ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р. Справа № 911/226/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-буд»

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю

"Компанія "Гомеопатичні технології"

про стягнення 88 340,39грн

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Коваль О.С. (довіреність №3 від 18.11.2014);

від відповідача - Губерський К.С. (довіреність б/н від 17.11.2014)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Імперіал-буд " (далі - ТОВ «Імперіал-буд») звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гомеопатичні технології" (далі - ТОВ "Компанія "Гомеотех") про стягнення 88 340,39грн у т.ч.:

- 80 000,00грн - основна заборгованість;

- 440,55грн - проценти за період з 17.10.2014 по 22.12.2014;

- 3 934,24грн - пеня за період з 17.10.2014 по 22.12.2014;

- 3 965,60грн - втрати від інфляції за період з 17.10.2014 по 22.12.2014.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на те що, відповідачем порушено зобов'язання за договором підряду №06/03-14-4 від 06.03.2014 в частині проведення оплати за виконані роботи у встановлений договором строк (а.с.2-7).

Відповідач у справі - ТОВ "Компанія "Гомеотех" у своєму відзиві просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що:

- позивачем виконані роботи з порушенням строку їх виконання, передбаченого умовами договору;

- акти №КБ-2 та довідка №КБ-3 позивачем не направлялись, у зв'язку з чим позивачем направлена претензія щодо порушення строку виконання робіт та застосування до позивача штрафних санкцій за порушення зобов'язань;

- фактично роботи виконані лише 04.07.2014, тобто з порушенням строку, встановленого п. 2.1 договору.

Представник позивача позовні вимоги підтримав у повному обсязі, представник відповідача щодо заявлених вимог заперечував та просив у позові відмовити у повному обсязі.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

06.03.2014 між сторонами у справі ТОВ "Компанія "Гомеотех" (далі - замовник) та ТОВ "Імперіал-буд" (далі - підрядник) укладено договір № 06/03/14-4 (а.с.16-22, далі - договір) (а.с.16-22).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору підрядник в порядку та на умовах вказаного договору, з використанням власних інструментів та обладнання, зобов'язується на свій ризик виконати та передати замовнику комплекс робіт згідно договірної ціни (додаток №1) до вказаного договору, що включає в себе наступні види робіт (далі - роботи): влаштування бетонних підлог на об'єкті «Адміністративно-виробничий комплекс» по вул. Сулими в смт. Глеваха, Васильківського району Київської області, а замовник зобов'язується прийняти і оплатити виконані підрядником роботи (п. 1.1 договору).

Згідно з п. 2.1 договору підрядник зобов'язується приступити до виконання робіт та завершити виконання робіт у строки, передбачені пунктами 2.1.1 та 2.1.2 договору.

Пунктом 2.1.1 договору передбачено, що підрядник зобов'язується приступити до виконання робіт, передбачених даним договором, протягом одного робочого дня з моменту настання останньої з перерахованих подій:

- передачі замовником фронту робіт;

- передачі замовником затвердженої проектної документації;

- перерахування авансового платежу, визначеного п. 5.2.1 договору.

Сторони погодили, що роботи повинні бути виконані підрядником протягом 16 робочих днів з початку їх виконання (п. 2.1.2 договору).

Крім того, сторони досягли домовленості, що замовник може прийняти рішення (з обов'язковим повідомленням підрядника) про уповільнення строків виконання робіт із внесенням відповідних змін у договір, при цьому, замовник зобов'язується компенсувати додаткові витрати підрядника, пов'язані з уповільненням темпу виконання робіт, простоєм будівельної техніки, робітників підрядника (п. 2.2 договору).

Відповідно п. 5.1 договору його сума на момент укладення складає 1362171,28грн, включаючи ПДВ 20% - 227 028,55грн.

Пунктом 5.1.1 договору передбачено, що його сума визначається на підставі додатку №1 до договору «Договірна ціна» та підлягає уточненню по факту завершення виконання підрядником робіт, визначених договором, виходячи з фактичного об'єму виконаних робіт (динамічна договірна ціна).

Згідно з п. 5.2 договору замовник проводить платежі підряднику у наступному порядку:

- аванс у розмірі 70% від суми договору, що складає 953 519,90грн, включаючи ПДВ 20% - 158 919,99грн, перераховуються замовником протягом 15 банківських днів з моменту укладення договору ( п. 5.2.1 договору);

- розрахунок за виконані роботи, з пропорційним врахуванням суми сплаченого авансу, здійснюється замовником щомісячно протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання відповідних актів №КБ-2в та довідок №КБ-3 (п. 5.2.2 договору).

