ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа № 914/107/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії

Головуючого судді Давид Л.Л.

суддів Гриців В.М.

Кордюк Г.Т.

при секретарі судового засідання Оштук Н.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» від 26.01.2015р. №91-27/491 (вх. № апеляційного суду 01-05/601/15 від 05.02.2015 р.)

на рішення господарського суду Львівської області від 15.01.2015р.

у справі №914/107/14 (суддя -Запотічняк О.Д.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Київ в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Кременчук, Полтавська область

до Публічного акціонерного товариства «Західенергоавтоматика», м. Львів

про відшкодування збитків в розмірі 140 000,00грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Бакуліна Л.Ф. - представник (довіреність №151 від 25.12.14 р.);

від відповідача: Шимборська О.А. - представник (довіреність б/н від 22.12.14 р.);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 15.01.2015 р. у справі №914/107/14 відмовлено в задоволенні позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Київ в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта», м. Кременчук, Полтавська область (надалі - Позивач) до Публічного акціонерного товариства «Західенергоавтоматика», м. Львів (надалі - Відповідач) про відшкодування збитків в розмірі 140 000,00 грн.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване недоведеністю належними та допустимими доказами наявності в діях Відповідача складу цивільного правопорушення, за яке встановлена відповідальність у вигляді зобов»язання відшкодувати майнову шкоду (збитки), що завдана внаслідок протиправної поведінки Відповідача і відсутністю зв»язку між протиправною поведінкою Відповідача і шкодою, а також недоведеністю вини Відповідача.

Позивач - Публічне акціонерне товариство «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта», не погодившись з винесеним рішенням, подав апеляційну скаргу від 26.01.2015р. №91-27/491 (вх. № апеляційного суду 01-05/601/15 від 05.02.2015 р.), в якій посилається на те, що останнє прийнято з порушенням норм чинного законодавства та з неповним дослідженням матеріалів та обставин справи, а саме:

- судом, на думку Скаржника, не надано належної оцінки підтвердження розміру втрат у зв»язку з виконанням умов Договору, що становить 72 840,00 грн.;

- також зазначає, що судом не надано належної оцінки тим обставинам справи, що ним було прийнято без застережень роботи по етапу №1 що підтверджується актом №22-03/1 від 26.06.2012 р. , підписаного обома сторонами та роботи по етапу №2 , що підтверджується актом №22-03/2, підписаного обома сторонами. Однак, при прийнятті технічного завдання Скаржник вказує, що він не замовляв технічну експертизу та враховуючи, що предметом діяльності підприємства Скаржника не є розробка та виготовлення приладів такого роду як корозиметри тощо, ним прийнято виконану роботу без зауважень. Однак, у висновку науково-технічної експертизи зазначено, що за технічним завданням чи за технічними умовами, наявних серед наданих матеріалів, виготовити прилад взагалі неможливо, що на думку Скаржника, свідчить про неналежне виконання зобов»язань Відповідачем.

Дані обставини Скаржник вважає підставою для скасування рішення місцевого господарського суду та просить прийняти нове, яким задоволити позовні вимоги.

Відповідач - Публічне акціонерне товариство «Західенергоавтоматика» у відзиві б/н від 06.03.2015 р. заперечує доводи апеляційної скарги, посилаючись на те, що Позивачем не доведено факту пронесення збитків. Також вказує, що місцевим господарським судом правомірно не взято до уваги покликання Позивача на подану комерційну пропозицію, оскільки така жодним чином не підтверджує реальних витрат , понесених Позивачем. Вважає, що наявність вини Відповідача спростовується висновком науково-технічної експертизи щодо працездатності корозиметрів для вимірювання швидкості корозії внутрішньої поверхні магістральних нафтопроводів, виготовлених ВАТ «Західенергоавтоматика» від 25.11.2014 р., де зазначено, що для такого параметру як швидкість корозії трубної сталі задане значення «відносна похибка не більше 10% » виконати неможливо за відсутності еталонів та еталонних приладів для вимірювання швидкості корозії. Тобто вважає, що це є неможливим з незалежних від Відповідача причин. Відповідно до цього, просить рішення місцевого господарського суду залишити без змін, апеляційну скаргу - без задоволення, як безпідставну і необґрунтовану.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 09.02.2015 р. прийнято апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» від 26.01.2015р. №91-27/491 (вх. № апеляційного суду 01-05/601/15 від 05.02.2015 р.) на рішення господарського суду Львівської області від 15.01.2015р. у справі №914/107/14 та призначено до розгляду в судове засідання на 10.03.2015 р. в складі колегії: головуючий суддя Давид Л.Л., судді -Гриців В.М. та Кордюк Г.Т. (Т-1, а.с.67).

