ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа № 922/3885/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Горбачова Л.П., суддя Барбашова С.В. , суддя Тарасова І. В.,

при секретарі Поспєловій С.В.,

за участю представників:

прокурора - Волика О.Г. (копія наказу №195 о/с від 01.09.2014р.),

позивача ТОВ «ІБФ «ВБК» - не з'явився,

відповідача - Брижка О.В. (дов.№б/н від 24.12.2014 року),

третьої особи - Міністерства оборони України - Вельми І.О. (дов.№220/885/д від 17.11.2014р.),

третьої особи - ОСОБА_4 - не з'явився,

третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ПБК «ЯСА» - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківіського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Заступника військового прокурора Харківського гарнізону (вх.№1097Х/3) на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 року по справі №922/3885/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційна будівельна фірма "ВБК", мХарків,

за участю Військового прокурора Харківського гарнізону,

до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Міністерство оборони України, м.Київ

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_4

про витребування з незаконного володіння квартири

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА", м.Харків,

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК", мХарків,

2.Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України, м.Харків,

про витребування з незаконного володіння Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" квартиру №9 в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул.Суворова,86а, -

ВСТАНОВИЛА:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" звернулося з позовом до Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України про витребування з його незаконного володіння на свою користь квартиру №9 в житловому будинку за адресою: м.Харків, вул. Суворова. 86а.

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2015 року (суддя Присяжнюк О.О.) в задоволенні позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма ВБК", м. Харків (позивача) про витребування з незаконного володіння Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма ВБК", м. Харків квартири №9 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Суворова, 86а відмовлено. В задоволенні позовних вимог третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" про витребування з незаконного володіння Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" квартири №9 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вул. Суворова, 86а відмовлено.

Військова прокуратура Харківського гарнізону з рішенням суду першої інстанції не погодилася, звернулася до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить змінити рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 року по справі №922/3885/14 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення 2 абзаци, а саме: "Разом з тим, факт завдання та розмір збитків не спростовують доводів відповідача про неможливість задоволення віндікаційного позову в межах розглядуваної справи. Судом встановлено, що загальна орієнтовна вартість квартир, що отримані Міністерством оборони України та на які не можуть бути повернуті ТОВ ПБК "ЯСА" становить 1594,50 кв.м.*6283 грн. = 10018871,80 грн.".

В обґрунтування доводів апеляційної скарги прокурор зазначає, що предметом позовних заяв позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, було витребування з чужого незаконного володіння квартири №9 в будинку №86а по вулиці Суворова в місті Харкові. Як зазначає прокурор, питання стосовно встановлення факту наявності чи відсутності збитків третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору (ТОВ «ПБК «ЯСА»), так само і інших учасників процесу, не ставилось, в позовних заявах такі вимоги не заявлялись, не було і окремих відповідних клопотань. Апелянт вказує на те, що вказане питання не входило до предмету доказування і знаходилось поза межами зазначеного спору.

У судовому засіданні 23.03.2015р. прокурор вимоги апеляційної скарги підтримав в повному обсязі.

Представник Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України підтримав правову позицію прокурора з підстав, зазначених у відзиві (вх.№4631 від 23.03.2015р,) на апеляційну скаргу. Просив суд змінити рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 року по справі №922/3885/14 шляхом виключення з мотивувальної частини рішення 2 абзаци, а саме: "Разом з тим, факт завдання та розмір збитків не спростовують доводів відповідача про неможливість задоволення віндікаційного позову в межах розглядуваної справи. Судом встановлено, що загальна орієнтовна вартість квартир, що отримані Міністерством оборони України та на які не можуть бути повернуті ТОВ ПБК "ЯСА" становить 1594,50 кв.м.*6283 грн. = 10018871,80 грн.".

Представник Міністерства оборони України у судовому засіданні зазначив, що між міністерством та ТОВ ПБК «ЯСА» ніяких договорів не укладалось, оскаржувана трактовка щодо встановлення факту завдання та розміру збитків, не відповідає дійсним обставинам та матеріалам справи. Також просить суд виключити з мотивувальної частини рішення вищезазначені абзаци.

Представники ТОВ «ПБК «ЯСА», ТОВ «ІБФ «ВБК», ОСОБА_4 не з`явилися, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були повідомлені про час та місце розгляду справи ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 16.02.2015р. Копія зазначеної ухвали направлена на адреси ТОВ «ПБК «ЯСА», ТОВ «ІБФ «ВБК» повернулась до суду з довідкою Укрпошти «за закінченням терміну зберігання». ОСОБА_4 отримав копію даної ухвали суду 21.02.2015р., що підтверджується повідомлення про вручення поштового відправлення.