Приписами пп. 6.1-6.2 договору передбачено, що достатнім письмовим повідомленням замовника про готовність до прийому-передачі виконаних підрядником робіт сторони вважають подачу підрядником відповідних актів №КБ-2в та довідок №КБ-3; замовник приймає виконані належним чином підрядником роботи/їх окремий вид/етап по факту їх завершення шляхом підписання актів №КБ-2в та довідок №КБ-3, які є підставою для розрахунків.

Як визначено договором, підрядник протягом 2 робочих днів з дати завершення робіт (їх окремого виду, етапу) готує два примірники акту №КБ-2в та два примірники довідки №КБ-3 із зазначенням в них обсягу та вартості виконаних робіт, підписує їх і надсилає замовнику, а останній упродовж 3 робочих днів після отримання від підрядника актів №КБ-2в і довідок №КБ-3 зобов'язаний прийняти виконані належним чином роботи, їх окремий вид, етап підписати акти №КБ-2в і довідки №КБ-3 та повернути підряднику один примірник підписаного акту №КБ-2в та один примірник підписаної довідки №КБ-3, або надати підряднику мотивовану письмову відмову в підписанні актів №КБ-2в і довідок №КБ-3 (п.п. 6.3-6.4 договору).

Також, пунктом 6.4 договору передбачено, що у разі, якщо упродовж 3 робочих днів після отримання актів №КБ-2в і довідок №КБ-3 замовник не підпише акти №КБ-2в та довідки №КБ-3 або не надасть мотивовану письмову відмову у їх підписанні, такі акт №КБ-2в та довідки №КБ-3 вважаються дійсними з одним підписом підрядника, а роботи/їх окремий вид вважаються прийнятими та такими, що виконані належним чином, з належною якістю, та, відповідно, підлягають оплаті у строки, зазначені у договорі.

Відповідно до п. 11.1 вказаний договір вважається укладеним і набирає чинності з дати його підписання сторонами та скріплення печатками сторін і діє до 31.12.2014 включно, але у будь-якому випадку до повного виконання сторонами взятих на себе зобов'язань за вказаним договором.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем листом №1092 від 03.07.2014 надіслано на адресу відповідача, що підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с.33) та фіскальним чеком (а.с.34) для підписання акт приймання робіт за травень 2014 року КБ-2В (а.с.28-31) та довідку про вартість робіт та витрат КБ-3 на суму 1 340 321,20грн (а.с.32). Відповідний лист отриманий відповідачем 08.07.2014, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення за №919 (а.с.35).

Як вбачається з відповіді на такий лист за вих. №73 від 09.07.2014, відповідач відмовився підписувати вказані акт КБ-2В та довідку КБ-3, оскільки не погодився з відображеними у акті та довідці обсягами та цінами, а також відображенням матеріалу, який використаний при виконанні роботи. При цьому, відповідач просив подати акт виконаних робіт у відповідності до укладеного договору та узгодженою сторонами договірної ціни (а.с.90-91).

Надіслання вказаного листа підтверджується описом вкладення у цінний лист (а.с.92) та повідомленням про вручення поштового відправлення за №744 (а.с.94), відповідно до якого вказане відправлення отримано позивачем 15.07.2014.

16.07.2014 відповідач знов звернувся до позивача з листом за вих. №76 з вимогою подати на розгляд акт виконаних робіт згідно договору та договірної ціни (а.с.95-96). Направлення відповідного листа позивачу підтверджується фіскальним чеком №7937 від 16.07.2014 та описом вкладення до нього (а.с.98); такий лист отриманий позивачем, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення, 21.07.2014 (а.с.97).

31.07.2014 листом за вих. №82 від 31.07.2014 відповідач звернувся до позивача з вимогою повідомити причини не подання документів та коректного акту виконаних робіт за договором (а.с.99). Направлення такого листа позивачу підтверджується фіскальним чеком №6685 від 31.07.2014 (а.с.102) та описом вкладення у цінний лист (а.с.101); позивачем такий лист отримано 04.08.2014, як вбачається з повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.100).

Також, у подальшому сторони з приводу підписання таких документів неодноразово листувались (а.с.103-113). При цьому, у листі від 04.09.2014 за вих. №99 відповідач також, посилаючись на проведені експертні дослідження та випробування, вказував на неналежну якість робіт (а.с.110-111).