Заслухавши пояснення представників сторін, з метою повного та всестороннього дослідження всіх матеріалів та обставин справи, судова колегія оголосила перерву до 23.03.2015 р. до 14 год. 20 хв.

В судовому засіданні 23.03.2015 р. представники сторін підтримали свої доводи і заперечення з мотивів, наведених в апеляційній скарзі та відзиві на неї.

Вивчивши матеріали справи в сукупності з апеляційною скаргою та відзивом на неї, оцінивши зібрані докази, заслухавши пояснення представників сторін, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду прийшла до висновку про відповідність рішення господарського суду Львівської області нормам чинного законодавства, матеріалам та обставинам справи, виходячи з наступного.

У відповідності до вимог ч. 1 ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Статтею 16 Цивільного кодексу України встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу. Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зокрема: відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди.

03.04.2012 р. ПАТ «Укртранснафта» («Замовник») та ВАТ «Західенергоавтоматика» («Виконавець») укладено договір №22-03 НДР (Т-1, а.с.21-26), згідно п.1.1. якого Виконавець приймає на себе зобов»язання , а Замовник доручає виконання науково дослідної роботи (НДР) «Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України для використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі», які зазначені в Технічних вимогах до завдання на виконання НДР (додаток №2 до Договору) і зобов»язується прийняти і оплатити ці послуги.

Пунктом 3.1. Договору встановлено, що ціна такого становить 239 064,17 грн., в тому числі ПДВ 20% - 39 844,03 грн.

У відповідності до п.5.1. Договору роботи проводились етапами відповідно до календарного плану, що є додатком №3 до Договору (Т-1, а.с.27).

Розділом IV Договору встановлено "Порядок здійснення оплати", а саме: формою та порядком є безготівкове поетапне перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця (Відповідача), вказаний у цьому Договорі: авансовий платіж у розмірі 40% від вартості робіт Позивач здійснює згідно етапу та остаточний розрахунок в розмірі 60% від вартості робіт згідно етапу Замовник (Позивач) здійснює протягом 30 банківських днів після підписання акту здачі-приймання виконаних робіт.

Як вбачається з матеріалів справи, виконання сторонами зобов'язань за договором здійснювалося в наступному порядку:

- перший етап - "Розробка та затвердження технічного завдання на виготовлення експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб в нафтовому середовищі". Вартість етапу - 30 тис. грн. Строк виконання етапу - 30 червня 2012 року. Позивачем згідно рахунку № 33 від 04.04.2012 р. на виконання першого етапу робіт здійснено авансовий платіж в сумі 12 000,00 грн. (Т-1, а.с.38), що підтверджується платіжним дорученням № від 12.04.2012 р. (Т-1, а.с.39).

Після підписання Акту № 22-03/01 здачі-приймання послуг від 05.06.2012 р. (Т-1, а.с.40) Позивачем згідно рахунку № 52 від 26.06.2012 р. (Т-1, а.с.41) перераховано платіжним врученням № від 18.07.2012 р. на рахунок Відповідача повну вартість за перший етап в сумі 18 000,00 грн. (Т-1, а.с.42).

- другий етап передбачав "Виготовлення експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труби в нафтовому середовищі". Вартість даного етапу становила 42 тис грн. Строк виконання етапу - 31 серпня 2012 р. Позивачем згідно рахунку № 53 від 26.06.2012 р. на виконання другого етапу робіт (Т-1, а.с.43) перераховано платіжним дорученням № від 18.07.2012 р. на рахунок Відповідача авансовий платіж в сумі 16 800,00 грн. (Т-1, а.с.44).

Після підписання Акту №22-03/02 здачі-приймання послуг, складеного сторонами 15.08.2012 р. (Т-1, а.с.45) Позивачем згідно рахунку № 67 від 15.08.2012 р. (Т-1, а.с.46) перераховано платіжним дорученням № від 29.08.2012 на рахунок Відповідача остаточний платіж в сумі 25 200,00 грн. (Т-1, а.с.47).

- третій етап, згідно договору передбачав "Тестування експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб в нафтовому середовищі на діючому нафтопроводі". Вартість етапу становить 2,1 тис. грн. Строк виконання етапу - 31 травня 2013 року (в редакції Додаткової угоди № 1 від 26.02.13 до Договору).

Позивачем згідно рахунку № 68 від 15.08.2012 р. на виконання третього етапу робіт (Т-1, а.с.48) перераховано платіжним дорученням № від 29.08.2012 р. на рахунок Відповідача авансовий платіж в сумі 840,00 грн. (Т-1, а.с.49).

