РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/3425/15-г

За позовомДержавного підприємства «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски»
доТовариства з обмеженою відповідальністю «Гарментс Україна»
простягнення 35334,32 грн.

СуддяСташків Р.Б.

Представники:
від позивача - Фадєєв О.П. (представник за довіреністю);
від відповідача - не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

У лютому 2015 року Державне підприємство «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» (далі - позивач або Підприємство) звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарментс Україна» (далі - відповідач або Товариства) про стягнення 33368,40 грн. заборгованості, що утворилася в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору від 03.10.2013 № 470 МС про надання послуг з декларування та зберігання вантажів на митному складі відкритого типу (далі - Договір) та нарахованої за прострочення сплати вказаної суми боргу 1965,92 грн. пені.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов зазначеного Договору щодо оплати послуг за зберігання майна відповідача на митно-ліцензійному складі за період липень-серпень 2014 року. За прострочення оплати даних послуг позивачем за період з 05.08.2014 до 13.11.2014 на підставі пункту 7.4 Договору нарахована пеня у вищезазначеній сумі.

Відповідач письмових заперечень проти позову не подав.

Розгляд справи у зв'язку із неявкою представника відповідача відкладався.

У судове засідання 01.04.2015 представник відповідача повторно не з'явився, хоча судом були вчинені всі дії щодо належного повідомлення відповідача про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення, оскільки ухвали суду про порушення провадження у справі та призначення судового засідання, а також про відкладення розгляду справи були надіслані на адресу місцезнаходження відповідача, зазначену в позовній заяві та відповідно до відомостей з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Таким чином, враховуючи приписи статті 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України), відповідач був належним чином повідомлений про призначення справи до розгляду в засіданні суду, про час і місце його проведення.

Клопотань про відкладення розгляду справи від відповідача не надходило.

Судом взято до уваги, що відповідно до пункту 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

У судовому засіданні 01.04.2015 представник позивача підтримав позов у повному обсязі заявлених вимог та наполягав на вирішенні спору у даному судовому засіданні.

Оскільки неявка представника відповідача не перешкоджає вирішенню спору, а також не встановлено інших обставин, які б перешкоджали чи не дозволяли розглянути спір у даному судовому засіданні, та з метою запобігання безпідставному затягуванню розгляду справи, суд не вбачає за необхідне відкладати розгляд справи та відповідно до статті 75 ГПК України здійснює її розгляд за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши надані докази та оцінивши їх у сукупності, суд

ВСТАНОВИВ:

03.10.2013 між Підприємством (виконавець) та Товариством (замовник) укладено Договір, за умовами якого:

- замовник доручає, а виконавець зобов'язується: за обумовлену плату та в обумовлений строк надати послуги зі зберігання на митному складі відкритого типу товарів, майна, транспортних засобів та інших предметів замовника, що переміщуються через митний кордон України, а також надавати інші, пов'язані із зовнішньоекономічною діяльністю замовника, послуги; виконувати дії, пов'язані із декларуванням і митним оформленням вантажів замовника, здійснювати самостійно від свого імені за рахунок і за дорученням замовника в порядку передбаченому Договором і чинним законодавством України; розвантажувати на склад, зберігати під митним контролем вантаж замовника, навантажувати вантаж на транспорт одержувача; зберігати вантаж на складі до його повної видачі замовнику (пункт 1.1 Договору);

- обсяги та терміни поставки, а також характер вантажу, що надходить на склад виконавця, погоджуються сторонами попередньо (пункт 1.2 Договору);

- ціни на послуги, що надаються власником згідно з пунктом 1.1 Договору, є договірними та зазначаються в протоколі погодження цін за послуги, який є невід'ємною частиною Договору (пункт 5.1 Договору);

- замовник компенсує витрати виконавця, пов'язані, по-перше, з виконанням на вимогу митниці робіт із завантаження, розвантаження вантажу та, по-друге, з декларуванням вантажу згідно з виставленими рахунками (пункт 5.2 Договору);

- замовник щомісячно здійснює оплату послуг зі зберігання вантажу на умовах передоплати в розмірі 100% протягом 5-ти банківських днів з моменту виставлення рахунку (пункт 5.3 Договору);

- якщо акт приймання-передачі наданих послуг надісланий замовнику, але ним не підписаний, не оскаржений та не повернутий виконавцю протягом 12 робочих днів з моменту його одержання, вважається таким, що прийнятий замовником та підлягає оплаті в повному обсязі (пункт 5.5 Договору);

- моментом одержання акта приймання-передачі наданих послуг вважається дата зазначена у графі «вручено» у повідомленні про вручення поштового відправлення (пункт 5.6 Договору);

- Договір набирає чинності з дня його підписання та діє до 31.12.2014 (пункт 11.1 Договору).

Частиною першою статті 901 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України) передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно зі статтями 525, 526, 530 ЦК України, статтею 193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином та у встановлений строк відповідно до закону, інших правових актів, договору. Одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Згідно із митними деклараціями від 13.11.2013 № 100260000/2013/372529 та № 100260000/2013/372530 товар Товариства було розміщено на митному складі.

