УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.2015Справа № 910/7859/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Морозов С.М., розглянувши позовну заяву та додані до неї матеріали

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедсерт»

до Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит»

про стягнення 10 036,94 доларів США, -

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Укрмедсерт» звернулось до суду з позовом про стягнення з Публічного акціонерного товариства «Банк «Фінанси та Кредит» суми в розмірі 10 036,94 доларів США.

При цьому, до позовної заяви додано клопотання про розстрочення сплати судового збору за подання позовної заяви до винесення рішення у справі, яке обґрунтоване тим, що у позивачем виставлено відповідачу платіжне доручення №94 від 19.03.2015р., а останнім воно не виконане. Окрім того, коштів в інших банках на рахунках у позивача відсутні.

Дослідивши матеріали переданої на розгляд суду позовної заяви на предмет наявності правових підстав для прийняття її до провадження, суд звертає увагу на відсутність доказів сплати Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмедсерт» судового збору у встановленому порядку та розмірі за подання даного позову до суду, а подане Товариством з обмеженою відповідальністю «Укрмедсерт» клопотання про розстрочення сплати судового збору є необґрунтованим.

Так, Пленум Вищого господарського суду України в пункті 3.1. Постанови від 21 лютого 2013 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" роз`яснив, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В даному випадку, суд бере до уваги те, що до вказаного клопотання позивача не додано жодних доказів відсутності у нього грошових коштів в сумі, необхідній для сплати судового збору, або доказів того, що сплата таких коштів позивачем призведе до припинення його господарської діяльності тощо.

Та довідка №47 від 26.03.215р., що прикладена позивачем до позовної заяви за підписом директора та головного бухгалтера останнього, не свідчить про відсутність коштів на рахунках позивача в зазначених в довідці банках, а відповідних довідок безпосередньо від самих банків позивачем до позовної заяви не прикладено.

Окрім того, ПАТ КБ «ПриватБанк» та ПАТ «Діамантбанк», в яких відкрито поточні рахунки позивача, не віднесено до категорії неплатоспроможних.

Враховуючи зазначене, суд не знаходить обґрунтованими доводи позивача про наявність достатніх правових підстав для відстрочення сплати судового збору.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем при зверненні з даним позовом до суду порушено приписи п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Так, згідно з п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

Відповідно до ст. 6 Конвенції про захист прав людини та основоположних свобод від 04.11.1950 р. кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, встановленим законом.

Як свідчить прецедентна практика Європейського суду з прав людини, яка є джерелом права згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини", реалізуючи п. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод щодо доступності правосуддя та справедливого судового розгляду кожна держава-учасниця цієї Конвенції вправі встановлювати правила судової процедури, зміст яких - не допустити судовий процес у безладний рух.

При цьому, слід враховувати, що право на справедливий суд охоплює не лише стадію розгляду справи по суті, але також дотримання всіх процедур, що передбачені національним законодавством і повинні відбуватися до порушення провадження у справі.

Приписами п. 3 ч. 1 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

На стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оскільки судом встановлено ненадання позивачем доказів сплати судового збору за подання даного позову у встановленому порядку та розмірі, а подане позивачем клопотання про розстрочення сплати судового збору є необґрунтованим, - позовна заява підлягає поверненню позивачу без розгляду з посиланням на п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Враховуючи вищевикладене та керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва -

УХВАЛИВ:

1. В задоволені заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Укрмедсерт» про розстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву повернути без розгляду.

3. Звернути увагу позивача, що після усунення недоліків, які стали підставою повернення позовної заяви без розгляду, він може повторно звернутись до господарського суду міста Києва з відповідним позовом.

Суддя С.М. Морозов