номер провадження справи 18/34/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 справа № 908/1234/15-г

за позовом Українського державного фонду підтримки фермерського господарства в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 37-В)

до відповідача: фермерського господарства "Кіхтенко О.О." (70027, Запорізька область, Вільнянський район, с. Шевченково, вул. Залізнична, 1-А)

про стягнення 112110,00 грн.

Суддя Носівець В.В.

Представники сторін:

від позивача: Заставська О.М., довіреність № 77 від 24.03.2015 р., паспорт серія СВ № 961934 від 25.10.2005 р.;

від відповідача: Кіхтенко О.О., голова, наказ № 1-95 від 01.02.1995 р., паспорт серія СЮ № 253724 від 17.02.2012 р.

СУТНІСТЬ СПОРУ:

До господарського суду Запорізької області 26.02.2015 року звернувся позивач - Український державний фонд підтримки фермерського господарства в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств з позовною заявою до відповідача - фермерського господарства "Кіхтенко О.О." про стягнення 112110,00 грн., які складаються з: 111000,00 основного боргу та 1110,00 грн. штрафу. Позовні вимоги вмотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству № 24 від 25.09.2008 р., внаслідок чого утворилась заборгованість у розмірі 111000,00 грн. Позивач керуючись положеннями договору та приписами діючого законодавства застосував до відповідача штрафні санкції у вигляді нарахування штрафу у розмірі 1110,00 грн. В обґрунтування правової позиції позивач посилався на ст.ст. 525, 526, 530, 549, ЦК України, ст.ст. 193, 219 ГК України.

Ухвалою суду від 27.02.2015 року порушено провадження у справі № 908/1234/15-г, присвоєно справі номер провадження 18/34/15, судове засідання призначене на 26 березня 2015 р. Розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу та закінчений 26.03.2015 р., судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Від позивача надійшли 26.03.2015 р. пояснення № 79 від 25.03.2015 р. та додаткові документи, які долучені до матеріалів справи. Зокрема, суду наданий підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств акт звірки взаємних розрахунків від 17.03.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні підтримав позовні вимоги з підстав, викладених в позовній заяві, просив їх задовольнити.

Представник відповідача надав суду 26.03.2015 р. відзив № 35 від 25.03.2015 р. в якому зазначив про визнання позову в повному обсязі. Також заявив клопотання про відстрочку виконання рішення до 15.12.2015 р.

Представник позивача проти відстрочення виконання рішення суду заперечив.

Заслухавши представників сторін, вивчивши матеріали справи, суд,

ВСТАНОВИВ:

Запорізьке відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (позивач одна сторона) та фермерське господарство «Кіхтенко О.О.» (відповідач, друга сторона) 25 вересня 2008 року уклали договір № 24 про надання фінансової підтримки (допомоги) фермерському господарству (надалі - договір).

Згідно з п. 1 договору позивач зобов'язується надати фінансову підтримку (допомогу) на поворотній основі відповідачу в сумі 150000,00 грн., а відповідач зобов'язується використати її за цільовим призначенням і повернути фінансову підтримку (допомогу) у визначений договором строк.

Фінансова підтримка (допомога) надавалась на поворотній основі з метою придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції (п. 2 договору).

Відповідно до п. 3.1.3. договору позивач має право вимагати для забезпечення договору про надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі до його укладання підтвердження гарантій повернення коштів (договір застави). Об'єкт договору застави - Комбайн СК-5 «Нива», причеп 2ПТС-4, вартість застави 155306,00 грн.

На підставі п. 3.2.1. договору позивач зобов'язаний надати, по ходу надходження коштів з державного бюджету, у безготівковому порядку платіжним дорученням шляхом переказу зазначену в договорі суму фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі на поточний рахунок фермерського господарства, відкритий у банківський установі.

Пунктом 3.4.2 договору фермерське господарство зобов'язано повернути кошти фінансової підтримки (допомоги) Запорізькому відділенню згідно з встановленим графіком: до 01 грудня 2013 року в сумі 150000,00 грн.

Фінансова підтримка (допомога) надається фермерському господарству "Кіхтенко О.О." терміном до 01 грудня 2013 р. (п. 4.1. договору).

На виконання п. 3.2.1. договору позивач перерахував на розрахунковий рахунок відповідача фінансову підтримку у розмірі 150000,00 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 29 від 25.09.2008 року (арк.с. 14), таким чином виконав в повному обсязі взяті на себе зобов'язання по договору.

Відповідач в порушення умов договору, згідно встановленого графіку, та у повному обсязі отриману фінансову допомогу позивачу до 01 грудня 2013 р. не повернув. Згідно наданих суду банківської виписки та платіжного доручення № 54 від 25.11.2014 р., відповідач 25.11.2014 р. частково повернув на рахунок позивача 39000,00 грн. зворотної фінансової допомоги (арк.с. 15, 43а).