Позивач надав послуги, передбачені умовами Договору, та виставив відповідачу рахунки-фактури від 31.07.2014 №CF-050662 на суму 16702,80 грн. та від 29.08.2014 №CF-051518 на суму 16665,60 грн.

Також, позивачем були оформлені та підписані акти приймання-передачі наданих послуг від 31.07.2014 № ОУ-0005195 на суму 16702,80 грн. та від 29.08.2014 № ОУ-0006077 на суму 16665,60 грн.

Вищевказані рахунки та акти відправлялися відповідачу поштою. Акт від 31.07.2014 № ОУ-0005195 та рахунок-фактура від 31.07.2014 №CF-050662 були отримані відповідачем 04.08.2014, що підтверджується копією повідомлення про вручення поштового відправлення, а акт від 29.08.2014 № ОУ-0006077 та рахунок-фактура від 29.08.2014 №CF-051518 були направлені на адресу відповідача 15.10.2014, проте не були вручені останньому та повернулися назад за зворотною адресою із поштовою відміткою «за закінченням встановленого терміну зберігання». Як убачається з інформації із офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку «Укрпошта» (http://services.ukrposhta.ua/bardcodesingle/) «Відстеження пересилання поштових відправлень», конверт із вказаними актом та рахунком-фактурою не був вручений під час доставки відповідачу 21.10.2014 та був повернутий за зворотною адресою 17.11.2014. Дані обставини підтверджуються залученими до матеріалів справи копіями відповідного опису вкладення та повідомленням про вручення поштового відправлення за вих. №810, а також вищевказаною інформацією із інтернетсайту Укрпошти.

Отже, враховуючи положення пункту 5.3 Договору, статей 253-255 ЦК України, вищевказані послуги надані у липні 2014 року (рахунок-фактура № CF-050662 від 31.07.2014) відповідач повинен був оплатити у строк до 11.08.2014 включно, а за надані у серпні 2014 року послуги (рахунок-фактура № CF-051518 від 29.08.2014) - у строк до 28.10.2014 включно (5-ть банківських днів з моменту доставки рахунку-фактури на адресу відповідача).

Однак, відповідач як у вказані строки, так і на момент вирішення спору по суті зазначені рахунки не оплатив.

Тому позов у частині стягнення боргу за надані за Договором у липні-серпні 2014 року послуги підлягає задоволенню у повному обсязі заявленої вимоги.

Крім боргу позивач просить суд стягнути з відповідача на підставі пункту 7.4 Договору пеню у сумі 1965,92 грн. за період з моменту прострочення оплати до 13.11.2014.

Виходячи з положень статті 610, частини 1 статті 612, статті 611 ЦК України, частини 2 статті 193 ГК України, відповідач є порушником зобов'язання, що є підставою для застосування до нього правових наслідків, встановлених договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею).

Згідно з частиною 1 статті 230 та частиною 6 статті 232 ГК України пеня за цим Кодексом визнається штрафною санкцією, нарахування якої, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 7.4 Договору передбачено, що за несвоєчасно або в неповному обсязі перераховані кошти за Договором замовник виплачує виконавцю пеню у розмірі 0,5 % від суми, яка підлягає сплаті за кожний день прострочення платежу, але не більше подвійної ставки НБУ, що діяла на момент виникнення заборгованості.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені, суд виходячи з вищевикладеного не погоджується з визначеними позивачем періодами прострочення, а тому здійснює перерахунок, виходячи з того, що прострочення виконання зобов'язань почалося з 12.08.2014 та 29.10.2014, відповідно.

Розрахунок суми пені (виходячи із розміру подвійної облікової ставки НБУ)

Сума боргу (грн.)Період простроченняКількість днів простроченняРозмір облікової ставки НБУРозмір подвійної облікової ставки НБУ в деньСума пені за період прострочення
16702.8012.08.2014 - 13.11.20149412.5000 %0.068 %*1075.39
16665.6029.10.2014 - 13.11.20141612.5000 %0.068 %*182.64
Разом:1258.03

Відтак, позов у частині вимог про стягнення пені підлягає задоволенню у сумі 1258,03 грн., а в решті суми пені слід відмовити.

Згідно зі статтею 33 ГПК України обов'язок доказування тих обставин, на які посилається сторона як на підставу своїх вимог і заперечень, покладається на цю сторону.

Відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, обставин, на які посилається позивач в обґрунтування своїх позовних вимог не спростував.

Судовий збір відповідно до положень статті 49 ГПК України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Виходячи з викладеного та керуючись статтями 32-34, 43, 44, 49, 75, 82-85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Гарментс Україна» (03058, м. Київ, вул. Вадима Гетьмана, будинок 38, офіс 179, ідентифікаційний код 38317152) на користь Державного підприємства «Український державний центр транспортного сервісу «Ліски» (02092, м. Київ, вул. Довбуша, будинок 22, ідентифікаційний код 01069755) 33368,40 грн. (тридцять три тисячі триста шістдесят вісім гривень 40 копійок) боргу, 1258,03 грн. (одну тисячу двісті п'ятдесят вісім гривень 03 копійки) пені, а також 1790,40 грн. (одну тисячу сімсот дев'яносто гривень 40 копійок) судового збору.

Видати наказ.

У решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 06.04.2015

СуддяСташків Р.Б.