Відповідно до п.2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами в господарському судочинстві" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Таким чином, ТОВ «ПБК «ЯСА», ТОВ «ІБФ «ВБК», ОСОБА_4 не скористалися своїм правом на участь у судовому засіданні і його неявка не перешкоджає розгляду апеляційної скарги у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши доводи апеляційної скарги та відзиву на неї, в межах вимог передбачених ст.101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів встановила наступне.

05.01.2001 року між Товариством з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" був укладений договір №9/1-1-1д на будівництво житла в порядку пайової участі, згідно з яким Товариством з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" зобов'язався збудувати та передати у власність Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК", а Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" зобов'язалося прийняти та оплатити 1673,74 квадратних метри загальної площі житла в будинку по вулиці Суворова будинок 88 в місті Харкові. На виконання зазначеного договору між позивачем (Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК") та третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору (Товариством з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА") було складено акт приймання-передачі, в якому зазначено з посиланням на договір №9/1-1-1д від 05.01.2001року, що Товариство з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" передало, а Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" прийняло частку у вигляді житлової площі у кількості 1594,60 кв.м. в житловому будинку №88 по вулиці Суворова в місті Харкові, в тому числі спірну квартиру №9.

Між ТОВ «Інвестиційно-будівельна фірма «ВБК» та Міністерством оборони України був укладений договір №9/1-1-58д на будівництво житла в порядку пайової участі від 14.09.2001року (а.с.17-а.с.20, том 2).

Додатком №1 до договору №9/1-1-58д був встановлений перелік квартир, за адресою м. Харків, вул. Суворова, 88, де серед інших зазначена також квартира №9.

Сторонами договору було підписано акт приймання-передачі (коригуючий) квартир, відповідно до якого було уточнено перелік квартир, що передається Міністерству оборони України. За новим переліком затвердженим актом приймання-передачі від 26 березня 2004 року спірна квартира за №9 не значиться (а.с.22, том 2).

Між Товариством з обмеженою відповідальністю „Інсайд" та Відділом будівництва та розквартирування Південно-Східного напряму Прикордонних військ України 17 червня 1998 року було укладено Договір №10/2 на дольову участь в будівництві житла. Правонаступниками за цим договором виступили відповідно Товариство з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" (правонаступник ТОВ "Інсайд) як Замовник, та Східне регіональне управління Державної прикордонної служби України (правонаступник Південно-Східного напряму Прикордонних військ України), як дольовик. За змістом додаткової угоди №5 від 02.12.2002року до цього Договору замовник в рахунок заборгованості передає дольовику перелік житла, в тому числі і квартиру №9 по вул. Суворова, 86а в місті Харкові. На виконання цього договору складений акт приймання-передачі від 03.04.2003року про передачу в тому числі й спірної квартири.

Рішенням виконавчого комітету Фрунзенської районної ради в м. Харкові від 17.01.2006року №6/2 житловому будинку по вулиці Суворова, 88 у місті Харкові було присвоєно поштову адресу вулиця Суворова, 86а. (а.с.23, том 2).

Відповідно до Інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.10.2014року за індексним номером інформаційної довідки 27730407 об'єкт нерухомого майна, що розташований за адресою Харківська обл., м. Харків, вулиця Суворова, будинок 86-А, квартира 9 зареєстрована на праві власності за державою Україна в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України на підставі свідоцтва на право власності від 22.10.2010року (а.с.103-а.с.105, том 1).

Приймаючи оскаржуване рішення, суд першої інстанції виходив з того, що матеріали справи не містять доказів на підтвердження наявності у позивача прав на предмет спору - квартиру №9 по вулиці Суворова, 86а в місті Харкові, а відтак і наявність прав на витребування її із володіння відповідача.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ в п. 23 Постанови від 07.02.2014року №2 "Про судову практику в справах про захист права власності та інших речових прав" роз'яснює, що відповідно до статті 387 ЦК особа, яка звернулася до суду з позовом про витребування майна із чужого незаконного володіння, повинна довести своє право власності на майно, що знаходиться у володінні відповідача. При цьому факт знаходження майна на балансі особи сам по собі не є доказом права власності чи законного володіння.

