ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа № 921/48/15-г/16

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Гриців В.М.

Юрченко Я.О.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Фінростбанк" (надалі ПАТ "Фінростбанк") за № 727 від 02.02.2015р. (вх. № 01-05/886/15 від 23.02.2015р.)

на ухвалу Господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р.

у справі № 921/48/15-г/16

за заявою ПАТ "Фінростбанк" № 2331 від 16.12.2014р. про вжиття запобіжних заходів

заінтересовані особи (особи, щодо яких необхідно вжити запобіжні заходи):

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (надалі ФОП ОСОБА_2)

Тернопільський міський відділ УМВС України в Тернопільській області,

за участю:

від апелянта: Топоров О.М. - представник (довіреність № 1 від 17.10.2014р.);

від ФОП ОСОБА_2: ОСОБА_4 - представник (довіреність № 305 від 20.03.2015р.)

від Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області: не з'явився,

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16 (суддя Хома С.О.) відмовлено в задоволенні заяви ПАТ "Фінростбанк" №2331 від 16.12.2014р. про вжиття запобіжних заходів.

В ході розгляду справи судом першої інстанції встановлено, що заявником ПАТ "ФІНРОСТБАНК" не подано доказів, які б давали підстави вважати, що права заявника порушені або існує реальна загроза порушення таких прав, а вжиті господарським судом заходи запобігатимуть такому правопорушенню.

ПАТ "Фінростбанк" подало апеляційну скаргу, в якій не погоджується з винесеною ухвалою. Звертає увагу на те, що заявником визначено обставину умисного чинення йому перешкод з боку ФОП ОСОБА_2 для цілей вивезення з приміщення рухомого майна, належного заявнику на праві власності, а надані ФОП ОСОБА_2 письмові докази не містять будь-якої інформації, що разом з вчиненнями сторонами дій з прийому-передачі об'єкта оренди відбулося повернення ПАТ "Фінростбанк" його рухомого майна. Вказує, що вимога суду першої інстанції щодо надання письмових доказів звернення до Тернопільського міського відділу УМВС України в Тернопільській області із запитом щодо отримання матеріалів перевірки за результатами розгляду заяви представника ПАТ "Фінростбанк" не узгоджується з положеннями діючого законодавства України. Просить скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16, прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ПАТ "Фінростбанк" за № 2331 від 16.12.2014р. про вжиття запобіжних заходів.

Тернопільський міський відділ УМВС України в Тернопільській області у відзиві на апеляційну скаргу за №4273 від 04.03.2015р. (вх. № 01-04/1594/15 від 10.03.2015р.) вказує, що жодних звернень з приводу ознайомлення з матеріалами перевірки по повідомленню, зареєстрованому в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області за №19824 від 14.11.2014р. від представників ПАТ "Фінростбанк" до відділу не надходило. Просить ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Присутній в судовому засіданні представник апелянта просив скасувати ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16, прийняти нове рішення, яким задоволити заяву ПАТ "Фінростбанк" за № 2331 від 16.12.2014р. про вжиття запобіжних заходів.

Представник ФОП ОСОБА_2 просив залишити без змін ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16, а апеляційну скаргу ПАТ "Фінростбанк" - без задоволення.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення учасників судового процесу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про відсутність підстав для скасування ухвали господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16 з врахуванням такого.

Як вбачається з матеріалів справи, 22 листопада 2013 року між ФОП ОСОБА_2 (орендодавець) та ПАТ "Фінростбанк" (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, у відповідності до п. 1.1 якого орендодавець передає, а орендар приймає на умовах оренди в строкове, платне користування нежитлове приміщення (надалі - об'єкт оренди), загальною площею 104,3 кв.м., для розміщення відділення орендаря, яке знаходиться за адресою: 46000, АДРЕСА_1 (а.с. 22-23).

Згідно п. 3.1 договору передача об'єкта оренди проводиться за актом прийому-передачі, який підписується сторонами і є невід'ємною частиною договору.

Відповідно до п. 3.2 договору орендар вступає в тимчасове платне користування об'єктом оренди на строк, зазначений в договорі. Обчислення цього строку починається від дня підписання акту прийому-передачі об'єкта в оренду сторонами.

