані додаткові пояснення до апеляційної скарги.

30.03.2015 р. за вх. № 4980 позивачем надані пояснення в обґрунтування своєї позиції по справі.

В судове засідання, призначене на 30.03.2015 р. представник третьої особи не з'явився, причину неявки не повідомив, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, будь-яких письмових клопотань (в т.ч. і про відкладення розгляду справи) не заявляв. Враховуючи належне повідомлення третьої особи про час та місце засідання суду, відсутність будь-яких клопотань, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу відповідача за відсутності представника третьої особи, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені у апеляційній скарзі та відзиві, поясненнях на неї доводи сторін, вислухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення підлягає скасуванню, виходячи з наступного.

23.07.2014р. між позивачем та відповідачем укладений договір № 57, предметом якого, зокрема, визначено відшкодування витрат Портового оператора по зберіганню вугілля відповідно до біржового договору між позивачем та Бердянською ОДПІ. Строк зберігання відповідно до умов договору визначено з 28.11.2011р. по 17.07.2014 р.

Як свідчать матеріали справи, 24.12.2013 року на засіданні Обласної комісії з питань вилучення та реалізації вантажів, що зберігаються понад установлені терміни у Бердянському морському торгівельному порту і на припортових залізничних станціях обговорювали шляхи звільнення територій Бердянського морського торгівельного порту від залежалих вантажів.

Пунктом 3 запропоновано Головному управлінню Міністерства доходів і зборів України у Запорізькій області розглянути питання щодо реалізації вантажу (антрацит АКО 2494,1т.) за умови вирішення питання компенсації затрат порту на зберігання вантажу.

17.01.2014 року Бердянська ОДПІ описала вугілля Антрацит АКО та поставила майно на облік як безхазяйне, склавши при цьому акт.

18.07.2014 року на біржових торгах Запорізької товарної Біржі «Гілея» ТОВ «АФОН ПЛЮС» () придбано у Бердянській об'єднаній державній податковій інспекції Головного управління Міністерства доходів і зборів у Запорізькій області безхазяйне майно - вугілля кам'яне Антрацит АКО- в кількості 2494,1 тонни, що знаходилось на відкритій території Державного підприємства «Бердянський морський торгівельний порт» ().

Відповідно до Протоколу біржових торгів № 1 від 18.07.2014 року укладено біржовий договір від 18.07.2014 року про купівлю даного вугілля у Бердянської ОДПІ за ціною 587 086, 20 грн.

Відповідно до п. 4.3 вказаного договору, поставка вважається здійсненою в момент підписання сторонами акту прийому передачі біржового товару на базисі поставки відповідно до умов цього Договору та підставі даних зважування товару на вагах Бердянського морського торговельного порту.

Відповідно до пункту 7.3., саме на Бердянську ОДПІ покладена відповідальність за збереження проданого товару до моменту підписання акту прийому - передачі майна.

Право власності у набувача майна за договором виникає з моменту передання майна, якщо інше не встановлено договором або законом (ч.1 ст. 344 Цивільного кодексу України).

23.07.2014 року між позивачем та відповідачем укладений договір № 57. Предметом даного договору визначено відшкодування витрат Портового оператора по зберіганню вугілля з 28.11.2011 року по 17.07.2014 року відповідно до біржового договору між позивачем та Бердянською ОДПІ.

Позивач стверджує, що він при укладенні договору від 23.07. 2014 року не був повідомлений, що майно обліковувалось за Бердянською ОДПІ з 17.01.2014 року відповідно до Порядку обліку, зберігання, оцінки конфіскованого та іншого майна, що переходить у власність держави, і розпорядження ним, затвердженого ПКМ України № 1340 від 25.08.98р.

Колегія суддів зазначає, що факт необізнаності позивача із датою взяття майна (вугілля) на облік як безхазяйного, не є підставою для внесення змін до договору.

