номер провадження справи 2/119/14-4/7/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015 Справа №908/5392/14

За позовом Прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя, (69035, м. Запоріжжя, пр. Маяковського, буд. 1) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах,

позивач Запорізька міська рада, (69015, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206)

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", (69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 23, кв. 123)

третя особа 1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, (6909, м. Запоріжжя, вул. Дзержинського, буд. 108)

третя особа 2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, (69037, м. Запоріжжя, вул. Зелінського, буд. 3)

про зобов'язання звільнити самовільно зайняту земельну ділянку, зобов'язання знести споруди

суддя Зінченко Н.Г.

За участю представників:

Від прокуратури - не з'явився;

від відповідача - Чупилко А.Л., директор, (витяг з єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №532715 від20.05.2013р.);

Марковський М.С., довіреність №1 від 05.01.2015р.;

від третьої особи-1 -не з'явився;

від третьої особи-2 - не з'явився;

від прокуратури - Дядющева К.Є., посвідчення № 023838 від 24.12.2013р.

01.12.2014 р. до господарського суду Запорізької області звернувся прокурор Орджонікідзевського району м. Запоріжжя з позовною заявою в порядку ст. 2 ГПК України і ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру" в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах, - Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", м. Запоріжжя про зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по Прибережній автомагістралі, площею 0,09 га та повернути її за належністю Запорізькій міській раді в стані, придатному для її подальшого використання, та зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" знести споруди, розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Згідно Витягу з реєстру автоматизованого розподілу справ від 01.12.2014 р. справу № 908/5392/14 призначено до розгляду судді Мойсеєнко Т.В.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 04.12.2014 р. порушено провадження у справі № 908/5392/14, справі № 908/5392/14 присвоєно номер провадження справи 2/119/14, на підставі ст. 27 ГПК України за ініціативою суду до участі у справі № 908/5392/14 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача залучена Державна інспекція сільського господарства в Запорізькій області, м. Запоріжжя, судове засідання призначено на 15.01.2015 р., у прокурора, сторін і третьої особи витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.01.2015 р. розгляд справи, на підставі ст. 77 ГПК України, відкладався до 30.01.2015 р.

Згідно Довідки про автоматичний розподіл справ між суддями (повторний розподіл) від 30.01.2015 р., враховуючи перебування судді-доповідача у справі Мойсеєнко Т.В. на лікарняному, справу № 908/5392/14 призначено до розгляду судді Зінченко Н.Г.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 30.01.2015р. справу № 908/5392/14 прийнято до розгляду суддею Зінченко Н.Г., справі № 908/5392/14 присвоєно номер провадження 2/119/14-4/7/15, судове засідання призначено на 11.02.2015 р., у прокурора, сторін і третьої особи витребувані документи і матеріали, необхідні для вирішення спору по суті.

З метою витребування у прокурора, сторін і третьої особи додаткових документів і доказів, які мають суттєве значення для повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, в судовому засіданні, на підставі ст. 77 ГПК України, оголошувалася перерва до 25.02.2015 р. Ухвалою господарського суду Запорізької області від 25.02.2015 р., на підставі ст.ст. 27, 77 ГПК України, залучено до участі у справі № 908/5392/14 у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Департамент архітектури та містобудування Запорізької міської ради, м. Запоріжжя, розгляд справи відкладено на 11.03.2015р. В судовому засіданні 11.03.2015р., на підставі ст. 77 ГПК України, оголошено перерву до 17.03.2015р., а потім до 18.03.2015р.

В судовому засіданні 18.03.2015р. справу розглянуто, прийнято та оголошено, на підставі ст. 85 ГПК України, вступну та резолютивну частини рішення.

За письмовим клопотаннями представників відповідача та прокурора розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

11.03.2015р. господарським судом Запорізької області від прокуратури отримано заяву про уточнення позовних вимог, в якій прокурор уточнив позовні вимоги та просив звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по Прибережній автомагістралі, площею 0,04 га та повернути її за належністю Запорізькій міській раді в стані, придатному для її подальшого використання, та зобов'язати ТОВ "Скарабей-7" знести споруди, розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці.

Розглянувши уточненні позовні вимоги, дослідивши матеріали справи № 908/5392/14, судом уточненні позовні вимоги до розгляду не приймається, виходячи з такого.

