УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.03.2015Справа № 910/6763/15-г

Суддя Стасюк С.В., розглянувши позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича

до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит"

про зобов'язання вчинити дії та стягнення 228,95 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець Гримало Ігор Валерійович звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства "Банк "Фінанси та Кредит" про зобов'язання виконати платіжні доручення та стягнення 228,95 грн. пені.

Пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду у випадку неподання доказів сплати судового збору у передбаченому порядку та розмірі.

Із поданої заяви вбачається, що заявник просить суд зобов'язати відповідача виконати обов'язок за договором на розрахунково-касове обслуговування № 16/00117 від 04.04.2007 року, а саме, перерахувати грошові кошти за платіжним дорученням від 10.02.2015 року на загальну суму 15 263,37 грн.) та стягнути з останнього пеню у розмірі 228,95 грн.

Відповідно до частини 1 статті 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Згідно статті 901 за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

За таких обставин договір банківського рахунку містить ознаки договору про надання послуг, за які позивач сплачує відповідачу визначену договором винагороду, а тому такі відносини мають немайновий, організаційний характер.

Відповідно до пункту 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору.

В якості доказу сплати судового збору за подання даного позову заявник надав суду платіжне доручення № 24 від 25.02.2015 року на суму 1 827,00 грн.

Згідно із статтями 1, 2 Закону України "Про судовий збір" судовий збір - це збір, що справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів і включається до складу судових витрат. Платниками судового збору є громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду.

Статтею 4 вказаного Закону України встановлено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Зокрема, за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру судовий збір встановлюється у розмірі 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827,00 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73 080,00 грн.). З позовних заяв немайнового характеру справляється судовий збір у розмірі 1 мінімальної заробітної плати (1218,00 грн.).

Таким чином, розмір судового збору за розгляд позовних заяв в господарському суді майнового характеру становить не менше 1827,00 грн. та не більше 73 080,00 грн., немайнового характеру - 1218,00 грн.

Згідно з пунктом 2.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

У підпункті 2.2 пункту 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21.02.2013 року № 7 зазначено, що статтею 55 ГПК передбачено визначення ціни позову у позовах про стягнення грошей і про витребування майна. Відповідні позовні заяви мають майновий характер, і розмір ставок судового збору за їх подання визначається за приписом підпункту 1 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

Що ж до позовних заяв немайнового характеру, то до них відносяться вимоги, які не підлягають вартісній оцінці. Подання до господарського суду таких заяв оплачується судовим збором згідно з підпунктом 2 пункту 2 частини другої статті 4 Закону.

З огляду на вищенаведене, судом встановлено, що позивачем об'єднано дві вимоги як майнового так і немайнового характеру, які пов'язані між собою підставою виникнення та поданими доказами, отже, судовий збір за подання такої позовної заяви необхідно сплачувати окремо за кожну вимогу.

Суд відзначає, що несплата заявником судового збору за вимогу немайнового характеру, за відсутності передбачених статтею 8 Закону України "Про судовий збір" підстав, має своїм наслідком застосування положень статті 63 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, судом встановлено, що заявником не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

За таких обставин, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (частини 3 статті 63 Господарського процесуального кодексу України).

Керуючись пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву Фізичної особи-підприємця Гримало Ігоря Валерійовича і додані до неї документи повернути без розгляду.

Суддя С.В. Стасюк