Таким чином, за відповідачем рахується непогашена заборгованість за договором про надання фінансової підтримки (допомоги) № 24 в сумі 111000,00 грн.

З метою досудового врегулювання спору позивачем вручено 15.01.2015 р. відповідачу претензію № 2 від 15.01.2015 р., яка залишена останнім без відповіді, борг - без оплати.

Внаслідок не виконання зобов'язання щодо повернення фінансової підтримки, позивач за захистом своїх порушених прав та законних інтересів звернувся з позовом до суду.

Статтями 11 та 509 Цивільного кодексу України визначено, що однією із підстав виникнення цивільних прав і обов'язків (зобов'язань), які мають виконуватись належним чином і в установлений строк, є договір.

Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Відповідно до ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до положень ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічний припис містять п.п.1, 7 ст.193 Господарського кодексу України.

Укладений сторонами договір про надання фінансової підтримки (допомоги) № 24 за своєю правовою природою є договором позики.

Згідно зі ст. 1046 Цивільного кодексу України, за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості.

Укладаючи договір, кожна із сторін прийняла на себе певні зобов'язання щодо його виконання, однак відповідач, покладений на нього обов'язок щодо повернення фінансової допомоги у розмірі 111000,00 грн., у встановлений договором строк, не виконав, факт порушення відповідачем умов, визначених договором, доведений та підтверджується матеріалами справи, зокрема, підписаним обома сторонами актом звірки взаємних розрахунків станом на 17.03.205 р.

Отже, вимога позивача про стягнення із відповідача 111000,00 грн. основного боргу обґрунтована та задовольняється судом.

За порушення відповідачем строків повернення отриманої фінансової допомоги, позивач, враховуючи положення п. 5.2 договору, просив стягнути 1110,00 грн. штрафу.

Приписами ст. 611 ЦК України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки. Згідно зі ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання

Як визначено ст. 230 Господарського кодексу України, учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню) у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 5.2 договору сторони обумовили, що у випадку несвоєчасного повернення коштів фінансової підтримки (допомоги), фермерське господарство сплачує Запорізькому відділенню штраф у розмірі 1% від суми простроченого платежу.

Прострочений платіж, який мав бути внесений до 01 грудня 2013 р., фактично складав 150000,00 грн., оскільки 39000,00 грн. повернуті лише 25.11.2014 р., залишок боргу складає 111000,00 грн. Позивачем 1% штрафу розрахований виходячи із заборгованості в сумі 111000,00 грн., що не порушує інтересів обох сторін.

Враховуючи, що судом встановлено факт несвоєчасного повернення коштів фінансової підтримки (допомоги), позовні вимоги в частині стягнення 1110,00 грн. штрафу визнаються судом обґрунтованими, доведеними, та задовольняються у повному обсязі.

Відповідно до ст. 22 ГПК України відповідач має право визнати позов повністю або частково.

Згідно зі ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Згідно зі ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Доказів повного виконання зобов'язання відповідач суду не надав, доводи позивача не спростував, визнання позову відповідачем не суперечить діючому законодавству, обставинам справи, а також правам і охоронюваним законом інтересам інших осіб.

Згідно п. 6 ст. 83 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Обґрунтовуючи заявлене клопотання про відстрочку виконання рішення, відповідач посилався на те, що основним видом діяльності господарства є виробництво, переробка, зберігання та продаж сільськогосподарської продукції, основний збір і реалізація якої закінчується впродовж вересня-грудня місяця, а відтак, і отримати кошти для погашення заборгованості перед позивачем відповідач зможе по закінченню вказаного періоду. Причиною невчасного повернення фінансової допомоги слугували несприятливі погодні умови (посуха 2012 року, в результаті чого не виправдалися очікування по зібраній продукції) та різке зниження цін на сільськогосподарську продукцію у 2013 році, що не дало можливості вилучити обігові кошти з виробництва. Отримані кошти вкладені у підготовку землі під майбутній врожай 2014 року. Частину боргу повернуто у 2014 році за рахунок коштів від реалізації товарної пшениці. Гірчиця (основна вирощена культура) перестала користуватися попитом у переробників та експортерів, внаслідок нерегульованості валютного ринку та падіння курсу гривні відносно іноземних валют; врожай гірчиці не реалізований. Вилучення обігових коштів з виробництва для повернення боргу загрожує процесу сільгоспвиробництва та може зупинити діяльність фермерського господарства.

Представник позивача заперечив проти надання відстрочення виконання рішення суду, але зазначив, що позивач із розумінням ставиться до сільгоспвиробників та розуміє, що виконання рішення суду на час проведення посівних робіт, внесення добрив, догляду за рослинами, зібрання врожаю викликає значні труднощі у відповідача та може призвести до банкрутства підприємства. Задоволення вимог позивача за рахунок реалізації предметів застави - Комбайну СК-5 «Нива», причепу 2ПТС-4, заставною вартістю 155306,00 грн. взагалі залишить підприємство без можливості обробляти землю та нівелює мету надання поворотної фінансової допомоги, тому такі дії позивачем не вчиняються.