В пункті 3.11 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" зазначено, що статтею 22 ГПК України не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, чи збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи об'єднання позовних вимог, чи зміну предмета або підстав позову. Збільшено (чи зменшено) може бути лише розмір вимог майнового характеру.

Враховуючи викладене, розглянувши заяву прокурора, подану 11.03.2015 р. та матеріали справи № 908/5392/14, суд дійшов висновку, що за своєю суттю зазначена заява є заявою про зміну предмета позову.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач має право до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Таким чином, враховуючи, що судовий розгляд справи розпочато судом в засіданні 11.02.2015р., заява про уточнення позовних вимог подана позивачем не у відповідності до приписів ст. 22 ГПК України.

Прокурор в судових засіданнях про відмову від позову не заявив, наполягає на задоволенні заявлених позовних вимог з підстав, викладених у позовній заяві та наданих суду письмових поясненнях. Вимоги про зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по Прибережній автомагістралі, площею 0,09 га та повернути її за належністю Запорізькій міській раді в стані, придатному для її подальшого використання, та зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" знести споруди, розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці прокурор обґрунтовує посиланням на приписи ст., ст. 125, 126, 212, 221 Земельного кодексу України, ст. 1 Закону України "Про державний контроль за використанням та охороною земель" та мотивує наступним. Перевіркою, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області, встановлено, що в порушення вимог ст., ст. 125, 126 ЗК України без набуття права власності або права користування земельною ділянкою та без встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості ТОВ "Скарабей-7" самовільно зайняло земельну ділянку в районі Центрального ("Молодіжного") пляжу м. Запоріжжя уздовж Прибережної автомагістралі площею 0,09 га, шляхом розміщення на вказаній земельній ділянці тимчасових торгівельних споруд. Відповідно до інформації Головного управління Держземагентства у Запорізькій області (№ 10-8-0.5-11997/2-14 від 28.11.2014 р.) орієнтовна нормативна грошова оцінка 1 кв.м. земельної ділянки за адресою: м. Запоріжжя, Центральний пляж по Прибережній автомагістралі з урахуванням коефіцієнта функціонального призначення Кф - "землі оздоровчого та рекреаційного призначення", становить 190,12 грн. Як зазначає прокурор, вина відповідача у самовільному зайнятті спірної земельної ділянки підтверджується актом обстеження земельної ділянки № 3 від 30.05.2014 р.; розрахунком розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки; протоколом про адміністративне правопорушення № 000014/14 від 30.05.20104 р.; постановою про накладення адміністративного стягнення № 2-02/14 від 30.05.2014 р.; приписом № 000033/33 від 30.05.2014 р.; актами перевірки № 54 від 30.05.2014 р. і № 73 від 16.07.2014 р.; протоколом про адміністративне правопорушення № 000027/27 від 16.07.2014 р.; постановою про накладення адміністративного стягнення № 2-02/27 від 16.07.2014 р., приписом № 000043/43 від 16.07.2014 р., які складені Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області та підписані директором ТОВ "Скарабей-7" Чупилко А.Л. без зауважень та заперечень. Накладені адміністративні стягнення відповідачем сплачені. Також прокурором зазначено, що спірна земельна ділянка по Прибережній автомагістралі у м. Запоріжжя не сформована, прав власності або оренди на дану ділянку не зареєстровано, спірна земельна ділянка знаходиться в межах земельної ділянки з кадастровим номером :05:019:0134, яка була внесена до чергового кадастрового плану м. Запоріжжя в 2008 році за заявою ТОВ "Скарабей-7" на підставі документації із землеустрою. Вказаний кадастровий номер визначений як поточний та не має статусу присвоєного. Дана земельна ділянка та права на неї відповідно до державного реєстру земель станом на 31.12.2014 р. не зареєстровані.

17.03.2015р. на адресу господарського суду Запорізької області від Запорізької міської ради отримано клопотання, в якому позивач просить розглядати справу №908/5392/14 без представника Запорізької міської ради та зазначив, що заявлену прокурором Орджонікідзевського району м. Запоріжжя позовну заяву підтримує в повному обсязі.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника прокуратури та відповідача з цього приводу, судом клопотання задоволено.