Згідно п. 4.1 договору строк оренди складає 35 місяців з дати приймання об'єкта оренди за актом прийому-передачі.

22 грудня 2013 року між сторонами було укладено акт прийму-передачі нежитлового приміщення, яке знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 104,3 кв. м. для розміщення відділення орендаря (а.с. 24).

У п.4 даного акту зазначається, що орендодавець передає, а орендар приймає та підтверджує, що об'єкт оренди обладнано:

- касовими кабінами з столами в кількості - 3 шт;

-офісними столами в кількості - 4 шт;

- офісними шафами в кількості - 1 шт;

- стойка адміністратора в кількості 1 шт;

- кондиціонери FUJSTSU - 3 шт.

Також, 07.04.2014 р. між сторонами було укладено додаткову угоду до договору оренди нежитлового приміщення від 22.11.2013 р. (а.с. 25)

21.08.2014 року між ФОП ОСОБА_2 та ПАТ "Фінростбанк" була укладена додаткова угода до договору оренди нежитлового приміщення від 22.11.2013 року, згідно п. 1 якої сторони вирішили припинити дію договору оренди нежитлового приміщення від 22 листопада 2013 року за взаємною згодою з 21 серпня 2014 року (а.с. 46).

У п. 2 даної додаткової угоди зазначається, що вона набирає чинності з моменту її підписання, укладена в двох примірниках однакової юридичної сили, по одному для кожної із сторін і становить невід'ємну частину договору оренди нежитлового приміщення від 22 листопада 2013 року.

21.08.2014 року між сторонами було укладено акт приймання передачі нежитлового приміщення, у відповідності до п. 1 якого сторонами проведено технічний огляд нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 104, 3 кв. м., та орендар передає, а орендодавець приймає з оренди нерухоме майно, яке належить орендодавцю (а.с.45).

У п. 2 даного акту вказується, що зазначене нерухоме майно передається згідно з умовами договору оренди нежитлового приміщення від 22 листопада 2013 року.

У службовій записці, складеній представником банку Четверговим С.В. 17.11.2014р., вкладено обставини недопущення представника ПАТ "Фінростбанк" в орендоване приміщення та зазначено про виклик наряду міліції Тернопільського міського відділу УМВС України в Тернопільській області і подання ним відповідної заяви, зареєстрованої черговою частиною міліції (а.с. 30, 31).

Підставою звернення до суду із заявою про вжиття запобіжних заходів ПАТ «Фінростбанк» вказує чинення орендодавцем перешкод у доступі до власного майна банку, що знаходиться в орендованому ним приміщенні.

При винесенні постанови, колегія суддів враховує наступне.

Згідно статті 43 1 Господарського процесуального кодексу України особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43 2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Статтею 43 2 ГПК України унормовано, що запобіжні заходи включають:

1) витребування доказів;

2) огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав;

3) накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Відповідно до пункту 4 частини першої статті 43 3 ГПК заява про вжиття запобіжних заходів повинна містити відомості про обставини, якими заявник обґрунтовує необхідність вжиття таких заходів. Ці обставини мають узгоджуватися з приписами статті 43 1 ГПК, а за змістом пункту 5 частини першої статті 43 3 і частини третьої статті 43 4 ГПК - також й підтверджуватись відповідними доказами з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 названого Кодексу (п. 12 постанови Пленум Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності").

Згідно п. 15 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012, № 12 "Про деякі питання практики вирішення спорів, пов'язаних із захистом прав інтелектуальної власності" у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 43 3 ГПК; імовірності настання обставин, зазначених у статті 43 1 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

ПАТ "Фінростбанк" у поданій заяві вказує на необхідність застосування такого запобіжного заходу як огляд приміщення НОМЕР_1, розташованого за адресою: АДРЕСА_1, належного ФОП ОСОБА_2 на праві власності (в якому відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав заявника) на предмет знаходження у ньому власного майна заявника за переліком, наведеним в Інвентаризаційному описі ПАТ "ФІНРОСТБАНК" від 22.07.2014 року. Проведення огляду приміщення заявник просить доручити державному виконавцю в порядку, передбаченому статтею 43-6 ГПК України та Законом України "Про виконавче провадження".