Також цією постановою роз'яснено, що, застосовуючи положення статті 387 ЦК, суди повинні виходити з того, що власник має право витребувати своє майно від особи, яка незаконно, без відповідної правової підстави заволоділа ним і в якої майно фактично знаходиться та є індивідуально визначеним. Позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

Відповідно до свідоцтва про право власності на нерухоме майно від 22.11.2010року, виданого виконавчим комітетом Харківської міської ради, витягу за №28543300 від 29.12.2010 року про державну реєстрацію прав, інформаційної довідки з Державного реєстру прав на нерухоме майно, щодо об'єкта нерухомого майна від 06.10.2014року квартира за №9 по вулиці Суворова, 86а в місті Харкові знаходиться у власності Держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, що є окремою від відповідача юридичною особою.

З огляду на зазначене, господарський суд Харківської області дійшов обґрунтованого висновку про безпідставність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" про витребування на свою користь від Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України квартири №9 в житловому будинку по вулиці Суворова, 86 а в місті Харкові.

Щодо позовної заяви третьої особи, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА", то свої позовні вимоги, аналогічно позивачу, обґрунтовані тим, що з врахуванням вимог положень статуту Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА", її директор безпідставно уклав Договір №9/1-1-1 від 05.01.2001року та склав акти приймання-передачі квартир від 04.07.2003року з Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" у житловому будинку по вулиці Суворова, 86а в місті Харкові, серед яких є і спірна квартира за №9.

На підтвердження своєї позиції Товариство з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" надало копії рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2014року по справі 922/205/14 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвестиційно-будівельна фірма "ВБК" про визнання договору №9/1-1-1д від 05.01.2001року недійсним та визнання недійсним правочину від 04.07.2003року про передачу квартир 2,3,5,6,8,9,10,11,12,13,14,15 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вулиця Суворова, 88 укладений між тими ж сторонами.

Надаючи оцінку наданим доказам третьою особою, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, зокрема, посиланню ТОВ ПБК «Яса» на рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2014року по справі 922/205/14, господарський суд виходив з наступного.

Частина п'ята статті 85 Господарського процесуального кодексу України встановлює, що рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Враховуючи, що на час розгляду цієї справи в суді першої інстанції, Харківським апеляційним господарським судом здійснювався перегляд рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2014року по справі 922/205/14, господарський суд дійшов вірного висновку, що обставини наведені у рішенні суду по справі №922/205/14 не можуть бути визнані відповідно до ст. 35 ГПК такими, що не підлягають доказуванню. А відтак, з огляду на що, не можна вважати доведеним, що є недійсними договір №9/1-1-1д від 05.01.2001року та акт прийому-передачі від 04.07.2003року про передачу квартир 2, 3, 5, 6, 8, 9, 10, 11, 12, 13, 14, 15 в житловому будинку за адресою: м. Харків, вулиця Суворова, 88 укладені між позивачем та третьою особою, що заявляє самостійні вимоги на предмет спору.

В ході судового розгляду справи було з'ясовано, що постановою Харківського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. по справі №922/205/14 апеляційні скарги задоволено, рішення господарського суду Харківської області від 25.02.2014р. по справі №922/205/14 скасовано, прийнято нове рішення, яким у задоволенні позову відмовлено.

Судом першої інстанції встановлено, що Товариство з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" було власником об'єкту незавершеного будівництва по вулиці Суворова, 88 у місті Харкові, поряд з цим, Товариство з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" не навело жодних доказів стосовно наявності в них права власності на окремий індивідуально визначений об'єкт нерухомості - квартиру №9 по вулиці Суворова, 86а в місті Харкові, спірна квартира знаходиться у власності Держави в особі Адміністрації Державної прикордонної служби України, що є окремою від відповідача юридичною особою (копія свідоцтва №574 від 25.08.1998 року) ( а.с. 137, том 1).

За змістом ст. 387 ЦК позов про витребування майна, пред'явлений до особи, у незаконному володінні якої це майно знаходилось, але на момент розгляду справи в суді у неї відсутнє, не може бути задоволений.