Перше випробування дослідного зразка корозиметра проходило з 12 до 26 вересня 2012 р. За результатами випробувань складені Акт вводу в експлуатацію дослідного зразка корозиметра від 12.09.2012 р. (Т-1, а.с.50), Протокол вимірювань даних роботи дослідного зразка корозиметра (Т-1, а.с.51) та Акт завершення експлуатації дослідного зразка корозиметра від 26.09.2012 р. (Т-1, а.с.52). Позивач стверджує, що результати випробувань виявилися нестабільними, не відповідними до реальної втрати маси металу зразка-свідка та такими, що не відповідають вимогам затвердженого Технічного завдання. У зв'язку із закінченням строку виконання 3 етапу робіт за Договором Позивач звернувся до Відповідача листом за вих. № 06-7888, в якому просив вжити заходів щодо прискорення виконання 3-го етапу робіт (Т-1, а.с.53).

12.11.2012 р. Позивач отримав лист Відповідача від 05.11.2012 р. за вих. № 485(Т-1, а.с.54), в якому повідомлялося, що Відповідач здійснює роботи з модернізації давача корозії і корозиметра, а саме - виготовляє їх нові модифікації.

14.11.2012 р. Позивач повторно звернувся до Відповідача з листом за вих. № 06-8213 (Т-1, а.с.55), де просив негайно вжити заходів щодо прискорення робіт за Договором.

У листі-відповіді від 12.12.2012 р. № 544 Відповідач повідомлялося, що до 20-22 грудня завершить виготовлення корозиметра із датчиком та почне проведення внутрішнього тестування і, в разі отримання позитивних результатів, попередньо протестований корозиметр із датчиком буде надано Позивачу 28-30 грудня 2012 р (Т-1, а.с.56-57).

06.02.2013 р. на адресу Позивача Відповідачем надіслано лист за вих. № 35 (Т-1, а.с.58), в якому Відповідач, посилаючись на унікальність розробки, звернувся з пропозицією підписати програму випробувань корозиметра та укласти Додаткову Угоду № 1 до Договору, якою передбачалося б перенесення строків виконання робіт за Договором, зокрема: 3 етапу - на травень 2013 р., а також повідомлялося, що представник Відповідача надасть корозиметр із давачем та прийме участь у повторному випробуванні дослідного зразка корозиметра починаючи з 28.03.13 р.

07.02.2013 р. підписано Програму випробувань корозиметра (Т-1, а.с.60-64), а 26.02.2013 р. Позивачем та Відповідачем підписано Додаткову Угоду № 1 до Договору, (надалі - Угода, Т-1, а.с.36). Строк закінчення виконання 3 етапу робіт за Договором визначений - травень 2013 року.

Дослідний зразок корозиметра із датчиком корозії був наданий представником Відповідача 22.04.2013 р. Повторне випробування дослідного зразку корозиметра відбувалося в два етапи з 23 квітня до 11 липня 2013 р., відповідно до затвердженої сторонами у лютому 2013 році Програми випробувань корозиметра КОР-1 з давачем корозії.

Перший етап - випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в нафті товарній почався 23 квітня 2013 р. (Т-1, а.с.65). За отриманими результатами сторонами 20.05.2013 р. складено Акт випробування дослідного зразку корозиметра КОР-1 в нафті товарній (Т-1, а.с.66-67). Результати даного випробування знову визнано незадовільними. Прилад було передано представнику Відповідача для виконання ремонту в термін до 31.05.2013 р.

Другий етап - випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в середовищі з високою корозійною активністю (3% водний розчин NaС1) розпочато 18.06.2013 р., виконанням ремонту дослідного корозиметра в лабораторних умовах Відповідача, що вбачається з акту від 18.06.2013р. (Т-1, а.с.68). За отриманими результатами сторонами 11.07.2013 р. складено Акт випробування дослідного зразка корозиметра КОР-1 в середовищі з високою корозійною активністю (Т-1, а.с.69-70). Результати даного випробування виявилися також незадовільними. Показання корозиметра було визнано нестабільними та недостовірними.

11.07.2013 р. відбулася технічна нарада за участю представників сторін по Договору, про що складений відповідний Протокол технічної наради від 11.07.13 р. (Т-1, а.с.72). Результати випробування експериментального корозиметра з датчиком для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб визнано незадовільними, у зв'язку з простроченням виконання етапів Договору прийнято рішення застосувати до Відповідача штрафні санкції, що передбачено умовами Договору.