Однак, в ході розгляду заяви суд встановив, що відповідно до укладеної між ПАТ «Фінростбанк» та ФОП ОСОБА_2 додаткової угоди від 21.08.2014 року до договору оренди нежитлового приміщення від 22.11.2013 року, сторони вирішили припинити дію договору оренди нежитлового приміщення від 22 листопада 2013 року за взаємною згодою з 21 серпня 2014 року.

Також судом встановлено, 21 серпня 2014 року орендодавець та орендар оформили акт приймання передачі нежитлового приміщення, згідно якого сторонами проведено технічний огляд нежитлового приміщення за адресою: АДРЕСА_1, загальною площею 104, 3 кв. м., та орендар передав, а орендодавець прийняв з оренди нерухоме майно, яке належить орендодавцю. Даний акт підписаний та скріплений печатками сторін без жодних зауважень (а.с.45).

Як вірно зазначив суд першої інстанції в оскаржуваній ухвалі, 21 серпня 2014 року орендні відносини, які виникли на підставі договору оренди нежитлового приміщення від 22 листопада 2013 року, припинились та орендоване майно передане Публічним акціонерним товариством "ФІНРОСТБАНК" фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2

Апелянт вказує, що письмовим доказом знаходження власного рухомого майна заявника в орендованому приміщенні є інвентаризаційний опис, складений інвентаризаційною комісією банку 22.07.2014 року із зазначенням кількісного складу, інвентаризаційних номерів та суми оцінки рухомого майна банку (а.с. 26-28). Однак даний опис складений представниками заявника в односторонньому порядку до моменту підписання акту приймання передачі нежитлового приміщення від 21.08.2014 року, тому не є неналежним та допустимим доказом в розумінні ст.34 ГПК України.

Враховуючи вищевказане, колегія суддів погоджується з судом першої інстанції щодо необґрунтованості поданої заяви. Заявником не подано доказів, які б давали підстави вважати, що його права порушені або існує реальна загроза порушення таких прав, а вжиті господарським судом заходи запобігатимуть такому правопорушенню.

Щодо вимоги про витребування з Тернопільського міського відділу УМВС України в Тернопільській області матеріалів перевірки за результатами розгляду заяви представника ПАТ "ФІНРОСТБАНК" Четвергова Сергія Васильовича, що зареєстрована згідно талону повідомлення за № 174 від 14.11.2014 року за ЄО у реєстрі №19824, слід зазначити наступне.

Тернопільський міський відділ УМВС України в Тернопільській області у відзиві на апеляційну скаргу за №4273 від 04.03.2015р. (вх. № 01-04/1594/15 від 10.03.2015р.) вказує, що згідно ст. 18 Закону України «Про звернення громадян» заявнику надано право ознайомитись з матеріалами перевірки по його зверненню. Однак, жодних звернень з приводу ознайомлення з матеріалами перевірки по повідомленню, зареєстрованому в Журналі єдиного обліку заяв і повідомлень про вчинені кримінальні правопорушення та інші події (ЄО) Тернопільського МВ УМВС України в Тернопільській області за №19824 від 14.11.2014р. до Тернопільського міського відділу УМВС України в Тернопільській області від представників ПАТ "Фінростбанк" не надходило. Тернопільський міський відділ УМВС України в Тернопільській області не здійснював жодних перешкод щодо ознайомлення з матеріалами перевірки.

З огляду на вищевказане, суд апеляційної інстанції вважає, що оскаржувана ухвала місцевого господарського суду прийнята у відповідності до норм матеріального та процесуального права, тому її слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги слід покласти на скаржника згідно вимог ст.49 ГПК України.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ :

Ухвалу господарського суду Тернопільської області від 21.01.2015р. у справі №921/48/15-г/16 залишити без змін, а апеляційну скаргу -без задоволення.

Справу повернути в господарський суд Тернопільської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Гриців В.М.

Юрченко Я.О.