ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 925/393/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Бойко Ю.В.,

за участю прокурора відділу прокуратури Черкаської області Демченко С.М. - за посвідченням, представника позивача Максименко Ю.О. - за довіреністю, представники КМУ, відповідача не з'явилися,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом заступника прокурора Черкаської області в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг"

до селянського фермерського господарства "Земля" Тальнівського району

про розірвання договору фінансового лізингу, зобов'язання відповідача передати майно, стягнення 285 723,31 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заступником прокурора Черкаської області подано позов в інтересах держави в особі Кабінету Міністрів України, державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" до селянського фермерського господарства "Земля" Тальнівського району про розірвання договору фінансового лізингу, зобов'язання відповідача передати майно та про стягнення 285 723,31 грн., з них 274 548,4 грн. основного боргу зі сплати першого лізингового платежу відповідно до договору фінансового лізингу від 02.06.2014 № 23-13-79ств-пл/268, 9 602,44 грн. пені, 579,10 грн. встановленого індексу інфляції, 993,37 грн. три проценти річних за прострочення сплати цього платежу.

17.03.2015 до суду від позивача - державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" надійшов лист за підписом генерального директора Ковальчук О.П., в якому він просив залишити позов у даній справі без розгляду у зв'язку з тим, що остання сплата відповідача здійснена 02.03.2015 в сумі 10 372,90 грн., тобто відповідачем сплачено заборгованість в повному обсязі, відсутня необхідність розірвання договору та повернення предмета лізингу.

20.03.2015 відповідач подав суду клопотання, в якому повністю заперечив проти позову, оскільки сума основного боргу 397632,94 грн. (перший платіж додатку 2 до договору фінансового лізингу №23-14-79 стз-пл/268 від 02.06.2014) із урахуванням штрафних санкцій була сплачена до подання позовної заяви до суду, тобто на момент порушення справи відсутній предмет спору. Представник відповідача у судовому засіданні 24.03.2015 повністю заперечив проти позову з підстав, викладених у клопотанні.

Представники КМУ та відповідача у судове засідання не з'явилися. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності їх представників, оскільки у судовому засіданні 24.03.2015 представникам було повідомлено під розписку про час і місце наступного судового засідання, їх нез'явлення у засідання не перешкоджає розгляду спору по суті.

У судовому засіданні 01.04.2015:

представник позивача підтримав заяву про залишення позову без розгляду та пояснив, що станом на момент подання позовної заяви до суду вся заборгованість і нараховані на неї суми були відповідачем сплачені;

прокурор підтримала позов в частині розірвання договору та повернення предмету лізингу і пояснила, що прокуратурі не було повідомлено про сплату відповідачем заборгованості, а оскільки відповідач не сплатив перший платіж, була ймовірність того, що він і в подальшому не буде сплачувати чергові платежі, тому у зв'язку із несплатою коштів було пред'явлено вимогу про розірвання договору і повернення предмета лізингу.

У судовому засіданні 01.04.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України.

Оцінивши докази у справі в їх сукупності, заслухавши пояснення прокурора і представників, суд встановив таке.

Державне публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (Лізингодавець за договором, позивач у справі) та селянське (фермерське) господарство "Земля" (Лізингоодержувач за договором, відповідач у справі) уклали Договір фінансового лізингу № 23-14-79 стз-пл/268 від 02 червня 2014 року, далі - Договір, за умовами якого Лізингодавець передає Лізингоодержувачу у користування на визначений Договором строк предмет лізингу, який набувається ним у власність у постачальника, самостійно обраного Лізингоодержувачем, та визначений у додатку до Договору "Найменування, кількість, ціна і вартість предмета лізингу", що є специфікацією предмета лізингу, а останній сплачує за це лізингові платежі на умовах Договору.

В розділі 4 Договору виписаний порядок та умови сплати відповідачем лізингових платежів. Пунктом 4.1. Договору встановлено сплату попереднього лізингового платежу в частині відшкодування вартості Предмета лізингу в розмірі 16 відсотків його вартості (включаючи ПДВ), комісії за участь в організації поставки предмета лізингу в розмірі 7 відсотків (без ПДВ) від вартості предмету лізингу, відшкодування вартості предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу; комісію за супроводження Договору в розмірі 7 відсотків річних (без ПДВ) від невідшкодованої попереднім лізинговим платежем та черговими платежами вартості предмета лізингу.

В пункті 4.3. Договору вказано, що з моменту підписання акта Лізингоодержувач за користування предметом лізингу сплачує Лізингодавцю чергові лізингові платежі, що включають: - комісію за участь в організації поставки предмета лізингу у розмірі, визначеному пунктом 4.1. Договору, разом зі сплатою першого та другого чергового лізингового платежу в частині відшкодування вартості предмета лізингу та комісії за супроводження Договору згідно з додатком до Договору "Графік сплати лізингових платежів";

- відшкодування вартості Предмета лізингу рівними частками за весь термін лізингу від суми невідшкодованої попереднім платежем вартості предмета лізингу;

- комісію за супроводження Договору у розмірі, визначеному пунктом 4.1. даного Договору.