Відповідач в судових засіданнях проти позову заперечив, вважає заявлені прокурором вимоги безпідставними, необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню. Заперечення відповідача вмотивовані наступним. ТОВ "Скарабей-7" обладнало пляж літніми майданчиками (торгівельного призначення), малими архітектурними формами, пляжним інвентарем для відпочинку жителів міста. Розміщення тимчасової споруди на спірній земельній ділянці здійснено у 2010 році відповідно до Положення про порядок видачі дозволів на розміщення на території об'єктів благоустрою будівель і споруд соціально-культурного, побутового, торговельного та іншого призначення у м. Запоріжжя, затвердженого рішенням Запорізької міської ради № 41 від 24.06.2009 р. Відповідно до вказаного Положення Управлінням розвитку підприємництва, торгівлі та послуг Запорізької міської ради ТОВ "Скарабей-7" надано Дозвіл № 152 на розміщення об'єкту (літнього майданчику) без відведення земельної ділянки. На теперішній час, на виконання ст. 28 Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності", наказом Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 р. затверджено Порядок розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності, згідно якого підставою для розміщення тимчасової споруди є паспорт прив'язки тимчасової споруди. Таким чином, на даний час розміщення на об'єкті благоустрою населеного пункту (в даному випадку - на пляжі) малої архітектурної форми або тимчасової споруди не вимагає від суб'єкта підприємницької діяльності оформлення документів землеустрою та отримання у користування земельної ділянки під такий об'єкт. Отже, підстави, з яких заявлено позов прокурора про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки та знесення об'єктів є хибними, оскільки відповідно до Закону України "Про регулювання містобудівної діяльності" та наказу Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України № 244 від 21.10.2011 р. отримання документів щодо права власності або права користування земельною ділянкою для розміщення тимчасової споруди не передбачено. З викладеного слідує, що в даному випадку користування ТОВ "Скарабей-7" земельною ділянкою не є самовільним, що унеможливлює застосування положень ст., ст. 125, 126 ЗК України. Крім того, до матеріалів справи відповідачем надані копії Паспорту прив'язки на чотири тимчасові споруди (ТС-00353-О, ТС-00354-О, ТС-00355-О, ТС-00356-О) по продажу товарів народного споживання по Прибережній автомагістралі в районі пляжу "Молодіжного" в м. Запоріжжя, замовник - ТОВ "Скарабей-7", дата видачі - 16.01.2015 р. № 6681 та Паспорту прив'язки на чотири тимчасові споруди (ТС-00349-О, ТС-00350-О, ТС-00351-О, ТС-00352-О) по продажу товарів народного споживання по Прибережній автомагістралі в районі пляжу "Молодіжного" в м. Запоріжжя, замовник - ТОВ "Скарабей-7", дата видачі - 16.01.2015 р. № 6682.

Крім того, в судовому засіданні 17.03.2015р. відповідачем надані доповнення до відзиву стосовно поданої прокурором заяви про уточнення позовних вимог, в яких останній зазначив, що з матеріалів справи неможливо однозначно встановити, чи є території звільнення яких вимагає прокурор, земельною ділянкою обстеження якої було проведеного службовцем державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області ділянки 30 травня 2014 року, оскільки під час складання акту обстеження не була наведена схема обстежуваної ділянки, площа ділянки за актом та позовом не збігається, типи та кількість споруд pізні, отже матеріали надані прокурором та вказаний акт обстеження відносяться до різних об'єктів та не можуть бути доказами в одній справі. При цьому зазначив, що на визначених прокурором територіях знаходяться три споруди торгівельного призначення та 2 тіньових навіси та вбиральня. Зазначив, що металеві кіоски були розміщені відповідачем на підставі Дозволів управління розвитку підприємництва і торгівлі № 227, № 195, строк дії яких закінчився, у зв'язку з чим відповідачем були отримані паспорти прив'язки. Дійсно розміщення зазначених тимчасових споруд торгівельного призначення не відповідає паспортам прив'язки, але ТОВ «Скарабей-7» планує протягом найближчого часу, в процесі підготовки території пляжу до нового сезону, здійснити переміщення цих споруд на місця визначені вказаними паспортами. Що стосується тіньових навісів та вбиральні то, як зазначає відповідач, вони є об'єктами благоустрою та розміщуються на території пляжу на підставі рішення виконкому Запорізької міської ради №253 від 01.06.2010р. та у відповідності до ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів». Просить в позові відмовити.

