ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа № 908/2298/13

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В.О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О.В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників:

банкрута - Семенюка В.С. (довіреність №04/14-1 від 21.04.2014р.)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Приватного підприємства «Західний Буг», с. Павлів Радехівського району Львівської області (вх. № 1532 З/2) на ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. по справі №908/2298/13

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріторно», м. Запоріжжя

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріторно», м. Запоріжжя

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2015 року у справі №908/2298/13 (суддя Черкаський В.І.) у задоволенні клопотань ТОВ «Радехів-цукор» (вх.09-06/227 від 06.01.2015) та ПП «Західний Буг» (вх. 09-06/228 від 06.01.2015) про припинення повноважень ліквідатора Клименка О.Ю. у справі № 908/2298/13 відмовлено. Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріторно». Ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріторно». Провадження у справі припинено.

ПП «Західний Буг» з вищевказаною ухвалою суду не погодилось, звернулось до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. у справі № 908/2298/13 та передати справу на розгляд до господарського суду Запорізької області, судові витрати просить покласти на боржника.

Свою скаргу апелянт мотивує, зокрема, тим, що ліквідатором здійснено ліквідаційну процедуру Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріторно» з порушенням вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», що залишилось поза увагою суду першої інстанції.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 24.03.2015р.

24.03.2015р. від банкрута надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому він навів доводи у спростування тверджень апелянта.

В судовому засіданні, 24.03.2015р. представник банкрута підтримав відзив та зазначив, що ліквідатором при проведенні ліквідаційної процедури було дотримано всі вимоги Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», тому підстав для скасування ухвали місцевого господарського суду про затвердження ліквідаційного балансу та звіту ліквідатора не вбачає.

Кредитори в судове засідання не з`явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча належним чином були завчасно повідомлені про час та дату судового засідання.

Враховуючи, що явку сторін обов`язковою судом не визнано, а також достатність матеріалів справи для всебічного, повного та об'єктивного розгляду справи, колегія суддів розглядає справу за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши присутніх представників сторін, дослідивши доводи апеляційної скарги, в межах вимог, передбачених ст. 101 ГПК України, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, а також правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 17.07.2013р. у справі №908/2298/13 порушено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Ріторно» за спрощеною процедурою (ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», в редакції від 22.12.2011р. №4212).

Постановою господарського суду Запорізької області від 25.07.2013р. боржника визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру, ліквідатором призначено голову ліквідаційної комісії боржника Костюк Віталія Анатолійовича, якого зобов'язано здійснити ліквідаційну процедуру банкрута, відповідно до вимог Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 27.11.2013 року було затверджено звіт ліквідатора та припинено провадження у справі про банкрутство ТОВ «Ріторно».

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 27.01.2014 року, ухвалу господарського суду Запорізької області від 27.11.2013 року скасовано, справу передано на розгляд господарського суду Запорізької області.

В ході нового розгляду справи, ухвалою господарського суду Запорізької області від 15.04.2014р. здійснено процесуальне правонаступництво та замінено кредитора ТОВ «Буський комбікормовий завод» на ТОВ «Радехів-цукор», усунено ліквідатора банкрута Костюка В.А. від виконання обов'язків ліквідатора ТОВ «Ріторно». Ліквідатором ТОВ «Ріторно» призначено арбітражного керуючого Клименка О.Ю., якого зобов'язано провести ліквідаційну процедуру банкрута, та надати відповідні документи господарському суду.

23.10.2014р. від ліквідатора банкрута арбітражного керуючого Клименка О.Ю. до господарського суду Запорізької області надійшов звіт ліквідатора, в якому перелічені заходи вжиті ліквідатором при проведенні ліквідпроцедури банкрута та зазначено, що вимоги кредиторів за відсутності майна банкрута не задоволені, а тому вважаються погашеними, а ТОВ «Ріторно» має бути ліквідовано.

06.01.2015р. кредитори банкрута - ПП «Західний Буг» та ТОВ «Радехів-Цукор» звернулись до суду з клопотаннями (вх. № 09-06/227, 09-06/228) про припинення повноважень ліквідатора Клименка О.Ю. та призначення нового ліквідатора по справі №908/2298/13.

Як зазначалось вище, ухвалою господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. у задоволенні клопотань ТОВ «Радехів-цукор» та ПП «Західний Буг» про припинення повноважень ліквідатора Клименка О.Ю. у справі № 908/2298/13 відмовлено. Затверджено ліквідаційний баланс та звіт ліквідатора Товариства з обмеженою відповідальністю «Ріторно». Ліквідовано юридичну особу - Товариство з обмеженою відповідальністю «Ріторно». Провадження у справі припинено.