Листом від 17.07.2013 р. Позивачем направлено Відповідачу рахунок №200 від 15.07.2013 р. на оплату пені за невиконання умов договору за період з 01.06.2013 р. по 15.07.2013р. в сумі 70,72 грн. (Т-1, а.с.73), який останнім не сплачено (докази оплати такого в матеріалах справи відсутні).

18.07.2013 року на адресу Позивача надійшов лист Відповідача від 17.07.2013р. (Т-1, а.с.74), в якому повідомлялося, що недоліки будуть усунені протягом шести місяців. Однак, Позивач вважає такий строк неприйнятним.

Відтак Позивач посилається на те, що всупереч умов договору, Відповідач не виконав третій етап у встановлений договором строк, що призвело до втрати інтересу у виконанні науково-технічної роботи Відповідачем. У зв'язку з наведеним, Позивач відповідно до ч. 2 ст. 220 ГК України відмовляється від прийняття виконання та вимагає відшкодування збитків (Т-1, а.с.76).

Обгрунтовуючи розмір збитків, який Позивач просить суд стягнути з Відповідача, Позивач посилається на комерційну пропозицію Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" хіміко-технологічний факультет (Т-1, а.с.83).

Публічне акціонерне товариство «Укрнафта» в особі «Придністровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» вказує, що для відновлення порушених Відповідачем прав, Позивач повинен витратити 140 000,00 грн. для реалізації комерційної пропозиції Київського політехнічного інституту на виконання науково-дослідної роботи "Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі" (Т-1, а.с.83).

Як вбачається з матеріалів справи, Київський політехнічний інститут надав позивачу дві комерційні пропозиції, а саме: на проведення лабораторних досліджень для виконання науково-дослідної роботи "Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі" (Т-1, а.с.83). Вартість вказаних лабораторних досліджень становить 450 000,00 грн. Друга комерційна пропозиція на виконання науково-дослідної роботи "Виготовлення корозиметрів для контролю швидкості корозії внутрішньої поверхні труб МН. Сертифікація та отримання дозволу в Держгірпромнагляді України на використання зазначеного обладнання на діючому нафтопроводі" (Т-1, а.с.84). Вартість науково-технічної роботи становить 350 000,00 грн. Як вбачається із вказаної комерційної пропозиції вартість першого етапу становить 20 000,00 грн., вартість другого етапу - 80 000,00 грн., вартість третього етапу - 40 000,00 грн.

При перегляді рішення місцевого господарського суду судова колегія Львівського апеляційного господарського суду керувалась наступним.

Згідно положень ст. 623 Цивільного кодексу України та ст. 224 Господарського кодексу України встановлено, що учасник господарських відносин, який порушив господарські зобов»язання або встановлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб»єкту, права законні інтереси якого порушені.

Збитками, зокрема, є витрати, яких особа зазнала у зв»язку із знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

У відповідності до вимог ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов»язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди. При цьому для застосування такої міри відповідальності, як стягнення збитків, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, а саме: протиправної поведінки, завдання збитків, причинного зв»язку між протиправною поведінкою боржника та збитками, вина. За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільно-правова відповідальність не настає.

На Позивача покладається обов»язок довести наявність збитків, протиправність поведінки заподіювача збитків та причинний зв»язок такої поведінки із заподіяними збитками.

Збитки мають реальний характер та у разі, якщо сторона, яка вважає, що її права були порушені та нею понесені збитки, повинна довести як розмір збитків, так і факт їх понесення.

Згідно ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Частиною 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ч. 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України).

Позивач обгрунтовує свої вимоги листом Національного технічного університету України "Київський політехнічний інститут" від 20.11.2013 р. (Т-1, а.с.82), в якому йдеться лише про готовність виконати науково-дослідну роботу, загальна вартість перших трьох етапів у якій становитиме 140 000,00 грн.

Відтак, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду про те, що предмет комерційної пропозиції Київського технічного університету є незрозумілим, оскільки ні в супровідному листі (Т-1, а.с.82), ні в самій Комерційній пропозиції (Т-1, а.с.83, 84) не ідентифікується прилад, який має бути виготовлено, не зазначено чітких технічних вимог до корозиметра, давача швидкості корозії, не визначено ні діапазону швидкості корозії трубної сталі, ні відносної похибки, не визначено чітких характеристик нафтового середовища, в якому повинні здійнюватись вимірювання швидкості корозії.

Враховуючи наведене Позивачем не доведено належними та допустимими доказами в розумінні ст.. 34 Господарського процесуального кодексу України реальності завданих збитків на суму 140 000,00 грн., з огляду на те, що не доведено, що саме комерційна пропозиція Київського політехнічного інституту аналогічна науково - дослідній роботі , що є предметом договору №22-03 НДР від 03.04.2012р., а відтак посилання на дану комерційну пропозицію є необґрунтованим.