04.03.2015р. на адресу господарського суду Запорізької області від Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області суду надійшло клопотання про розгляд справи №5009/5392/14 без участі уповноваженого представника Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області. Представник Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області позовні вимоги прокурора в судовому засіданні 25.02.2015р. підтримав в повному обсязі. По суті позовних вимог третя особа 1 пояснила суду, що на підставі доручення прокуратури Орджонікідзевського району м. Запоріжжя від 28.05.2014 р. щодо дотримання вимог земельного законодавства з питань законності розміщення тимчасових спору та інших об'єктів благоустрою на території Центрального пляжу по набережній магістралі в м. Запоріжжі Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області була проведена позапланова перевірка дотримання ТОВ "Скарабей-7" вимог земельного законодавства. В ході перевірки було виявлено: самовільно зайняті земельні ділянки, розташовані на центральному пляжі м. Запоріжжя по Прибережній автомагістралі ТОВ "Скарабей-7" шляхом встановлення двох дерев'яних споруд торгівельного призначення, однієї капітальної споруди, двох металевих кіосків, трьох замощень у вигляд дерев'яних помостів, а також металевої споруди тиру, що зафіксовано актом обстеження земельної ділянки № 3 від 30.05.2014 р. На момент проведення перевірки документи, що посвідчують державну реєстрацію права користування на вище вказану земельну ділянку загальною площею 0,09 га у ТОВ "Скарабей-7" були відсутні, що є порушенням вимог ст. 125 ЗК України. Стосовно наявного в акті обстеження земельної ділянки № 3 від 30.05.2014 р. формулювання "одна капітальна споруда", то представником Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області з цього приводу надані усні пояснення, що державний інспектор Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області, який проводив перевірку, такий висновок здійснив на підставі власного візуального огляду цієї споруди.

17.03.2015р. на адресу господарського суду Запорізької області від Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради отримано клопотання, в якому третя особа -2 просить задовольнити позовні вимоги прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя в повному обсязі та розглядати справу №908/5392/14 без представника Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради.

Розглянувши заявлене клопотання, заслухавши думку представника прокуратури та відповідача з цього приводу, судом клопотання задоволено.

Представник Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради в судовому засіданні 11.03.2015р. надав письмові пояснення, в яких по суті позовних вимог пояснив суду, що рішенням виконавчого комітету міської ради від 26.09.2014 № 365 були за тверджені місця розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності (ТС) на Прибережній магістралі в районі пляжу «Моло діжний». За результатами розгляду звернення ТОВ «Скарабей-7» та поданого пакету до кументів, Департаментом були надані паспорта прив'язки на 8 тимчасових споруд по продажу товарів народного споживання по Прибережній автомагістралі від 16.01.2015 за №ТС-00349-О, № ТС-00349-О, № ТС-00350-О, №ТС-00351-О, № ТС-00352-О, № ТС-00353-О, № ТС-00354-О, № ТС-00355-О, № ТС-00356-О. Згідно з матеріалами Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд в м. Запоріжжі, розміщення будь-яких тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території пляжу «Моло діжний» не передбачено. Паспорти прив'язки ТС на об'єкти, розташовані на території пляжу «Молодіжний» Департаментом не надавались.

Розглянувши матеріали та фактичні обставини справи у їх сукупності, заслухавши пояснення прокуратури та представників відповідача, суд -

ВСТАНОВИВ:

Перевіркою, проведеною Державною інспекцією сільського господарства в Запорізькій області було встановлено, що в порушення вимог ст.ст.125,126 Земельного кодексу України, без набуття права власності або користування земельною ділянкою та без встановлення землевпорядними організаціями меж земельної ділянки в натурі на місцевості ТОВ "Скарабей-7" (відповідач у справі) самовільно зайняло земельну ділянку рекреаційного призначення на Центральному ("Молодіжному") пляжі в м. Запоріжжя уздовж Прибережної автомагістралі площею 0,09 га.

Факт самовільного зайняття відповідачем спірної земельної ділянки підтверджується Актом перевірки дотримання суб'єктами господарювання вимог законодавства №54 від 30.05.2014 р. та № 73 від 16.07.2014 р.; Актом обстеження земельної ділянки № 3 від 30.05.2014р., складеними державним інспектором сільського господарства у Запорізькій області Яковлевою В.Ю.