Розглянувши клопотання відповідача про відстрочку виконання судового рішення у даній справі, враховуючи позицію сторін, суд задовольнив його, виходячи з наступного.

Суд, вирішуючи питання щодо надання розстрочення та відстрочення виконання рішення, враховує ступінь виконання зобов'язання боржником, матеріальні інтереси сторін, їх майновий та фінансовий стан, ступінь вини відповідача у виникненні спору, наявність інфляційних процесів у економіці держави та інші обставини справи.

Засади діяльності фермерських господарств як прогресивної форми підприємницької діяльності громадян у галузі сільського господарства України, передбачають створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, а також для забезпечення раціонального використання і охорони земель фермерських господарств, правового та соціального захисту фермерів України.

Надання фінансової підтримки (допомоги) на поворотній основі є однією із програм державної підтримки фермерського господарства, в межах якої фермерським господарствам надається допомога за рахунок державного і місцевого бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств. Кошти Державного бюджету України спрямовуються на меліорацію земель, у тому числі їх зрошення та осушення, а також на консервацію та рекультивацію малопродуктивних сільськогосподарських угідь, на придбання сільськогосподарської техніки (комбайнів, тракторів, автомашин, бульдозерів, сівалок тощо). За рахунок місцевих бюджетів фермерським господарствам може надаватися допомога у будівництві об'єктів виробничого і невиробничого призначення, житла, проведенні заходів щодо землеустрою. Український державний фонд підтримки фермерських господарств є державною бюджетною установою, яка виконує функції з реалізації державної політики щодо фінансової підтримки становлення і розвитку фермерських господарств. Фермерським господарствам надається допомога за рахунок Державного бюджету України і місцевих бюджетів, у тому числі через Український державний фонд підтримки фермерських господарств, на поворотній основі строком до п'яти років на такі цілі: придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, на виробництво та переробку сільськогосподарської продукції, будівництво та реконструкцію виробничих і невиробничих приміщень, у тому числі житлових, закладення багаторічних насаджень, розвиток кредитної та обслуговуючої кооперації, зрошення та меліорацію земель.

Як вбачається із договору саме з метою придбання техніки, обладнання, поновлення обігових коштів, виробництва та переробки сільськогосподарської продукції надавалася фінансова допомога строком на п'ять років відповідачу. Невчасне повернення фінансової допомоги сталося внаслідок об'єктивних чинників (погодні умови, економічна криза в державі внаслідок зміни політичного вектору суспільства, інфляційні процеси в економіці; знецінення національної валюти; непорозуміння на ринку збуту сільгосппродукції), деякі з яких зберігають свою дію і понині. Відповідач частково повернув наприкінці 2014 року фінансову допомогу; визнає свої зобов'язання перед державою.

Отже, враховуючи мету держави при видачі фінансової допомоги для підтримки фермерських господарств, наведені сторонами обставини та їх позицію, сезонність виробництва сільгосппродукції, фінансовий та майновий стан фермерського господарства "Кіхтенко О.О." в умовах сьогодення, підтримуючи створення умов для реалізації ініціативи громадян щодо виробництва товарної сільськогосподарської продукції, її переробки та реалізації на внутрішньому і зовнішньому ринках, суд дійшов висновку, що своєчасне добровільне та належне (за умови стягнення одночасно всієї заявленої у позові суми) виконання рішення суду викличе труднощі у відповідача.

Суд визнав за доцільне відстрочити виконання рішення у справі № 908/1234/15-г в частині стягнення 111000,00 грн. основного боргу та 1110,00 грн. штрафу - до 15.12.2015 р.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст.ст. 22, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з фермерського господарства "Кіхтенко О.О." (70027, Запорізька область, Вільнянський район, с. Шевченково, вул. Залізнична, 1-А, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 37-В, , р/р 6544 у ГУ ДКСУ Запорізької області, МФО 813015) 111000,00 грн. (сто одинадцять тисяч грн. 00 коп.) основного боргу, 1110,00 грн. (одну тисячу сто десять грн. 00 коп.) штрафу, відстрочивши виконання рішення у справі № 908/1234/15-г - до 15.12.2015 р. Видати наказ.

3. Стягнути з фермерського господарства "Кіхтенко О.О." (70027, Запорізька область, Вільнянський район, с. Шевченково, вул. Залізнична, 1-А, ) на користь Українського державного фонду підтримки фермерських господарств в особі Запорізького відділення Українського державного фонду підтримки фермерських господарств (69063, м. Запоріжжя, вул. Артема, 37-В, , р/р 6544 у ГУ ДКСУ Запорізької області, МФО 813015) 2242,20 грн. (дві тисячі двісті сорок дві грн. 20 коп.) судового збору. Видати наказ.

Суддя В.В. Носівець

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним судом.

Рішення оформлено і підписано, згідно із вимогами ст. 84 ГПК України, 31 березня 2015 р.