Черговість сплати лізингових платежів у частині відшкодування вартості предмету лізингу та сплати комісії за супроводження Договору кратна 6 місцям. Термін сплати кожного лізингового платежу встановлюється числом дати підписання акта. Перший лізинговий платіж сплачується через 6 місяців з дати підписання акта, подальші платежі - через кожні шість місяців.

На виконання умов договору НАК "Украгролізинг" передала, а СФГ "Земля" прийняло зернозбиральний комбайн КЗС-15 "Сварог" (CSX 7080) у кількості одна одиниця, вартістю 2 609 140,00 грн., про що сторони склали та підписали акт приймання-передачі сільськогосподарської техніки № 1 від 25.06.2014 (а. с. 31).

Відповідно до умов Договору та додатку № 2 до нього (графік сплати лізингових платежів) відповідач зобов'язаний був сплатити перший лізинговий платіж в сумі 397 632,94 грн. не пізніше 25.12.2014. У зв'язку з тим, що на цю дату відповідач сплатив лише частину першого лізингового платежу в сумі 108 084,54 грн. та заборгував перед Лізингодавцем платіж в сумі 289 548,40 грн., НАК "Украгролізинг" надіслав до прокуратури Черкаської області заяву від 29.01.2015 про стягнення з відповідача 289 548,40 грн. заборгованості по першому лізинговому платежу та нараховані на цю суму пеню і 3 проценти річних. У розрахунку позивача станом на 10.02.2015 також вказано про сплату відповідачем 05.02.2015 коштів в сумі 15 000 грн. на погашення лізингового платежу. Таким чином, на 10.02.2015 основний борг відповідача по першому лізинговому платежу складав 274 548,40 грн.

Із матеріалів справи вбачається, що 19.02.2015 відповідач перерахував на рахунок позивача кошти в сумі 274 548,40 грн. згідно платіжних доручень № 341, 342 від 19.02.2015, що складає суму основного боргу; 17.01.2015, 19.02.2015, 02.03.2015 відповідач перерахував суми 1350,86 грн., 4227,90 грн., 10372,90 грн. як погашення штрафних санкцій. Загалом за цей період відповідач перерахував позивачу кошти в сумі 290 500,06 грн.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд приходить до такого.

Відповідно до частини 1 статті 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно частини 2 статті 1 Закону України "Про фінансовий лізинг" за договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

За приписом частини 1 статті 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Із матеріалів справи вбачається і сторонами не заперечено, що відповідач не сплатив перший лізинговий платіж в установлений в Договорі строк - до 25.12.2014. Вказаний платіж він сплатив в повній сумі 19.02.2015.

Відповідно до пункту 8.1 Договору позивач нарахував та вимагав у відповідача сплатити пеню за порушення строку сплати першого лізингового платежу, яку відповідач сплатив 02.03.2015 по платіжному дорученню № 42.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції та три проценти річних від простроченої суми грошового зобов'язання.

Як вбачається із матеріалів справи, всі нараховані суми відповідач перерахував на рахунок позивача протягом лютого 2015 року та остання сума перерахована 02.03.2015.

Позовна заява подана до господарського суду Черкаської області 05.03.2015, тобто, після отримання позивачем від відповідача всієї суми коштів.

Таким чином, на момент подання позовної заяви до суду заборгованість відповідача була відсутня. Прокурором не обґрунтовані вимоги про розірвання договору та повернення предмета лізингу, не вказані підстави для задоволення таких вимог. Представник позивача ці вимоги не підтримував та пояснив, що у заяві від 29.01.2015 на адресу прокуратури Черкаської області НАК "Украгролізинг" просив пред'являти позов лише про стягнення коштів.

З огляду на викладене, суд приходить до висновку, що позов був пред'явлений безпідставно, тому у задоволенні позову необхідно відмовити, клопотання позивача про залишення позову без розгляду залишити без задоволення.

Згідно частини 1 статті 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог; у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін.

В пункті 4.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" вказано, що при прийнятті рішення зі справи, провадження в якій порушено за заявою прокурора, у разі повної або часткової відмови в позові судовий збір стягується з визначеного прокурором позивача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам), за винятком випадків, коли останнього звільнено від сплати судового збору, та коли позивачем у справі є сам прокурор.

Відповідно до приписів підпунктів 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" із даного позову належить стягнути до Державного бюджету України судовий збір в сумі 8 150 грн. 47 коп., виходячи із того, що дві вимоги (про розірвання договору та зобов'язання вчинити дії) є вимогами немайнового характеру, за кожну з яких повинно бути сплачено по 1218 грн., та із вимоги про стягнення коштів повинно бути сплачено 2% від заявленої суми, що складає 5 714, 47 грн.

Оскільки судом прийняте рішення про повну відмову в позові, а прокурор від сплати судового збору звільнений і при поданні позову судовий збір не сплачувався, тому судовий збір із даної вимоги в сумі 8 150 грн. 47 коп. повинен бути віднесений на позивача, який від сплати судового збору у таких спорах не звільнений.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

У задоволенні позову відмовити повністю.

Стягнути із державного публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Украгролізинг" (01601, м. Київ, вул. Мечникова, 16-а, ідентифікаційний код 30401456) в доход Державного бюджету України 8 150 грн. 47 коп. (вісім тисяч сто п'ятдесят гривень 47 копійок) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 06.04.2015 (понеділок).

Суддя А.Д.Пащенко