В акті обстеження земельної ділянки № 3 від 30.05.2014 р. зафіксовано: самовільно зайняті земельні ділянки, розташовані на центральному пляжі м. Запоріжжя по Прибережній автомагістралі шляхом встановлення двох дерев'яних споруд торгівельного призначення, однієї капітальної споруди, двох металевих кіосків, трьох замощень у вигляд дерев'яних помостів, а також металевої споруди тиру, директором ТОВ "Скарабей-7" Чупилко О.Л., загальною площею 0,09 га. Документи, що посвідчують державну реєстрацію права користування ТОВ "Скарабей-7" Чупилко О.Л. на земельні ділянки уздовж Прибережної автомагістралі на центральному пляжі - загальною площею 0,09 га відсутні, що є порушенням вимог ст. 125 ЗК України.

Державним інспектором сільського господарства у Запорізькій області Яковлевою В.Ю. складено розрахунок розміру шкоди, заподіяної внаслідок самовільного зайняття вказаної земельної ділянки відповідачем, який підписаний директором ТОВ "Скарабей-7" Чупилко А.Л. без зауважень та заперечень.

Згідно з вказаним розрахунком, розмір заподіяної відповідачем шкоди, внаслідок самовільного зайняття земельної ділянки в районі Центрального ("Молодіжного") пляжу м. Запоріжжя уздовж Прибережної автомагістралі площею 0,09 га. складає 282 грн.17 коп.

За результатами проведеної перевірки державним інспектором сільського господарства у Запорізькій області Яковлевою В.Ю. стовно ТОВ "Скарабей-7" був складений Протокол про адміністративне правопорушення № 000014/14 від 30.05.20104 р., який підписаний директором ТОВ "Скарабей-7" Чупилко А.Л. без зауважень та заперечень, та винесено Припис № 000033/33 від 30.05.2014 р. з вимогою про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки в районі Центрального ("Молодіжного") пляжу м. Запоріжжя уздовж Прибережної автомагістралі площею 0,09 га.

30.05.2014р. державним інспектором сільського господарства у Запорізькій області Яковлевою В.Ю. підставі ст., ст. 125, 211 ЗК та ст. 53-1 КпроАП України Чупилко А.Л. за порушення ст. 125 ЗК України (самовільне зайняття земельної ділянки) винесено Постанову про накладення адміністративного стягнення № 2-02/14 від 30.05.2014 р. у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

Протоколом про адміністративне правопорушення № 000027/27 від 16.07.2014 р., зафіксований факт невиконання відповідачем Припису № 000033/33 від 30.05.2014 р. та не вжиття всіх можливих заходів щодо усунення порушення земельного Законодавства України на земельній ділянці загальною площею 0,09 га Центральному пляжі по Прибережній автомагістралі м. Запоріжжя.

За невиконання Припису № 000033/33 від 30.05.2014 р. та не звільнення самовільно зайнятої спірної земельної ділянки державним інспектором сільського господарства у Запорізькій області Яковлевою В.Ю. стовно Чупилко А.Л. був винесений Припис № 000043/43 від 16.07.2014 р. з вимогою вжиття всіх можливих заходів щодо усунення порушення земельного Законодавства.

Крім того, за невиконання вимог щодо звільнення самовільної земельної ділянки стосовно відповідача була винесена Постанова про накладення адміністративного стягнення №2-02/27 від 16.07.2014 р. у вигляді штрафу в розмірі 340,00 грн.

У процесі судового розгляду справи , у зв'язку з наявними запереченнями відповідача з наданням ним копій Паспортів прив'язки на тимчасові споруди (ТС-00353-О, ТС-00354-О, ТС-00355-О, ТС-00356-О), (ТС-00349-О, ТС-00350-О, ТС-00351-О, ТС-00352-О) по продажу товарів народного споживання по Прибережній автомагістралі в районі пляжу "Молодіжного" в м. Запоріжжя (замовник - ТОВ "Скарабей-7", дата видачі - 16.01.2015 р. № 6681, № 6682), та поясненням того, що спірні тимчасові споруди розташовані саме на підставі цих документів, судом доручалось сторонам за ініціативою прокуратури провести спільний огляд спірної земельної ділянки з метою з'ясування зазначених обставин та скласти відповідний акт.

