УХВАЛА

06.04.2015Справа № 35/558

За позовом Комунального підприємства Печерської районної у м.Києві ради по утриманню житлового господарства "Хрещатик"

до Приватного підприємства "Ведекос"

про стягнення 9 274,23 грн.

За скаргою Приватного підприємства "Ведекос" на дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м.Києві

Суддя Літвінова М.Є.

Представники сторін:

від позивача: не з'явились;

від позивача: Москаленко А.С. - представник за дов.;

від ВДВС: не з'явились

Обставини справи:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані позовні вимоги Комунального підприємства Печерської районної у м.Києві ради по утриманню житлового господарства "Хрещатик" до Приватного підприємства "Ведекос" про стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за Договором про надання комунальних послуг та відшкодування витрат на утримання будинку та прибудинкової території №622 від 05.11.2004р. в розмірі 9 274,23 грн., та стягнення судових витрат.

Рішенням господарського суду міста Києва від 07.12.2009 року позовні вимоги задоволені повністю.

12.02.2010 року видано наказ на примусове виконання рішення.

25.02.2015 року через Відділ діловодства Господарського суду міста Києва від Приватного підприємства "Ведекос" надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 02.03.2015 розгляд скарги Приватного підприємства "Ведекос" надійшла скарга на дії відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві призначений на 23.03.2015.

23.03.2015 від ДВС надійшло клопотання про розгляд скарги за їх відсутності.

Крім того, у цьому клопотанні, ДВС повідомило, що станом на 20.03.2015 відділ не може надати докази на підтвердження надсилання в банк постанови від 21.12.2010 та надати засвідчену копію виконавчого провадження №18445739 у зв'язку з тим, що згідно з інструкції "Про порядок роботи з документами в органах державно виконавчої служби" від 25.12.2008 №2274/5 архівні провадження про стягнення боргів зберігаються не більше трьох років.

Ухвалою від 23.03.2015 відкладено розгляд скарги на 06.04.2015.

В обґрунтування скарги, боржник зазначає, що на його рахунок у ПАТ КБ "Правекс Банк" був накладений арешт та не зважаючи на те, що 21.12.2010 державним виконавцем винесено постанову про повернення виконавчого документа стягувачу та припинено чинність арешту майна боржника і скасовано інші заходи примусового виконання рішень, арешт з рахунків скаржника - не знятий.

Заслухавши пояснення представників учасників судового процесу, дослідивши подані документи та пояснення, суд дійшов наступного висновку.

Згідно ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Частиною 1 п. 1 статті 18 Закону України "Про виконавче провадження" ( редакції на час відкриття виконавчого провадження) визначено, що державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення.

Згідно ч. 1, 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, та пред'явлений до виконання до органу державної виконавчої служби за належним місцем виконання рішення.

Державний виконавець у 3-денний строк з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. В постанові державний виконавець встановлює строк для добровільного виконання рішення, який не може перевищувати семи днів, а рішень про примусове виселення - п'ятнадцяти днів, та попереджає боржника про примусове виконання рішення після закінчення встановленого строку зі стягненням з нього виконавчого збору і витрат, пов'язаних з провадженням виконавчих дій, передбачених цим Законом.

18.03.2010, на підставі заяви стягувача, винесена постанова про відкриття виконавчого провадження №18445739 з примусового виконання наказу від 12.02.2010 №35/558. Боржнику надано строк до 7 днів з дня отримання постанови, для добровільного виконання.

На підставі ст. 50, 55 ЗУ "Про виконавче провадження", 10.08.2010 державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника в розмірі 10 827,48 грн., що обліковуються на рахунках: №105 в ПАТ КБ "Правекс-Банк" у м. Києві.

Відповідно до ч. 3 ст. 55 ЗУ "Про виконавче провадження", копія постанови державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника не пізніше наступного після її винесення дня надсилається боржнику та відповідно до банків чи інших фінансових установ або органів, зазначених у частині другій цієї статті. Постанова державного виконавця про арешт коштів чи майна боржника може бути оскаржена боржником начальнику відповідного органу державної виконавчої служби, якому він безпосередньо підпорядкований, або до суду у 10-денний строк.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження" (в редакції яка чинна на дату винесення постанови про повернення виконавчого документа), виконавчий документ, прийнятий державним виконавцем до виконання, за яким стягнення не провадилося або було проведено частково, повертається стягувачеві: якщо у боржника відсутнє майно, на яке може бути звернено стягнення, і здійснені державним виконавцем відповідно до цього Закону заходи щодо розшуку такого майна виявилися безрезультатними.

