ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 904/6601/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Панової І.Ю.,
суддів:Білошкап О.В., Погребняка В.Я.,
розглянувши касаційну скаргуФізичної особи-підприємця Галкіна Геннадія Олеговича
на ухвалугосподарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року
та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року
у справі№904/6601/14 господарського суду Дніпропетровської області
за заявоюТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Дніпропетровський завод нестандартного обладнання інжиніринг"
провизнання банкрутом,

за участю представників сторін: не з'явились,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у справі № 904/6601/14 (суддя - Полєв Д.М.) порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство Дніпропетровський завод нестандартного обладнання інжиніринг" (далі - ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг"), введено мораторій на задоволення вимог кредиторських вимог.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року у справі № 904/6601/14 (головуючий суддя - Чередко А.Є., судді: Коваль Л.А., Пархоменко Н.В.) апеляційну скаргу фізичної особи-підприємця Галкіна Геннадія Олеговича (далі - ФОП Галкін Г.О.) на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у справі № 904/6601/14 залишено без задоволення, ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у справі № 904/6601/14 залишено без змін.

Не погоджуючись з ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року та постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року у справі № 904/6601/14, ФОП Галкін Г.О. звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року у справі № 904/6601/14.

В обґрунтування доводів касаційної скарги ФОП Галкін Г.О. посилається на порушення судами попередніх інстанцій норм процесуального права та матеріального права.

Колегія суддів Вищого господарського суду України, розглянувши наявні матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування судами першої та апеляційної інстанцій норм процесуального та матеріального права, дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, до господарського суду Дніпропетровської області 29.08.2014 року від голови ліквідаційної комісії ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг" надійшла заява про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг" відповідно до приписів ст. 95 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції Закону України від 22.12.2011 року № 4212-VI, що набрав чинності з 19.01.2013 року) (далі - Закон про банкрутство).

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 29.08.2014 року заяву про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг" прийнято до розгляду в підготовчому засіданні.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 04.09.2014 року у справі № 904/6601/14 порушено провадження у справі про банкрутство "ТОВ "ДЗНО Інжиніринг", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що відповідно до проміжного ліквідаційного балансу станом на 18.08.2014 року, затвердженого учасником боржника, кредиторська заборгованість, яка виникла перед ФОП Галкіним Г.О., становить 68 077,00 грн., дебіторська заборгованість, основні засоби товарно-матеріальні цінності, нематеріальні активи-відсутні, залишок грошових коштів складає 10 000,00 грн.

Згідно з ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, справа про банкрутство порушується господарським судом, якщо безспірні вимоги кредитора (кредиторів) до боржника сукупно становлять не менше трьохсот мінімальних розмірів заробітної плати, які не були задоволені боржником протягом трьох місяців після встановленого для їх погашення строку, якщо інше не передбачено цим Законом.

Відповідно до ч. ч. 1,2,3 ст. 16 Закону про банкрутство, перевірка обґрунтованості вимог заявника, а також з'ясування наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство здійснюються господарським судом у підготовчому засіданні, яке проводиться в порядку, передбаченому цим Законом.

У підготовчому засіданні господарський суд розглядає подані документи, заслуховує пояснення сторін, оцінює обґрунтованість його вимог, їх безспірність, вжиття заходів щодо примусового стягнення за цими вимогами в порядку виконавчого провадження.

У разі звернення до господарського суду боржника із заявою про порушення справи про банкрутство у підготовчому засіданні з'ясовуються ознаки неплатоспроможності боржника або її загрози.

У відповідності до ч. 6 ст. 16 Закону про банкрутство за наслідками розгляду заяви про порушення справи про банкрутство та відзиву боржника господарський суд виносить ухвалу про: порушення провадження у справі про банкрутство; відмову у порушенні провадження у справі про банкрутство.

Згідно з ч. 7 ст. 16 Закону про банкрутство суд відмовляє в порушенні провадження у справі про банкрутство, якщо заявником не доведено наявності підстав для порушення провадження у справі про банкрутство, вимоги кредитора є повністю забезпеченими майном боржника, вимоги кредитора свідчать про наявність спору про право, який підлягає вирішенню в порядку позовного провадження, вимоги кредитора (кредиторів) задоволені боржником у повному обсязі до підготовчого засідання суду, відсутня хоча б одна з підстав передбачених ч. 3 ст. 10 Закону про банкрутство, за наявності підстав передбачених ст. 15 цього Закону.