Так, для складення відповідної схеми земельної ділянки зайнятої ТОВ «Скарабей -7» на території пляжу «Молодіжни» прокуратурою Орджонікідзевського району м.Запоріжжя залучено інженера-геодезиста та проведено топографо-геодезичну зйомку, за наслідками якої складено детальну схему самовільно земельної ділянки.

Таким чином було встановлено, що на території пляжу розміщенні дві дерев'яні споруди, площею 0,0018 га та 0,00027 га, два металеві кіоски, площею 0,008 га і та 0,0022 га, а також два дерев'яні замощення, площею 0,0022 га та 0,0263 га. Таким чином, загальна площа самовільно зайнятої ТОВ «Скарабей-7» земельної ділянки по Прибережній автомагістралі складає 0,0336 га, що підтверджується ситуаційними схемами розташування спірних земельних ділянок, які складені у ході їх геодезичного дослідження та які залучені судом до матеріалів справи №908/5392/14.

Відповідно до інформації Департаменту архітектури та містобудування Запорізької міської ради та пояснень його представника, наданих в судовому засіданні11.03.2015р., паспорти прив'язки ТОВ «Скарабей-7» надавались на тимчасові споруди, які мають бути встановлені у майбутньому, а не на існуючі. Крім того, згідно з матеріалами Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд в м.Запоріжжі, затвердженої рішенням виконкому Запорізької міської ради 24.01.2014р. № 17, із змінами внесеними рішенням від 26.09.2014р. №365, розміщення будь-яких тимчасових споруд на території пляжу «Молодіжний» в м.Запоріжжі не передбачено. Паспорти прив'язки тимчасових споруд на об'єкти розташовані на території пляжу «Молодіжний» департаментом не надавались.

Розглянувши матеріали справи та оцінивши надані сторонами докази і пояснення у їх сукупності , суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про державний контроль за використанням та охороною земель» № 963-VI від 19.06.2003 р., самовільне зайняття земельної ділянки - це будь-які дії, які свідчать про фактичне використання земельної ділянки за відсутності відповідного рішення органу виконавчої влади чи органу місцевого самоврядування про її передачу у власність або надання у користування (оренду) або за відсутності вчиненого правочину щодо такої земельної ділянки, за винятком дій, які відповідно до закону є правомірними.

Як зазначено в п. 3.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» № 6 від 17.05.2011 р. відповідно до вимог чинного законодавства обов'язковою умовою фактичного використання земельної ділянки є наявність у особи, що її використовує, правовстановлюючих документів на цю земельну ділянку, а відсутність таких документів може свідчити про самовільне зайняття земельної ділянки. Разом з тим, у вирішенні питання про застосування відповідальності за самовільне зайняття земельної ділянки господарським судам необхідно враховувати, що саме по собі встановлення судом наявності фактичного користування земельною ділянкою без документів, що посвідчують права на неї, не є достатньою підставою для кваліфікації такого використання земельної ділянки як самовільного її зайняття. Господарським судам у вирішенні таких спорів необхідно досліджувати, чи передбачено спеціальним законом отримання правовстановлюючих документів на земельну ділянку для розміщення певних об'єктів, причини відсутності таких документів у особи, що використовує земельну ділянку, наявність у особи права на отримання земельної ділянки у власність чи в користування, вжиття нею заходів до оформлення права на земельну ділянку тощо.

У відповідності до ст. 13 Конституції України земля є об'єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.

Земля є основним національним багатством, що перебуває під особливою охороною держави. (ст. 1 Земельного кодексу України (далі за текстом - ЗК України).

Відповідно до статті 2 ЗК України до земельних відносин належать відносини щодо володіння, користування і розпорядження землею.

Статтею 80 Земельного кодексу України визначено, що суб'єктами права власності на землю є, зокрема, територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності.

Статтею 116 ЗК України встановлено, що громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом, або за результатами аукціону.

Згідно ч. 2 ст. 116 ЗК України набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування.

Порядок надання у постійне користування земельних ділянок встановлений статтею 123 Земельного кодексу України. Так, згідно ч. 1 цієї статті надання земельних ділянок державної або комунальної власності у користування здійснюється на підставі рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування. Рішення зазначених органів приймається на підставі проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок у разі зміни цільового призначення земельних ділянок; надання в користування земельних ділянок, межі яких не встановлені в натурі (на місцевості).