Приймаючи вказану ухвалу, господарський суд Запорізької області вказав, що незважаючи на заперечення кредиторів щодо правильності проведення ліквідатором ліквідпроцедури банкрута, та наведення ним відповідних доводів, матеріали справи та фактичні обставини, встановлені при розгляді даної справи, свідчать про наявність підстав для затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу банкрута, а тому й про ліквідацію юридичної особи банкрута.

З таким висновком погоджується колегія суддів, з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 4-1 ГПК України провадження у справах про банкрутство здійснюється у порядку, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом про банкрутство.

Відповідно до ч.1 ст.46 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», після завершення всіх розрахунків з кредиторами ліквідатор подає до господарського суду звіт та ліквідаційний баланс, до якого додаються: відомості за результатами інвентаризації майна боржника та перелік ліквідаційної маси; відомості про реалізацію об'єктів ліквідаційної маси з посиланням на укладені договори купівлі-продажу; копії договорів купівлі-продажу та акти приймання-передачі майна; реєстр вимог кредиторів з даними про розміри погашених вимог кредиторів; документи, які підтверджують погашення вимог кредиторів; довідка архівної установи про прийняття документів, які відповідно до закону підлягають довгостроковому зберіганню.

Господарський суд після заслуховування звіту ліквідатора та думки членів комітету кредиторів або окремих кредиторів виносить ухвалу про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу.

Частиною 2 ст. 41 вказаного закону встановлено, що ліквідатор з дня свого призначення приймає до свого відання майно боржника, забезпечує його зберігання; виконує функції з управління та розпорядження майном банкрута; проводить інвентаризацію та оцінку майна банкрута; аналізує фінансове становище банкрута; виконує повноваження керівника (органів управління) банкрута; очолює ліквідаційну комісію та формує ліквідаційну масу; пред'являє до третіх осіб вимоги щодо повернення банкруту сум дебіторської заборгованості; заявляє в установленому порядку заперечення щодо заявлених до боржника вимог поточних кредиторів за зобов'язаннями, які виникли під час провадження у справі про банкрутство і є неоплаченими; подає до суду заяви про визнання недійсними правочинів (договорів) боржника; вживає заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб; продає майно банкрута для задоволення вимог, внесених до реєстру вимог кредиторів, у порядку, передбаченому цим Законом; веде реєстр вимог кредиторів; здійснює інші повноваження, передбачені цим Законом тощо.

Згідно з частиною 2 статті 46 Закону, якщо за результатами ліквідаційної процедури після задоволення вимог кредиторів не залишилося майна, господарський суд виносить ухвалу про ліквідацію юридичної особи - банкрута.

Відповідно до пункту 6 частини 1 статті 83 Закону провадження у справі про банкрутство підлягає припиненню, якщо затверджено звіт ліквідатора у порядку, передбаченому цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, звіту ліквідатора та додатків до нього, зокрема, відповідно до інформаційної довідки з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно від 26.09.2013, довідки ВРЕР № 1 УДАЇ ГУМВС України в Запорізькій області від 11.09.2013, довідки Державної інспекції сільського господарства в Запорізькій області від 30.09.2013 у боржника відсутнє рухоме та нерухоме майно.

Згідно довідки № 1444/045001 від 07.06.2013 ПАТ "Класикбанк" рахунок банкрута в банківській установі закритий.

Відповідно до листа від 03.11.2014 № 8308/9/26-55-10-02 ДПІ у Печерському районі м. Києва, наданого у відповідь на запит ліквідатора, ДПІ повідомила суд про те, що з 2010 року по теперішній час перевірки боржника не проводились. Клопотань, заперечень на звіт податковим органом не надано.

В офіційному виданні - газеті «Голос України» від 14.08.2013р. №150 (5650) ліквідатором було розміщено повідомлення про визнання ТОВ «Ріторно» банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури.

В установленому порядку до ліквідатора з заявами про визнання кредиторських вимог звернулись ПП «Західний Буг» з вимогами у розмірі 69152,53 грн., та ТОВ «Радехів-Цукор» (який є правонаступником ТОВ «Буський комбікормовий завод») з вимогами у розмірі 192246,46 грн.

В ході досудової ліквідації встановлена заборгованість боржника перед ТОВ «Скатол» у розмірі 90000,00 грн.

Вказані кредитори включені ліквідатором до реєстру вимог кредиторів.

Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб станом на 05.01.2015 у боржника відсутні корпоративні права в статутних фондах інших товариства, підприємств.

Ліквідатором також складено ліквідаційний баланс банкрута станом на 23.10.2014р., з якого вбачається, що пасив перевущує актив, що свідчить про неспроможність боржника задовольнити вимоги кредиторів та відновити свою платоспроможність.

