ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р.Справа № 922/512/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Буракової А.М.

при секретарі судового засідання Бабиніні Д.О.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Краснокутського району Харківської області смт. Краснокутськ в інтересах держави в особі Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Харківського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств
до Фермерського господарства "Ноні", с. Михайлівка
про стягнення заборгованості в розмірі 49800,00 грн.
за участю представників сторін:

прокурор - Хряк О.О. за посвідченням №028256 від 15.08.2014 року,

позивача - Євчун О.А., довіреність № б/н від 27.09.2012,

відповідача - Іванюкович В.І. за довіреністю від 12.05.2014 року,

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Краснокутського району Харківської області смт. Краснокутськ в інтересах держави в особі: Українського державного фонду підтримки фермерських господарств, Харківського відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до відповідача - Фермерського господарства "Ноні", с. Михайлівка про стягнення заборгованості в розмірі 49800,00 грн. В обґрунтування позовних вимог, прокурор посилається на неналежне виконання покладених на відповідача обов'язків за договором оренди №5481-Н від 15.07.2013 року, в частині повної та своєчасної сплати орендних платежів, з урахуванням чого та враховуючи приписи ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України, ст. 18 ЗУ "Про оренду державного та комунального майна", ст. 232 Господарського кодексу України, просить суд стягнути з відповідача заявлену суму позову.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 29.01.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її розгляд у відкритому судовому засіданні на 02.03.2015 року о 10:00 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 16.03.2015 року о 10:30 год.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 16.03.2015 року розгляд справи було відкладено на 24.03.2015 року о 10:15 год.

До господарського суду Харківської області 23.03.2014 року від відповідача надійшло клопотання (вх. № 11165), відповідно до якого останній просить суд здійснити фіксацію судового процесу у справі № 922/512/15 за допомогою звукозаписувального технічного засобу.

Судом розглянуто вказане клопотання та задоволене, а тому запис розгляду судової справи здійснюється за допомогою технічних засобів, а саме: КП "Діловодство спеціалізованого суду" та для архівного оригіналу звукозапису надано диск CD-R, серійний номер CICX-08779.

До господарського суду Харківської області 23.03.2015 року від представника відповідача надійшов відзив на позовну заяву (вх. № 11167), відповідно до якого останній просить суд в задоволенні позовних вимог відмовити повністю.

До господарського суду Харківської області 24.03.2015 року від представника позивача надійшла заява (вх. № 11467), відповідно до якої останній зазначає, що станом на 24.03.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 48311,00 грн.

Всі надані представниками сторін документи були прийняті судом до розгляду, досліджені та долучені до матеріалів справи.

Прокурор у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Представник позивача в призначене судове засідання з'явився, позовні вимоги заявлені прокурором підтримав, разом з тим, зазначив, що станом на 24.03.2015 року заборгованість відповідача перед позивачем складає 48311,00 грн., яку й просить позивач стягнути. Надав пояснення по суті справи.

Представник відповідача в призначене судове засідання з'явився, проти позову заперечував у повному обсязі, з підстав викладених у відзиві на позовну заяву. Надав пояснення по суті справи.

Так, прокурором в позовній заяві заявлено клопотання про вжиття заходів забезпечення позову шляхом накладення арешту на житловий будинок з господарськими будівлями, загальною площею 95,70 кв.м, житлова площа 45,70 кв.м, що розташований за адресою: с. Михайлівка, вулиця Центральна, № 63, Краснокутського району Харківської області, який належить на праві власності засновнику та голові фермерського господарства «Ноні» Грінченко Марині Семенівні, а також накласти арешт па грошові кошти фермерського господарства «Ноні» у межах суми позову.

Розглянувши вказане клопотання, суд зазначає, що відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Стаття 67 Господарського процесуального кодексу України передбачає заходи забезпечення позову. А саме, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору, тощо.

Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може в подальшому утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Відповідно до статті 66 ГПК України заходи до забезпечення позову можуть бути вжиті як за заявою учасника судового процесу (сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов), так і за ініціативою господарського суду. У першому із зазначених випадків заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Суд зазначає, що крім посилань на те, що відповідачем своєчасно в добровільному порядку не сплачена заборгованість, ні прокурором, ні позивачем не наведено інших доводів необхідності вжиття заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на майно та грошові кошти.

Суд зазначає, що прокурором не надано доказів, які б свідчили про необхідність вжиття таких заходів забезпечення позову.

Прокурором не надано доказів відсутності у відповідача грошових коштів, а накладення арешту на нерухоме майно, яке належить голові та засновнику фермерського господарства «Ноні» не є співрозмірним та адекватним заходом забезпечення позову щодо заявлених позовних вимог.

Прокурор не наводить доводів та не надав доказів того, що невжиття заходів забезпечення позову може утруднити або зробити неможливим виконання рішення суду.

Враховуючи викладене, суд не вбачає підстав для застосування заходів забезпечення позову та відмовляє в задоволенні клопотання прокурора.

Розглянувши матеріали справи, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, всебічно та повно дослідивши матеріали справи та надані учасниками судового процесу докази, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

За результатами конкурсу від 28.09.2009 фермерське господарство «Ноні» визнане переможцем конкурсу для отримання фінансової підтримки на поворотній основі за рахунок державного бюджету для надання підтримки фермерським господарствам, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 25 серпня 2004 року № 1102 (у редакції постанови Кабінету Міністрів України від 27.02.2008р. №113). Рішенням конкурсної комісії фінансова підтримка (допомога) виділена для провадження виробничої діяльності у сумі 50 000,00 грн. (довідка №30 від 01.10.2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) на конкурсних засадах на поворотній основі).