Згідно зі ст. 125 ЗК України право власності та право постійного користування на земельну ділянку виникає після одержання її власником або землекористувачем документа (державного акту), що посвідчує право власності чи право постійного користування земельною ділянкою, та його державної реєстрації. Право на оренду земельної ділянки виникає після укладення договору оренди і його державної реєстрації. приступати до використання земельної ділянки до встановлення її меж у натурі (на місцевості), одержання документа, що посвідчує право на неї, та державної реєстрації забороняється.

Статтею 126 ЗК України встановлено, що право власності на земельну ділянку і право постійного користування земельною ділянкою посвідчується державними актами. Право оренди землі оформлюється договором, який реєструється відповідно до закону.

Таким чином, до одержання державного акта про право власності або право користування земельною ділянкою, а також до укладення і відповідної реєстрації договору оренди земельної ділянки у особи не виникає права на земельну ділянку.

Заволодіння земельною ділянкою, що відбувається з порушенням визначеного порядку надання земельних ділянок, здійснене без відведення землі в натурі й одержання документа, що засвідчує право на землю, є самовільним зайняттям земельної ділянки.

У відповідності до ст. 211 ЗК України громадяни та юридичні особи несуть цивільну, адміністративну або кримінальну відповідальність відповідно до законодавства за такі порушення як самовільне зайняття земельних ділянок.

З урахуванням вищевикладеного, суд вважає, що матеріалами справи та встановленими судом обставинами підтверджується факт самовільного зайняття та використання спірної земельної ділянки відповідачем на території пляжу «Молодіжний» в м.Запоріжжі.

Однак, враховуючи, що акт обстеження земельної ділянки №3 від 30.05.2014р. складений держінспектором сільського господарства у Запорізькій області не містить план- схеми земельної ділянки, суд, оцінюючи докази у справі у їх сукупності, відповідно до ст.43 ГПК України, враховує матеріали топографо-геодезичної зйомки , розташування металевих споруд та замощень, на території пляжу в районі Прибережної автомагістралі в м.Запоріжжі , зробленої ФОП Будилко Д.В. (каліф.сертифікат №011399), вважає, що звільненню підлягає площа земельної ділянки 0,0336га , згідно зроблених ситуаційних схем.

Крім того, не знайшло підтвердження в ході судового розгляду справи , розташування на спірній земельній ділянці, капітальної споруди, як зазначено в акті обстеження №3 від 30.05.2014р. Як встановлено з вищезазначених схем на загальній площі самовільно зайнятої земельної ділянки розташовані 2 дерев»янні замощення, 2 металеві споруди та 2 дерев»янні споруди. Встановлене збігається з поясненнями відповідача та його представника, викладеними ним у доповненнях до відзиву, наданих 17.03.2015р., щодо кількості споруд, розташованих на визначених прокурором територіях.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги прокурора Орджонікідзевського району про звільнення самовільно зайнятої земельної ділянки на центральному пляжі по Прибережній автомагістралі в м.Запоріжжі та знесення розташованих на ній споруд, задовольняються частково.

Заперечення відповідача, з посиланням на ст.21 Закону України «Про благоустрій населених пунктів» та рішення виконкому Запорізької міської ради №253 від 01.06.2010р.,до того, що розміщення навісів, замощень та вбиральні, не потребує оформлення документів на право користування земельною ділянкою , суд відхиляє як безпідставні.

Статтею 21 зазначеного Закону передбачено, що розміщення малих архітектурних форм (як то альтанки, павільйони, навіси) здійснюється відповідно до цього Закону за рішенням власника об'єкта благоустрою з додержанням вимог законодавства, державних стандартів і норм.

Рішення виконкому Запорізької міської ради №253 від 01.06.2010р.не є таким дозволом, а є лише рішенням про внесення змін до рішення виконкому , яким право здійснення підприємницької діяльності надається відповідачу.

На виконання умов конкурсу на право здійснення підприємницької діяльності на території міського пляжу в м.Запоріжжя між виконкомом і ТОВ «Скарабей -7» була укладена угода №1 від 10.06.2008р. 28.04.2010р. між цими ж сторонами була укладена додаткова угода №1 до цієї угоди. П.11 цієї додаткової угоди було передбачено необхідність укладення договору оренди землі. Однак, до теперішнього часу такий договір не укладено.