Так, відповідно до приписів ч. 1,2 ст. 652 ЦК України, на яку посилається і позивач у своєму позові, у разі істотної зміни обставин, якими сторони керувалися при укладенні договору, договір може бути змінений або розірваний за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті зобов'язання. Зміна обставин є істотною, якщо вони змінилися настільки, що, якби сторони могли це передбачити, вони не уклали б договір або уклали б його на інших умовах. Якщо сторони не досягли згоди щодо приведення договору у відповідність з обставинами, які істотно змінились, або щодо його розірвання, договір може бути розірваний, а з підстав, встановлених частиною четвертою цієї статті, - змінений за рішенням суду на вимогу заінтересованої сторони за наявності одночасно таких умов:

1) в момент укладення договору сторони виходили з того, що така зміна обставин не настане;

2) зміна обставин зумовлена причинами, які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення при всій турботливості та обачності, які від неї вимагалися;

3) виконання договору порушило б співвідношення майнових інтересів сторін і позбавило б заінтересовану сторону того, на що вона розраховувала при укладенні договору;

4) із суті договору або звичаїв ділового обороту не випливає, що ризик зміни обставин несе заінтересована сторона.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Аналіз диспозиції зазначеної правової норми з очевидністю свідчить про те, підстави її застосування до спірних правовідносин відсутні.

Так, підставами внесення змін можуть бути тільки обставини, яких не існувало на дату укладання договору і які заінтересована сторона не могла усунути після їх виникнення (п.1,2 ч.2 наведеної вище норми). Недостатнє інформування позивача про дату взяття майна на облік державним органом не може бути кваліфіковане, як обставина в сенсі п. 1,2 ч.2 ст. 652 ЦК України.

Окрім того, обов'язковою підставою застосування ч.2 ст. 652 ЦК є настання негативних наслідків внаслідок існування визначеної обставини - порушення співвідношення майнових інтересів сторін і позбавлення заінтересованої сторони того, на що вона розраховувала при укладенні договору(п.3 ч.2 ст. 652 ЦК).

В цій частині колегія суддів зазначає, що по-перше, спірний договір виконаний в повному обсязі і до нього в принципі неможливо застосування приписів про майбутнє порушення балансу майнових інтересів. Окрім того, факт повного виконання договору свідчить про те, що наведена позивачем обставина ніяким чином не вплинула і не могла вплинути на виконання договору. Очевидно, що позивач отримав те, на що він розраховував при укладанні угоди.

Також колегія суддів зазначає, що конструкція норми ч.2 ст. 652 ЦК України виключає ретроактивну дію даної норми, тобто зміни можуть бути внесені тільки на майбутнє, а не в договір, який вже повністю виконаний.

Крім того, оцінюючи правову позицію позивача, колегія суддів зазначає, що відповідно до ч.3 ст. 180 Господарського кодексу України, при укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Як свідчать матеріали справи, сторонами при укладанні договору було погоджено предмет, ціну та строк дії договору.

Інформація про дату постановки майна на облік не є відповідно до законодавства України інформацією з обмеженим доступом або захищеною одним з видів таємниці, що означає, що позивач міг отримати ці дані шляхом запиту про надання інформації.

З урахуванням вищенаведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що відсутність у позивача інформації щодо дати постановки вугілля на облік як безхазяйного майна не є істотною зміною обставин, якими сторони керувались при укладенні договору.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що твердження відповідача, викладені ним в апеляційній скарзі, ґрунтуються на положеннях чинного законодавства, тоді як господарським судом першої інстанції не в повній мірі з'ясовані та правильно оцінені обставини у справі, а тому ухвалене ним рішення підлягає скасуванню, а у задоволенні позовних вимог позивача має бути відмовлено.

Керуючись ст. ст. 99, 101,102, п.2 ст. 103, п. п. 2-4 ч. 1 ст. 104, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ДП "Бердянський морський торгівельний порт", м. Бердянськ на рішення господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. у справі № 908/4936/14 задовольнити.

Рішення господарського суду Запорізької області від 29.12.2014 р. у справі № 908/4936/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АФОН ПЛЮС" (83050, м. Донецьк, пр. Ватутіна, буд. 3-Б, на розрахунковий рахунок № 2551 в ПАТ «ПРИВАТБАНК», код банку 335496, ідентифікаційний код 36870056) на користь Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. М. Горького, буд.13/7, ) 7 052, 37 грн. судового збору за подання позову.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "АФОН ПЛЮС" (83050, м. Донецьк, пр. Ватутіна, буд. 3-Б, на розрахунковий рахунок № 2551 в ПАТ «ПРИВАТБАНК», код банку 335496, ідентифікаційний код 36870056) на користь Державного підприємства "Бердянський морський торгівельний порт" (71112, Запорізька область, м. Бердянськ, вул. М. Горького, буд.13/7, ) 3526,18 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

Доручити господарському суду Запорізької області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 06.04.15

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.