ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

25.03.2015 Справа № 908/1938/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Науменко А.О., розглянувши матеріали

за позовом: ОСОБА_1 (місце реєстрації: АДРЕСА_1; місце фактичного проживання: АДРЕСА_2);

до відповідача: Донецької обласної державної телерадіокомпанії (84313, Донецька область, м. Краматорськ, пл. Леніна,2);

про стягнення 95000 грн.

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа ОСОБА_1 звернулась до господарського суду Запорізької області з позовом до Донецької обласної державної телерадіокомпанії про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 95000 грн.

Згідно з приписами п. 1 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Статтею 21 ГПК України встановлено, що сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності, мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Тож враховуючи приписи ст. 21. ГПК України відповідачами у господарському судочинстві можуть бути суб'єкти підприємницької діяльності, підприємства та організації зазначені у вищевказаній статті.

Відповідно до п.п.1,2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 № 10 (із подальшими змінами) "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" підвідомчість - це визначена законом сукупність повноважень господарських судів щодо розгляду справ, віднесених до їх компетенції (ст.12 ГПК України). Господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 ГПК України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер.

У позовній заяві позивачем визначено фізичну особу без статусу суб'єкта підприємницької діяльності і вимоги заявлено про стягнення з відповідача заробітної плати, як з учасника трудових відносин.

Статтею 12 ГПК України визначено перелік справ підвідомчий господарським судам. Так, господарським судам підвідомчі:

1) справи у спорах, що виникають при укладанні, зміні, розірванні і виконанні господарських договорів, у тому числі щодо приватизації майна, та з інших підстав, крім: спорів про приватизацію державного житлового фонду; спорів, що виникають при погодженні стандартів та технічних умов; спорів про встановлення цін на продукцію (товари), а також тарифів на послуги (виконання робіт), якщо ці ціни і тарифи відповідно до законодавства не можуть бути встановлені за угодою сторін; спорів, що виникають із публічно-правових відносин та віднесені до компетенції Конституційного Суду України та адміністративних судів; інших спорів, вирішення яких відповідно до законів України та міжнародних договорів України віднесено до відання інших органів;

2) справи про банкрутство;

3) справи за заявами органів Антимонопольного комітету України, Рахункової палати з питань, віднесених законодавчими актами до їх компетенції;

4) справи, що виникають з корпоративних відносин у спорах між юридичною особою та її учасниками (засновниками, акціонерами, членами), у тому числі учасником, який вибув, а також між учасниками (засновниками, акціонерами, членами) юридичної особи, пов'язаними із створенням, діяльністю, управлінням та припиненням діяльності такої особи, крім трудових спорів;

5) справи у спорах щодо обліку прав на цінні папери;

6) справи у спорах, що виникають із земельних відносин, в яких беруть участь суб'єкти господарської діяльності, за винятком тих, що віднесено до компетенції адміністративних судів;

7) справи у спорах з майновими вимогами до боржника, стосовно якого порушено справу про банкрутство, у тому числі справи у спорах про визнання недійсними будь-яких правочинів (договорів), укладених боржником; стягнення заробітної плати; поновлення на роботі посадових та службових осіб боржника, за винятком спорів, пов'язаних із визначенням та сплатою (стягненням) грошових зобов'язань (податкового боргу), визначених відповідно до Податкового кодексу України, а також справ у спорах про визнання недійсними правочинів (договорів), якщо з відповідним позовом звертається на виконання своїх повноважень контролюючий орган, визначений Податковим кодексом України;

8) справи за заявами про затвердження планів санації боржника до порушення справи про банкрутство.

Виходячи зі змісту позовної заяви, даний спір не є корпоративним спором, доказів того, що відповідач перебуває в процедурі банкрутства суду не надано.

В той же час, відповідно до ст. 15 Цивільного процесуального кодексу України, спори, що виникають з трудових відносин, розглядаються загальними судами у порядку цивільного судочинства.

Згідно зі ст. 1 Цивільного процесуального кодексу України України, є справедливий, неупереджений та своєчасний розгляд і вирішення цивільних справ з метою захисту порушених, невизнаних або оспорюваних прав, свобод чи інтересів фізичних осіб, прав та інтересів юридичних осіб, інтересів держави.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що за суб'єктним складом осіб, вказаних у позовній заяві (позивач) та правовідносин, з яких виник спір (трудові відносини), позов не відповідає вимогам статей 1, 12, 21 Господарського процесуального кодексу України та не підлягає розгляду в господарському суді.

Відповідно до положень п.1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо заява не підлягає розгляду в господарських судах України.

Позивач не позбавлений права звернутись до суду згідно приписів Цивільного процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1, 12, 21, п. 1 ч. 1 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

Відмовити ОСОБА_1, у прийнятті позовної заяви до Донецької обласної державної телерадіокомпанії, про стягнення заборгованості по заробітній платі у розмірі 95000 грн.

Додаток: позовні матеріали на 11 аркушах, в тому числі оригінал квитанції № 66 від 24.03.2015р. на суму 1900 грн.

Суддя А.О. Науменко