Посилання відповідача на рішення виконкому Запорізької міської ради від 22.04.2010р. №161 «Про підготовку місць масового відпочинку жителів міста до функціонування у весняно- літній період2010р.» є також безпідставними, оскільки вказане рішення має сезонний характер. Крім того, у вказаному рішенні , в п.п.10,11 також зазначалось на необхідність вжиття дій ТОВ «Скарабей -7» та управлінням земельних ресурсів м.Запоріжжя по відведенню земельної ділянки пляжу.

Дозволи управляння розвитку підприємництва і торгівлі №№195,227, копії яких надані відповідачем, у підтвердження підстав розміщення на спірній земельній ділянці металевих кіосків також не можуть бути прийняті судом , оскільки строк їх дії скінчився.

Що ж стосується посилань відповідача на законодавчі акти, якими на теперішній час не передбачено отримання документів щодо права власності або користування земельною ділянкою для розміщення тимчасових споруд , то вони не мають відношення до предмету позову у цій справі з огляду на наступне. Відповідно до Порядку розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності на території м.Запоріжжя, затвердженого рішенням сесії Запорізької міської ради від 27.03.2013р. № 33 зі змінами і доповненнями від 23.04.2014, від 10.09.2014р., розміщення тимчасових споруд для провадження підприємницької діяльності здійснюється відповідно до Комплексної схеми розміщення тимчасових споруд в м.Запоріжжя. Згідно затвердженої Комплексної схеми в м.Запоріжжі розміщення будь-яких тимчасових споруд на території пляжу «Молодіжний» не передбачено.

Отже, заперечення відповідача відхиляються як необґрунтовані, та не спростовують висновків суду та встановлених обставин справи.

Відповідно до ч.2 ст. 152 Земельного Кодексу України, власник земельної ділянки або землекористувач може вимагати усунення будь-яких порушень його прав на землю, навіть якщо ці порушення не пов'язані з позбавленням права володіння земельною ділянкою, і відшкодування завданих збитків.

Частинами 1 та 2 ст. 212 ЗК України, передбачено, що самовільно зайняті земельні ділянки підлягають поверненню власникам землі або землекористувачам без відшкодування затрат, понесених за час незаконного користування ними.

Приведення земельних ділянок у придатний для використання стан, включаючи знесення будинків, будівель і споруд, здійснюється за рахунок громадян або юридичних осіб, які самовільно зайняли земельні ділянки.

Відповідно до ч.3 ст.212 Земельного Кодексу Кодексу повернення самовільно зайнятих земельних ділянок провадиться за рішенням суду.

Статтею 33 ГПК України встановлено, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Прокурор та позивач надали всі необхідні докази в обґрунтування позовних вимог.

На підставі викладеного, суд вважає вимоги прокурора про зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" звільнити самовільно зайняту земельну ділянку по Прибережній автомагістралі, (на центральному пляжі) в м.Запоріжжі та зобов'язання ТОВ "Скарабей-7" знести споруди, розташовані на самовільно зайнятій земельній ділянці такими, що підлягають задоволенню частково, виходячи з площі самовільно зайнятої ділянки в розмірі 0,0336га.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, враховуючи міру та ступінь вини кожної із сторін у спірних правовідносинах, судові витрати присуджуються до стягнення з відповідача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст., ст. 33, 44, 49, 75, 82-84 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов Прокурора Орджонікідзевського району м. Запоріжжя в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних відносинах, - Запорізької міської ради, м. Запоріжжя до Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", м. Запоріжжя задовольнити частково.

2. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", (69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 23, кв. 123, ) звільнити самовільно зайняту земельну ділянку площею 0,0336 га, що розташована в м. Запоріжжі уздовж Прибережної автомагістралі (на центральному пляжі) та повернути її за належністю Запорізькій міській раді, (69015, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 206, ) в стані, придатному для її подальшого використання. Зобов'язати Товариство з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", м. Запоріжжя знести споруди, розташовані на вищезазначеній самовільно зайнятій земельній ділянці.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Скарабей-7", (69005, м. Запоріжжя, бул. Центральний, буд. 23, кв. 123, ) на користь Державного бюджету України (отримувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); банк отримувача: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район); МФО 813015; ; рахунок № 3007; код бюджетної класифікації 22030001; символ звітності банку - 206) 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

4. В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Повне рішення оформлено і підписано у відповідності до вимог ст., ст. 84, 85 ГПК України "23" березня 2015 р.

Суддя Н.Г.Зінченко

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.