ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р.Справа № 913/1426/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Шарко Л.В.

при секретарі судового засідання Воронько В.В.

розглянувши справу

за позовом Публічного АТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ
до ПП "УКРБУД ДРОБМАШ", м. Луганськ
простягнення 13685,62 грн.
за участю представників:

позивача - Кузьменко Ю.М., довіреність №29 від 29.01.15р.,

відповідача - не з`явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Луганської області від 03.06.2014р. було порушено провадження у справі №913/1426/14 за позовом Публічного АТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського", м. Дніпродзержинськ до ПП "УКРБУД ДРОБМАШ", м. Луганськ про стягнення 13685,62 грн. заборгованості за Договором комісії №13-0163-02 від 23.01.13р. Даною ухвалою розгляд справи було призначено на 16.06.2014р. об 11:30 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 16.06.2014р. розгляд справи № 913/1426/14 було відкладено на 07.07.2014р. о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Луганської області від 07.07.2014р. розгляд справи було відкладено на 21.07.2014р. об 11:30 год.

Згідно розпорядженням Голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 № 28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ", у зв'язку з проведенням антитерористичної операції на території розташування господарського суду Луганської області, розгляд справ, підсудних даному суду, здійснюється господарським судом Харківської області.

09.02.2015р. до господарського суду Харківської області від ПАТ "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" надійшли позовні матеріали та копії ухвал господарського суду Луганської області від 03.06.2014р., 16.06.2014р., 07.07.2014р. по справі №913/1426/14 з проханням розглянути дану справу.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 11.02.15р. було прийнято матеріали справи №913/1426/14 до свого провадження та призначено їх до розгляду.

24.03.15р. представник позивача надав суду нормативно правове обґрунтування позовних вимог, яке долучено судом до матеріалів справи.

Представник позивача в судовому засіданні 10.03.15р. підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 10.03.15р. не з`явився, про причини неявки суд не повідомив, витребувані судом документи не надав. Про час та місце розгляду справи, повідомлений належним чином, а саме ухвалу суду від 10.03.15р. було розміщено на сайті Судова влада, що є належним повідомленням сторони у зв`язку з наступним.

Відповідно до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.09.2014 N 01-06/1290/14 Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу і в такий спосіб - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчинюється його підпис.

Таким чином, судом були виконані всі вимоги для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Згідно ч. З ст. 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" справи, розгляд яких не закінчено і які перебувають у провадженні місцевих, апеляційних судів, розташованих в районі проведення антитерористичної операції, в разі неможливості здійснювати правосуддя передаються судам відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності протягом десяти робочих днів з дня прийняття розпорядження головою відповідного вищого спеціалізованого суду. У разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно з цим Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Пунктом 4 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 12.09.2014 № 01-06/1290/14 Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" передбачено, що у разі неможливості передачі матеріалів справи відповідно до встановленої згідно із Законом підсудності вчинення необхідних процесуальних дій здійснюється за документами і матеріалами, поданими учасниками судового процесу, за умови, що такі документи і матеріали є достатніми для ухвалення відповідного судового рішення.

Згідно п. 5 Інформаційного листа Вищого Господарського суду України від 12.09.2014 № 01- 06/1290/14 У випадках, про які йдеться в пунктах 3 і 4 даного листа, судовий збір за подання позовних заяв та інших звернень, сплачений при їх поданні до господарських судів, які розташовані в районі проведення АТО, повторно не сплачується і не стягується.

Відповідно до ч. 2 ст. 15 ГПК України справи у спорах, що виникають при виконанні господарських договорів та з інших підстав, а також справи про визнання недійсними актів розглядаються господарським судом за місцезнаходженням відповідача.

Відповідно до розпорядження Вищого господарського суду України № 28-р від 02.09.2014, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя господарськими судами Донецької і Луганської областей, Донецьким апеляційним господарським судом у районі проведення антитерористичної операції, на підставі подання Державної судової адміністрації України від 26.08.2014 № 8-4166/14 та від 29.08.2014 № 8-4211/14, керуючись статтею 1 Закону України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції", статтею 34 Закону України "Про судоустрій та статус суддів" визначено, що розгляд господарських справ, підсудним господарським судам, розташованим в районі антитерористичної операції, здійснюються такими судами: господарських справ, підсудних господарському суду Луганської області - господарським судом Харківської області.