06.10.2009 р. між Українським державним фондом підтримки фермерських господарств в особі директора Харківського відділення Укрдержфонду (позивачем) та фермерським господарством "Ноні" укладено договір № 30/2009 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству.

Відповідно до п. 1. Договору фонд зобов'язався надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі фермерському господарству "Ноні" в сумі 50 000,00 грн., а фермерське господарство зобов'язалось використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений даним договором строк.

Відповідно до п. 3.4.2., п. 4.1., п. 4.2. Договору фермерське господарство "Святославівна" зобов'язане повернути кошти фінансової підтримки на поворотній основі Укрдержфонду (Харківському відділенню) до 06.10.2014р.

На виконання умов Договору Харківським відділенням Укрдержфонду платіжним дорученням № 274 від 12.10.2009 р. перераховано відповідачу грошові кошти в сумі 50 000,00 грн.

Як вказує прокурор у своїй позовній заяві, станом на 15.01.2015 року, у відповідача перед позивачем залишилась не повернута сума фінансової підтримки на поворотній основі в розмірі 49 800,00 грн.

Разом з тим, як встановлено судом, згідно довідки позивача відповідачем перераховано на користь позивача 30.09.2014р. - 200,00 грн., 17.10.2014р. - 300,00 грн., 20.11.2014р. - 300,00 грн., 26.12.2014р. - 300,00 грн., 20.01.2015р. - 289,00 грн.

З урахуванням чого, суд зазначає, що прокурором безпідставно вказано, що заборгованість відповідача перед позивачем становить суму в розмірі 49 800,00 грн., адже на момент звернення прокурора з позовом до суду сума не повернутої фінансової підтримки на поворотній становила 48 611,00 грн.

Таким чином, на теперішній час відповідач має заборгованість перед позивачем у сумі 48 611,00 грн., строк сплати якої настав.

В той же час судом встановлено, що відповідачем 16.03.2015 року сплачена заборгованість у сумі 300,00 грн., яка була заявлена в позові, а тому провадження у справі в цій частині підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Згідно ст. 11 Закону України "Про фермерське господарство" кошти Українського державного фонду підтримки фермерських господарств надаються новоствореним фермерським господарствам та фермерським господарствам з відокремленими фермерськими садибами, фермерським господарствам, які провадять господарську діяльність та розташовані у гірських населених пунктах, на поліських територіях, визначених в установленому порядку Кабінетом Міністрів України, на безповоротній основі та на конкурсних засадах на поворотній основі, а іншим фермерським господарствам підтримка надається тільки на поворотній основі, а також - спрямовуються на забезпечення гарантій, поруки при кредитуванні банками фермерських господарств. Іншим фермерським господарствам надається допомога за рахунок Державного бюджету України і місцевих бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств, на поворотній основі строком до п'яти років на такі цілі: придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, на виробництво та переробку сільськогосподарської продукції, будівництво та реконструкцію виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових, закладення багаторічних насаджень, розвиток кредитної та обслуговуючої кооперації, зрошення та меліорацію земель.

Згідно ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

15.10.2014 позивач направив на адресу відповідача претензію №234 де Фонд пропонував останньому добровільно здійснити повернення заборгованості у сумі 49800,00 грн. протягом 10-ти календарних днів. Однак, станом на момент розгляду даної справи відповідачем гроші в повному обсязі не повернуті, чим порушено умови вищевказаного договору по поверненню фінансової допомоги.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобов'язання по сплаті грошових коштів у визначений строк, прокурором обґрунтовано пред'явлено до стягнення основний борг у сумі 48 311,00 грн., в частині заявленої прокурором до стягнення з відповідача суми в розмірі 1189,00 грн., враховуючи приписи п. 4.4. Постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», господарський суд відмовляє в їх задоволенні та в частині стягнення 300,00 грн., як вже зазначалось вище провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Вирішуючи те, що, положеннями ч. 2 ст. 49 ГПК України, передбачено, якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору. Так, враховуючи обставини даної справи, господарський суд приходить до обґрунтованого висновку, що судовий збір в розмірі 1827,00 грн., слід покласти на відповідача у повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст.ст. 11, 525, 526, 530, 611 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 43, 49, 75, п.1-1. ст. 80, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

В позові відмовити частково.

Стягнути з Фермерського господарства «Ноні» (62040, Харківська область, Краснокутський район, с. Михайлівка, ) на користь Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств в особі Харківського відділення Українського державного фонду підтримки селянських (фермерських) господарств (місце реєстрації : 61145, м. Харків, вул. Космічна, 21, поштова адреса : 62330, Харківська область, Дергачівський район, с. Малі Проходи, вул. Радіонівська, 6, р/р 0322 в ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) заборгованість у розмірі 48 311,00 грн.

Стягнути з Фермерського господарства «Ноні» (62040, Харківська область, Краснокутський район, с. Михайлівка, ) на користь державного бюджету України (одержувач коштів - Управління державної казначейської служби у Дзержинському районі м. Харкова, вул. Бакуліна 18, м. Харків, 61166, , рахунок 3003, банк одержувача - Головне управління державної казначейської служби України у Харківській області, МФО 851011, код бюджетної класифікації 22030001) судовий збір у сумі 1827,00 грн.

Видати відповідні накази після набрання рішенням законної сили.

В частині стягнення суми в розмірі 1189,00 грн. - відмовити.

В частині стягнення 300,00 грн. провадження у справі припинити.

Відмовити в задоволенні клопотання прокурора Краснокутського району Харківської області про вжиття заходів забезпечення позову.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

Суддя А.М. Буракова

922/512/15