У п.2 Постанови Пленуму Верховного суду України «Про практику розгляду судами цивільних справ за позовами про відшкодування шкоди» зазначено, що розглядаючи позови про відшкодування шкоди , суди повинні мати на увазі, що шкода, заподіяна особі і майну громадянина або заподіяна майну юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв»язок та є вина зазначеної особи.

У відповідності до п.5.5. Договору при завершенні окремого етапу Послуг Виконавець подає Замовнику двосторонній акт приймання наданих послуг. Замовник у 14 - ти денний строк від дня отримання акту і звіту документів, передбачених технічним завданням, зобов'язаний прийняти послуги, повернути виконавцю затверджений акт або надіслати вмотивовану відмову від її прийняття.

З матеріалів та обставин справи вбачається, що Позивачем прийнято без застережень роботи по етапу №1, що підтверджується Актом №22-03/1 від 26.06.2012 р. (Т-1, а.с.40) та роботи по етапу № 2, що підтверджується Актом №22-03/2 (Т-1, а.с.45). Згідно вказаних актів роботи по відповідних етапах №1 та №2 виконані у повному обсязі і відповідають умовам договору. Жодних застережень щодо виконаної роботи по першому та другому етапах Позивач не мав. Однак, у заявлений розмір шкоди Позивач включає вартість першого та другого етапу, роботи по яких прийняті ним без жодних застережень.

З наявного висновку науково-технічної експертизи щодо працездатності корозиметрів для вимірювання швидкості корозії внутрішньої поверхні магістральних нафтопроводів, виготовлених ВАТ "Західенергоавтоматика" від 25.11.2014 р. на питання "чи потрібно вносити зміни в технічні умови на виготовлення промислового корозиметра за результатами тестового зразка корозиметра" експерт відповів, що за технічним завданням чи за технічними умовами, що наявні серед наданих матеріалів, виготовити прилад взагалі неможливо. Окрім цього, у висновку експерти зазначають, що для такого параметру як швидкість корозії трубної сталі задане значення "відносна похибка не більше 10%" виконати неможливо за відсутністю еталонів та еталонних приладів для вимірювання швидкості корозії. Тут потрібний інший спосіб завдання похибки або взагалі переведення пристрою з вимірювального до індикаторного (Т-2, а.с.5). Оскільки технічні вимоги на виконання науково-дослідної роботи є Додатком 2 до Договору від 03.04.2012 р., підписаного обома сторонами, місцевим господарським судом зроблено вірний висновок, що сторони при укладенні договору погодили умови, виконати які є неможливо.

Враховуючи наведене, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого суду, що Позивачем не доведено належними та допустимими доказами наявності в діях Відповідача складу цивільного правопорушення, за яке встановлена відповідальність у вигляді зобов'язання відшкодувати майнову шкоду (збитки). Позивач не довів, що зазнав збитків внаслідок протиправної поведінки Відповідача. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою і шкодою відсутній. Вина Відповідача є не доведеною.

У відповідності до вимог ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об"єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Виходячи з наведеного та враховуючи, що доводами апеляційної скарги правомірності висновків суду першої інстанції не спростовано, обставини, які відповідно до статті 104 ГПК України є підставами для скасування рішення суду першої інстанції, в порядку статтей 33, 34 ГПК України, апелянтом не доведено, а оскаржуване судове рішення прийняте у відповідності з нормами матеріального та процесуального права, фактичними обставинами та матеріалами справи, апеляційний господарський суд підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування рішення місцевого господарського суду не вбачає.

Зважаючи на те, що апеляційну скаргу залишено без задоволення, витрати по сплаті судового збору за перегляд рішення місцевого господарського суду в апеляційному порядку, у відповідності до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України відносяться на скаржника.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України,

Львівський апеляційний господарський суд, - ПОСТАНОВИВ:

1. Рішення господарського суду Львівської області від 15.01.2015 р. у справі №914/107/14 залишити без змін, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Укртранснафта» в особі філії «Придніпровські магістральні нафтопроводи» ПАТ «Укртранснафта» - без задоволення.

2. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

3. Постанова може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України в порядку та строки, передбачені статтями 109-110 Господарського процесуального кодексу України.

4. Справу № 914/107/14 повернути господарському суду Львівської області.

повний текст постанови підписано 27.03.2015 р.

Головуючий суддя Давид Л.Л.

Суддя Гриців В.М.

Суддя Кордюк Г.Т.