Зважаючи на вищенаведене, справа розглядається згідно ст.75 ГПК України, за наявними матеріалами у справі.

Враховуючи те, що норми ст. 65 ГПК України, щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, що необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази, а п. 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості, суд вважає, що господарським судом, в межах наданих ним повноважень, створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування додаткових доказів, та вважає за можливе розглянути справу за наявними у ній та додатково поданими на вимогу суду матеріалами та документами.

Розглянувши матеріали справи, повно та всебічно дослідивши обставини та докази на їх підтвердження, судом встановлено наступне.

23.01.2013 між Публічним акціонерним товариством "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" (далі по тексту - Позивач, ПАТ "ДМКД", Покупець) та Приватним підприємством "УКРБУД ДРОБМАШ" (далі по тексту - Відповідач, Продавець) укладено договір № 13-0163-02, за умовами якого Продавець зобов'язується виготовити та поставити, а Покупець прийняти та платити продукцію, іменовану надалі товар.

Кількість, номенклатура, ціна, термін поставки і умови оплати товару визначені в Специфікаціях, що додаються до Договору і складають його невід'ємну частину.

Відповідно до п.п. 2.1.-2.3. договору ціна на товар встановлюється у національній валюті України - гривнях за одиницю, на умовах, обумовлених в Специфікаціях, згідно з офіційними правилами тлумачення торговельних термінів Міжнародної Торгової Палати (редакції 2010 року), далі "Інкотермс-2010" і вказується в Специфікаціях, що додаються до договору і складають його невід'ємну частину. Ціна на товар після перерахування грошових коштів в сторону збільшення зміні не підлягає. Сторони прийняли, що всі ціни, обговорені в Специфікаціях, Додатках до цього договору, є звичайними, справедливими, ринковими.

Пунктами 3.1.-3.5. договору сторони передбачили, що поставка товару здійснюється на умовах, передбачених в Специфікаціях, що додаються до договору і складають його невід'ємну частину, відповідно до "Інкотермс - 2010". Датою поставки вважається дата одержання товару, зазначена Покупцем в товаротранспортній накладній та/або видатковій накладній, іменовані далі товаросупровідними накладними. Товар вважається поставленим Продавцем і прийнятим Покупцем: - За кількістю - згідно з даними, вказаними у товаросупровідних накладних; - За якістю - згідно з паспортом виробника, що підтверджує якість товару. Продавець зобов'язаний надати разом с товаром наступні документи: Паспорт, що підтверджує якість товару та інструкцію з експлуатації; Видаткові накладні в двох примірниках; Податкову накладну; Залізничну накладну; Рахунок за фактом поставки. У розрахункових документах і товаросупровідних накладних обов'язково вказується номер цього договору, найменування вантажовідправника, Продавця, Покупця. Відповідальність за оформлення документів покладається на Продавця. Момент переходу права власності на товар від Продавця до Покупця визначений у Специфікаціях, що додаються до договору і складають його невід'ємну частину.

Відповідно до п. 4.2. розрахунки за товар по даному договору здійснюються шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця, зазначеному в Специфікаціях. У випадку, якщо умовами оплати передбачена попередня оплата, Продавець зобов'язаний надати оригінал рахунку на попередню оплату. Податкова накладна надається Продавцем у строки, передбачені чинним законодавством з моменту перерахування платежу у вигляді попередньої оплати на поточний рахунок Продавця.

Пунктами 8.1., 8.2. у разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні у зв'язку з цим збитки. При невиконанні термінів виготовлення та/або поставки товару, а також строків направлення письмового повідомлення про закінчення виготовлення і готовності товару до відвантаження, зазначених у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору, Продавець виплачує Покупцю неустойку в розмірі 8 % від вартості несвоєчасно виготовленого та/або поставленого товару. У разі, якщо Продавець, отримавши суму попередньої оплати за товар, не передав його у встановлений термін, він зобов'язаний сплатити на користь Покупця за весь час користування чужими коштами відсотки, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день, від суми отриманої попередньої оплати, з дня одержання цієї суми від Покупця.

Відповідно до п. 9.4. термін дії договору починається з моменту підписання по 31 грудня 2013 року.