В подальшому, на підставі ст. 38, п. 2 ч. 1 ст. 40 ЗУ "Про виконавче провадження", враховуючи, що борг у розмірі 7 336, 49 грн. частково погашений, а майно боржника в рахунок погашення боргу в повному обсязі, в результаті проведення виконавчих дій, не виявлено, державним виконавцем винесено постанову від 21.12.2010 про повернення виконавчого документа стягувачу.

Крім того, в п. 2 цієї постанови зазначено про припинення чинності арешту боржника та скасувати інші заходи примусового виконання рішення.

Згідно з вимогами п. 10.11 Інструкції про безготівкові розрахунки в Україні в національній валюті", затвердженої постановою правління Національного банку України від 21.01.2004 №22, звільнення коштів з-під арешту банк здійснює за постановою державного виконавця, прийнятою відповідно до законодавства, або за постановою слідчого, коли під час провадження досудового слідства в застосуванні цього заходу відпаде потреба, а також за рішенням суду, яке надійшло до банку безпосередньо від суду.

Положення ст. 1074 ЦК України передбачають, що обмеження прав клієнта щодо розпоряджання грошовими коштами, що знаходяться на його рахунку, не допускається, крім випадків обмеження права розпоряджання рахунком за рішенням суду або в інших випадках, встановлених законом, а також у разі зупинення фінансових операцій, які можуть бути пов'язані з легалізацією (відмиванням) доходів, одержаних злочинним шляхом, або фінансуванням тероризму чи фінансуванням розповсюдження зброї масового знищення, передбачених законом.

Скаржник зазначає про не зняття арешту з його рахунку №105 в ПАТ КБ "Правекс-Банк" у м. Києві.

На звернення скаржника до відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції, була надана відповідь відділу (№18445739 від 10.12.2014) про те, що станом на 10.12.2014 він не може зняти арешт який був накладний постановою №562/11 від 10.08.2010, у зв'язку з тим, що згідно інструкції "Про порядок роботи з документами в органах державної виконавчої служби" від 25.12.2008 №2274/5 архівні провадження про стягнення адміністративних штрафів зберігаються один рік, про стягнення боргів не більше трьох років.

Додатково ДВС повідомила відповідача про те, що згідно ч. 1 ст. 60 ЗУ "Про виконавче провадження", особа, яка вважає, що майно на яке накладено арешт, або кошти, належать їй, а не боржнику, може звернутись до суду з позовом про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Оскільки, рахунок на який накладено арешт постановою від 10.08.2010 №562/11 належить відповідачу, він звернувся за захистом свого порушеного права в порядку ст. 121-2 ГПК України, що судом визнано обґрунтованим.

Відповідно до ст. 7 ЗУ "Про виконавчого провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права у точній відповідності із законом і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів громадян і юридичних осіб.

На вимогу суду (ухвала від 02.03.2015) ДВС не надало суду доказів на підтвердження направлення до ПАТ КБ "Правекс-Банк" постанови від 21.12.2010, та не спростувало обставин наведених у скарзі, тому враховуючи не зняття арешту з рахунку №105 в ПАТ КБ "Правекс-Банк" у м. Києві, що належить відповідачу, суд вважає доводи наведені відповідачем обгрунтованими, а скарга такою, що підлягає задоволенню.

Пунктом 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" від 17.10.2012 р. №9 визначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 86, 121-2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд м. Києва, -

У Х В А Л И В:

1.Скаргу Приватного підприємства "Ведекос" на дії державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві, задовольнити.

2.Звільнити з-під арешту рахунок Приватного підприємства "Ведекос" №105 код валюти (980) в ПАТ КБ "Правекс Банк" у м. Києві МФО 321983, накладений постановою головного державного виконавця Устименко В.А. відділу державної виконавчої служби Печерського районного управління юстиції у м. Києві №562/11 від 10.08.2010.

Ухвала набирає законної сили з моменту винесення та може бути оскаржена в порядку, передбаченому ст. 106 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя М.Є. Літвінова