Як зазначає апелянт, ліквідатором не вжито жодних заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також, всупереч статті 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (далі - Закон) ліквідатором під час проведення ліквідаційної процедури не було виявлено жодних документів та матеріальних цінностей, печатку та штамп, дублікат печатки ТОВ «Ріторно» ліквідатором не виготовлявся, ним не виявлено ні засновників, ні попереднього директора ТОВ «Ріторно» ОСОБА_3, не виявлено та не витребувано від колишнього ліквідатора ТОВ «Ріторно» ОСОБА_3 документи, матеріальні цінності, печатку, штамп банкрута.

З матеріалів справи вбачається, що арбітражний керуючий Клименко О.Ю. звернувся до Орджонікідзевського РВ ЗМУ ГУ УМВС в Запорізької області з заявою про встановлення місцезнаходження керівних органів боржника - банкрута ТОВ «Ріторно», а також про спонукання останніх до виконання вимог п.6 ст. 41 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» щодо передачі ліквідатору фінансово-господарської документації та інших активів боржника.

Відповідно до Висновку за матеріалами перевірки ЖЕУ №20872 від 26.12.2014р., наданого правоохоронними органами, у відповідь на заяву арбітражного керуючого Клименка О.Ю., вбачається, що виходом правоохоронних органів за юридичною адресою ТОВ «Ріторно» встановлено, що за вказаною адресою офіс, а також посадові особи ТОВ «Ріторно» не знаходяться. Проведеною перевіркою встановити фактичне місцезнаходження посадових осіб товариства не можливо.

З матеріалів справи вбачається, що у судовому засіданні 05.01.2015 ліквідатором надані суду першої інстанції письмові пояснення колишнього ліквідатора ТОВ «Ріторно» ОСОБА_3 стосовно втрати під час переїзду з міста Києва до міста Запоріжжя документів, які стосуються господарської діяльності боржника.

Отже, матеріали справи містять докази вчинення ліквідатором заходів щодо пошуку та встановлення ліквідатором місцезнаходження керівних органів банкрута для виконання приписів п. 6 ст. 41 закону про банкрутство.

Що стосується твердження апелянта про невиготовлення ліквідатором повторно печатки підприємства, колегія суддів зазначає, що в даному випадку, вказані дії повинні бути здійсненні у разі необхідності ліквідатора мати печатку банкрута для здійснення повноважень керівника підприємства, проте, виходячи з обставин даної справи, на думку колегії суддів, виготовлення ліквідатором печатки не є необхідним.

Разом з тим, матеріали справи містять довідку № 1444/045001 від 07.06.2013 ПАТ «Класикбанк» про те, що рахунок банкрута в банківській установі закритий. При цьому протягом ліквідаційної процедури ТОВ «Ріторно» руху грошових коштів не відбувалось у зв'язку з їх відсутністю, тому ліквідатором не було відкрито банківський рахунок для здійснення ліквідаційної процедури.

Тому, доводи апелянта стосовно порушення ліквідатором приписів ч. 7 ст. 41 закону про банкрутство є хибними.

Крім того, зазначаючи про не вчинення ліквідатором дій щодо проведення зборів кредиторів та ненадання звіту кредиторам про свою діяльність, апелянт не довів, що кредитори звертались до ліквідатора з пропозицією скликання зборів кредиторів. При цьому, апелянт залишив поза увагою також той факт, що провадження у даній справі порушено за спрощеною процедурою за ст. 95 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом», відповідно до приписів якої не передбачено обов'язкового створення комітету кредиторів у разі порушення справи про банкрутство за спрощеною процедурою.

Оскільки, ані апелянт, ані інші кредитори у справі про банкрутство ТОВ «Ріторно» до ліквідатора або суду з приводу скликання зборів кредиторів та утворення комітету кредиторів не звертались, тому вищенаведені доводи апелянта є безпідставними.

Що стосується доводів апелянта про невжиття ліквідатором заходів, направлених на визнання недійсними правочинів між ТОВ «Ріторно» та ТОВ «Діректлайн» від 28.02.2013р. про відступлення права вимоги за зобов'язаннями Міністерства оборони України щодо оплати вартості квартир за адресою: м. Дубно, вул. Семидубська, 18, казарма №1/66, які перелічені у п. 1 мирової угоди, що затверджена ухвалою від 19.09.2005р. господарського суду Рівненської області у справі №5/123 на 2118311,00 грн., згідно з умовами договору №21 від 20.03.2003р., та між ПрАТ СК «Дніпроінмед» та ТОВ «Ріторно» щодо придбання ПрАТ СК «Дніпроінмед» у суб'єктів господарювання в т.ч. і в ТОВ «Ріторно» цінних паперів на загальну суму 554735920,00 грн., та між ПП «Олександр- Гарант» та ТзОВ «Ріторно» щодо придбання ПП «Олександр-Гарант» в ТзОВ «Ріторно» товарно-матеріальних цінностей на суму 1035499,49 грн. (договір №01/08/12-т від 01.08.2012р., податкова накладна №22065 від 23.08.2012р., видаткова накладна №156 від 23.08.2012р., договір №01/08/12-т від 01.08.2012р., податкова накладна №28039 від 29.08.2012р., видаткова накладна №160 від 29.08.2012р., договір №01/08/12-т від 01.08.2012р. податкова накладна №28037 від 29.08.2012р., видаткова накладна №162 від 29.08.2012р., договір №01/08/12-т від 01.08.2012р., податкова накладна №29030 від 30.08.2012р видаткова накладна №163 від 30.08.2012р., договір №01/08/12-т від 01.08.2012 р., податкова накладна №29029 від 30.08.2012р., видаткова накладна №164 від 30.08.2012 р., договір №01/08/12-т від 01.08.2012р., податкова накладна №30095 від 31.08.2012р видаткова накладна №168 від 31.08.2012р.), колегія суддів зазначає наступне.