У відповідності до Специфікації № 1 умови поставки товару: СРТ - склад Покупця. Умови оплати: попередня оплата 50 % після пред'явлення рахунку, 50 % протягом 5-ти банківських днів з моменту поставки товару на склад Покупця після пред'явлення рахунку. Термін виготовлення товару: протягом 60 календарних днів з моменту перерахування Покупцем 50 % попередньої оплати. Термін поставки товару: протягом 65 календарних днів з моменту перерахування Покупцем 50 % попередньої оплати з правом дострокової поставки.

На підставі виставленого Відповідачем рахунку на попередню оплату № 23/101 від 23.01.13р. 31.01.2013 Позивач перерахував останньому грошові кошти в розмірі 72500,00грн.-що складає 50% вартості товару, як передбачено умовами Специфікації № 1 до договору № 13-0163-02 від 23.01.2013р.

Тобто, строк постачання товару сплинув 06.04.2013р.

Фактично Товар поставлений 11.04.13р., що підтверджується записом Позивача (Покупця) у видатковій накладній № 10/041 від 10.04.13р.

18.04.13 Покупцем сплачено вартість товару в повному обсязі, згідно умов договору (протягом п'яти банківських днів з моменту поставки товару) на підставі виставленого Відповідачем рахунку № 10/041 від 10.04.13р.

30.10.2013 Позивач на адресу Відповідача направив претензію № 45 вих. № 01/ВН-1162 від 24.10.2013 з вимогою перерахувати зазначену суму на поточний рахунок Позивача, яка на момент пред'явлення позову залишилася без відповіді, що і стало підставою звернення позивача з відповідним позовом до господарського суду.

Надаючи правову кваліфікацію доказам, які надані позивачем та викладеним обставинам з урахуванням фактичних та правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договір та інші правочини та юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт господарювання (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вичинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкту (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо) або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язків.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч.7 ст.179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно ст. 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ч.1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 статті 548 ЦК України, виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено законом або договором.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не припустив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно статям 610, 611 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 4 ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Частиною 3 ст.693 ЦК України, передбачено, що договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

У відповідності до п. 8.1 договору № 13-0163-02 від 23.01.2013 при невиконанні термінів виготовлення та/або поставки товару, а також строків направлення письмового повідомлення про закінчення виготовлення і готовності товару до відвантаження, зазначених у Специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору, Продавець виплачує Покупцю неустойку в розмірі 8 % від вартості несвоєчасно виготовленого та/або поставленого товару, що складає суму 11600,00 грн.

У відповідності до п. 8.2 договору № 13-0163-02 від 23.01.2013 у разі, якщо Продавець, отримавши суму попередньої оплати за товар, не передав його у встановлений термін, він зобов'язаний сплатити на користь Покупця за весь час користування чужими коштами відсотки, у розмірі подвійної облікової ставки НБУ в день, від суми отриманої попередньої оплати, з дня одержання цієї суми від Покупця, що складає суму 2085,62 грн.

Враховуючи вищевикладене, загальна сума, що підлягає сплаті Відповідачем складає 13685,62 грн.

Станом на момент розгляду справи, відповідач не сплатив 13685,62 грн. заборгованості та не надав суду доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Згідно статті 43 ГПК України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність або відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи, що відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, статей 193, 198 Господарського кодексу України, зобов'язання повинні виконуватися належним чином у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно вимогам закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться, приймаючи до уваги викладені обставини, та враховуючи те, що відповідач не надав суду жодного документу, який би підтверджував сплату заборгованості за договором, суд вважає позовні вимоги позивача щодо стягнення з відповідача 13685,62 грн. заборгованості, правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягаючими задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. У спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином, судові витрати у даній справі покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України; ст.ст. 526, 530,610- 612, 623-625, 631, 629, 693 Цивільного кодексу України; ст.ст. 175, 179, 180, 189, 190, 193, 197, 216-218, 222, 230, ч.4 ст.231 Господарського кодексу України; ст.ст. 1, 4, 12, 32, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного підприємства "УКРБУД ДРОБМАШ" (квартал Зарічний, буд. 1Б, кв. 12, Артемівський р-н, м. Луганськ, 91015 ) на користь Публічного акціонерного товариства "Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф. Е. Дзержинського" (вул. Кірова, 186, м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська обл., 51925 ) заборгованість в сумі 13685,62 грн., витрати по сплаті судового збору в сумі 1827,00.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку для оскарження. Зазначений строк обчислюється з дня підписання повного тексту рішення. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

Суддя Л.В. Шарко