З огляду на зазначене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про безпідставність позовних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю ПБК "ЯСА" про витребування на свою користь від Східного регіонального управління Державної прикордонної служби України квартири №9 в житловому будинку по вулиці Суворова, 86а в місті Харкові.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, з'ясувавши фактичні обставини справи, погоджується з висновком господарського суду Харківської області щодо відмови у задоволенні позовних вимог позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, але вважає за необхідне надати правову оцінку обставинам справи стосовно зазначеного в мотивувальній частині рішення суду факту завдання та розміру збитків, а саме: «Разом з тим, факт завдання та розмір збитків не спростовують доводів відповідача про неможливість задоволення віндикаційного позову в межах розглядуваної справи. Судом встановлено, що загальна орієнтовна вартість квартир, що отримані Міністерством Оборони України та на які не можуть бути повернені ТОВ ПБК "ЯСА" становить 1594,50кв.м.*6283грн.= 10 018 871,80грн.».

Як вбачається з позовних заяв та матеріалів справи, предметом позовних вимог є витребування з чужого незаконного володіння квартири №9 в будинку №86а по вулиці Суворова в м.Харкові, а не встановлення факту завдання збитків третій особі, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору - ТОВ ПБК «ЯСА» (а.с.4-а.с.5, том 1).

Відповідно до п.2 ч.1 ст.83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право виходити за межі позовних вимог, якщо це необхідно для захисту прав і законних інтересів позивачів або третіх осіб з самостійними вимогами на предмет спору і про це є клопотання заінтересованої особи.

Як свідчать матеріали справи, позивач та третя особа, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору, відповідних клопотань не заявляли, вимоги позовних заяв не уточнювали та не змінювали.

В мотивувальній частині оскаржуваного рішення місцевий господарський суд зазначив про наявність факту збитків, при цьому, судом не наведено посилань на докази, які підтверджують такий факт. Питання збитків не досліджувалось судом першої інстанції та не підтверджується матеріалами справи.

Стосовно зазначеної судом першої інстанції орієнтовної вартості квартир, що отримані Міністерством оборони України, то колегія суддів вважає такі твердження місцевого господарського суду незаконними та необґрунтованими, оскільки з матеріалів справи не вбачається з яких вартісних показників квадратного метру житлової площі виходив суд при розрахунку «загальної орієнтовної вартості квартир». Зазначена ціна - 6283,00 грн. за 1 кв.м. не підтверджена жодним документом, які містяться в матеріалах справи.

З огляду на зазначене, місцевий господарський суд, дійшов обґрунтованого висновку про відсутність правових підстав для задоволення позовів позивача та третьої особи, яка заявляє самостійні вимоги на предмет спору та відмову в задоволенні позовних вимог. При цьому суд неправомірно вдався до оцінки обставин, які не є предметом спору у даній справі.

Згідно зі ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

В абзаці 4 пункту 12 постанови Пленуму ВГСУ "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" господарським судам роз'яснено, що не підлягає скасуванню судове рішення, якщо апеляційною інстанцією буде з'ясовано, що його резолютивна частина є правильною, хоча б відповідні висновки місцевого господарського суду й не були належним чином обґрунтовані у мотивувальній частині рішення. Водночас апеляційний господарський суд у мотивувальній частині своєї постанови не лише вправі, а й повинен зазначити власну правову кваліфікацію спірних відносин та правову оцінку обставин справи.

Колегія суддів апеляційної інстанції зазначає, що вимога апеляційної скарги про зміну рішення суду першої інстанції шляхом виключення з мотивувальної частини рішення 2-х абзаців, а саме: «Разом з тим, факт завдання та розмір збитків не спростовують доводів відповідача про неможливість задоволення віндикаційного позову в межах розглядуваної справи.

Судом встановлено, що загальна орієнтовна вартість квартир, що отримані Міністерством Оборони України та на які не можуть бути повернені ТОВ ПБК "ЯСА" становить 1594,50кв.м.*6283грн.=10018871,80грн.» не відповідає нормам Господарського процесуального кодексу України, однак колегія суддів апеляційної інстанції при перегляді оскаржуваного судового акту в апеляційному порядку надала правову оцінку зазначеним обставинам, встановивши їх такими, що спростовуються матеріалами справи.

З огляду на викладене, з урахуванням іншої мотивувальної частини, зазначеної в даній постанові, колегія суддів дійшла висновку про залишення рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015р. у справі №922/3885/14 без змін, та залишенню без задоволення апеляційної скарги заступника військового прокурора Харківського гарнізону.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1, ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 року по справі №922/3885/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 30.03.2015 року.

Головуючий суддя Горбачова Л.П.

Суддя Барбашова С.В.

Суддя Тарасова І. В.