Крім того, головою ліквідаційної комісії до заяви додані документи, які підтверджують дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до ст. ст. 105, 110, 111 Цивільного кодексу України щодо порядку добровільної ліквідації, а саме додано протокол загальних зборів учасників ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг" від 10.06.2014 року про припинення діяльності підприємства шляхом ліквідації та призначення голови ліквідаційної комісії Польянова Є.О., витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 10.06.2014 року № 18810766 з відомостями про знаходження боржника в стані припинення за рішенням засновників, Бюлетень державної реєстрації № 286 (16) від 16.06.2014 року з оголошенням про припинення ТОВ "НВП ДЗНО Інжиніринг", докази направлення до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в якій платник перебуває на обліку, заяви про припинення платника податків за формою № 8-ОПП.

Відповідно до ч. 1 ст. 95 Закону про банкрутство, якщо вартості майна боржника - юридичної особи, щодо якого прийнято рішення про ліквідацію, недостатньо для задоволення вимог кредиторів, така юридична особа ліквідується в порядку, передбаченому цим Законом. У разі виявлення зазначених обставин ліквідатор (ліквідаційна комісія) зобов'язаний звернутися до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про банкрутство такої юридичної особи.

Обов'язковою умовою для звернення до господарського суду із заявою про порушення справи про банкрутство є дотримання боржником порядку ліквідації юридичної особи відповідно до законодавства України.

Стосовно тверджень заявника касаційної скарги щодо обов'язку платника податків повідомити податкові органи про реорганізацію (ліквідацію) підприємства, шляхом подання заяви за формою № 8-ОПП колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що як встановлено судами попередніх інстанцій головою ліквідаційної комісії до заяви, крім іншого додано докази направлення до Державної податкової інспекції у Жовтневому районі м. Дніпропетровська, в якій платник перебуває на обліку, заяви про припинення платника податків за формою № 8-ОПП, що підтверджується матеріалами справи.

Крім того, відповідно до п. 11.1 розділу XI "Порядку обліку платників податків та зборів" затвердженого наказом Міністерства Фінансів України № 1588 від 09.12.2011 року "Про затвердження Порядку обліку платників податків та зборів" (в редакції наказу Міністерства Фінансів України № 462 від 22.04.2014 року "Про внесення змін до Порядку обліку платників податків та зборів") - платник податків зобов'язаний повідомляти контролюючий орган за основним місцем обліку про його ліквідацію або реорганізацію протягом 3-х робочих днів з дня прийняття відповідного рішення (крім юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі).

Дані про прийняття рішення щодо припинення юридичної особи та припинення підприємницької діяльності фізичної особи-підприємця, відомості щодо яких містяться в Єдиному державному реєстрі, контролюючі органи отримують від державних реєстраторів у порядку взаємного обміну інформацією з реєстрів Державної реєстраційної служби України та Центрального контролюючого органу.

Отже, обов'язок подавати до податкового органу за основним місцем обліку документи про припинення платника податків, як-то: заяву про ліквідацію або реорганізацію платника податків за формою № 8-ОПП, дата якої фіксується в журналі за формою № 6-ОПП; оригінал довідки за формою № 4-ОПП; копію розпорядчого документа (рішення) власника або органу, уповноваженого на те установчими документами про припинення; копію розпорядчого документа про утворення комісії з припинення (ліквідаційної комісії) на час виникнення спірних правовідносин, тобто, на час прийняття рішення про ліквідацію ТОВ "НВП "ДЗНО Інжиніринг" був перекладений з юридичних осіб на державну реєстраційну службу.

Виходячи з вищевикладеного, суд першої інстанції, з висновками якого погодився суд апеляційної інстанції, дійшов до правомірного висновку щодо обґрунтованості заяви голови ліквідаційної комісії та наявності підстав для порушення справи про банкрутство.

Згідно зі ст. 1117 ГПК України касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Відповідно до ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право, зокрема, залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення, залишити в силі одне із раніше прийнятих рішень або постанов.

З огляду на викладене, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що відповідно до вимог ст. 43 ГПК України ухвала суду першої інстанції та постанова суду апеляційної інстанції ґрунтуються на всебічному, повному та об'єктивному розгляді всіх обставин справи, прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, у зв'язку з чим підстав для їх скасування не вбачається.

Керуючись статтями 1117, 1119 - 11113 ГПК України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ :

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця Галкіна Геннадія Олеговича залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 04.09 .2014 року та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 09.12.2014 року у справі № 904/6601/14 залишити без змін.

Головуючий суддя:Панова І.Ю.
Судді:Білошкап О.В.
Погребняк В.Я.