Як вказує апелянт, про зазначені вище правочини, він дізнався згідно даних Єдиного державного реєстру судових рішень при складанні апеляційної скарги.

Колегія суддів перевірила ці факти, та в ході перевірки встановила, що ТОВ «Ріторно» не є учасником даних судових справ.

Проте, колегія суддів зазначає, що твердження апелянта про неврахування ліквідатором при здійсненні ним ліквідпроцедури банкрута укладання останнім вказаних правочинів є недоречним, оскільки предмет позовів у даних справах не стосуються банкрута, а самі судові рішення не зачіпають його прав та інтересів. Крім того, такі твердження апелянта не можуть базуватись лише на даних Єдиного державного реєстру судових рішень, у зв'язку з цим є не доведеними, та не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Вказані судові рішення долучені до матеріалів даної справи.

До того ж, колегія суддів зазначає, що приписами статті 20 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» передбачено право як кредитора, так і арбітражного керуючого звернутись до суду з заявою про визнання недійсними правочинів (договорів) або майнових дій боржника, які були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство.

Проте, матеріали справи свідчать про відсутність вжиття таких дій апелянтом, який є кредитором боржника у даній справі. Крім того, дана норма права містить перелік підстав, за якими правочини, що були вчинені боржником після порушення справи про банкрутство або протягом одного року, що передував порушенню справи про банкрутство мають бути визнані недійсними. Апелянтом також не наведено підстав, з яких зазначені апелянтом правочини повинні бути визнані недійсними.

До того ж необхідно зазначити, що з письмових пояснень колишнього ліквідатора ТОВ «Ріторно» ОСОБА_3, наданих до суду першої інстанції, вбачається, що при переїзді з міста Києва до міста Запоріжжя документи господарської діяльності ТОВ «Ріторно» були втрачені. Тому, арбітражний керуючий Клименко В.А. не міг бути обізнаний щодо ведення господарської діяльності ТОВ «Ріторно» до порушення справи про банкрутство. З матеріалів справи також вбачається, що апелянт навіть не повідомляв суд 1-ї інстанції про наявність вищевказаних судових рішень.

Інших підстав для скасування оскаржуваної ухвали апелянтом не зазначено.

Отже, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора, ліквідаційного балансу є за своєю правовою природою судовим рішенням, яке підсумовує хід ліквідаційної процедури, в якому необхідно повно відобразити обставини, що мають значення для даної справи (вчинення належних дій по виявленню активів та пасивів боржника, встановленню правового статусу боржника, як юридичної особи, доведення неможливості відновлення платоспроможності боржника внаслідок вжитих ліквідатором заходів та необхідність його ліквідації), висновки суду про встановлені обставини і їх правові наслідки повинні бути вичерпними, відповідати дійсності та підтверджуватися достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Окрім того, ухвала суду про затвердження звіту ліквідатора та ліквідаційного балансу є судовим актом, який не тільки встановлює обставини відсутності майна боржника для задоволення вимог кредиторів, дає оцінку повноті дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури, вона підсумовує також хід процедури банкрутства та припиняє провадження у справі про банкрутство.

Таким чином, на думку колегії суддів, доводи викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження в матеріалах даної справи та спростовуються вищенаведеним.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до статті 43 Господарського процесуального кодексу України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи наведені обставини справи та норми права, колегія суддів дійшла висновку про відповідність оскаржуваної ухвали нормам чинного законодавства та матеріалам даної справи на підставі чого, ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. у справі № 908/2298/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1, ст. 103, ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, одностайно, -

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу Приватного підприємства «Західний Буг», с. Павлів Радехівського району Львівської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Запорізької області від 26.01.2015р. по справі №908/2298/13 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 27.03.2015 року.

Головуючий суддя В.О. Фоміна

Суддя О.О. Крестьянінов

Суддя О.В. Шевель