Як свідчать матеріали справи, акт приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В та довідка про вартість виконаних будівельних робіт та витрат за формою КБ-3 підписані сторонами 10.10.2014 (а.с.115-122), відповідно до яких вартість виконаних будівельних робіт складає 1 340 321,20грн.

Відповідачем сплачено за вказані роботи загалом 1 260321,20грн, що підтверджується платіжними дорученнями (а.с.41-44) та випискою з рахунку позивача (а.с.45).

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати виконаних за договором робіт, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством та умовами договору за порушення зазначених зобов'язань.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений договір за своєю правовою природою є договором підряду, у зв'язку з чим до відносин сторін у справі підлягають застосуванню спеціальні норми, які регулюють підрядні відносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Згідно ч. 4 ст. 882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами; у разі відмови однієї із сторін від підписання акта про це вказується в акті і він підписується другою стороною. При цьому, акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Враховуючи умови, визначені п.5.2 договору, остаточні розрахунки за виконані роботи мали бути здійснені відповідачем протягом 5-ти банківських днів з моменту підписання актів №КБ-2в та довідок №КБ-3, а, отже, враховуючи, що вказані акт та довідка підписані 10.10.2014 останнім днем строку виконання зобов'язання з оплати є 17.10.2014.

Однак, відповідачем не виконані взяті на себе зобов'язання з оплати прийнятих робіт, хоча строк виконання такого зобов'язання настав; заборгованість за виконані роботи складає 80 000,00грн.

Доводи відповідача про те, що позивачем виконані роботи з порушенням строку їх виконання, передбаченого умовами договору, не позбавляють відповідача обов'язку оплатити прийняті роботи.

З урахуванням того, що аванс у розмірі 70 %, що складає 953 519,90грн сплачений відповідачем у повному обсязі 27.03.2014 (12.03.2014 - 700 000грн, 27.03.2014 - 253 519,90грн), роботи, з урахуванням п.2.1.2 договору, мали бути виконані до 18.04.2014 включно. При цьому, посилання позивача на те, що строк виконання робіт потрібно рахувати з моменту сплати додатково ще 100 000грн 13.05.2014, не прийняті судом до уваги, оскільки за умовами договору розмір авансу складає 953 519,90грн, що не змінено сторонами у встановленому порядку і саме із сплати цієї суми авансу, що мало місце 27.03.2014, розпочинає перебіг строку виконання робіт за умовами договору.

Так, як визначено ч.2 ст.854 ЦК України, підрядник має право вимагати виплати йому авансу лише у випадку та в розмірі, встановлених договором.

Згідно ч. 1 ст.654 ЦК України, зміна договору вчиняється у такій самій формі, що й договір, що змінюється, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Доказів внесення змін до договору в частині визначення розмірі авансу, встановленого п.5.2.1 договору, у письмовій формі, у якій укладено договір, не надано.

Поряд з цим, відповідно до ст.531 ЦК України, боржник має право виконати свій обов'язок достроково, якщо інше не встановлено договором, актами цивільного законодавства або не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Укладеним сторонами договором не передбачено заборону на дострокову оплату робіт, у т.ч. часткову.

Таким чином, посилання відповідача на порушення строків виконання робіт, з огляду на не подання позивачем доказів не виконання відповідачем інших умов, визначених п.2.1.1 договору, за яких позивач мав приступити до виконання робіт, та направлення акту виконаних робіт вперше позивачем лише у липні 2014 року, є таким, що заслуговує на увагу.

Однак, порушення строку виконання робіт не є підставою для відмови від оплати робіт.

Так, як визначено ст.849 ЦК України, замовник має право у будь-який час перевірити хід і якість роботи, не втручаючись у діяльність підрядника. При цьому, як визначено ч.2 цієї норми, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим, замовник має право відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків. Також, як визначено ч.4 цієї норми, замовник має право у будь-який час до закінчення роботи відмовитися від договору підряду, виплативши підрядникові плату за виконану частину роботи та відшкодувавши йому збитки, завдані розірванням договору.

Таким чином, відповідач, вважаючи, що роботи не будуть виконані у строк мав право відмовитись від договору.

Як вбачається з листа від 09.07.2014 №73 (а.с.90), відповідач вказував на те, що відмовляється від договору і вважає його розірваним з 09.07.2014. Між тим, такий лист направлений позивачу вже після того, як ним направлений акт та фактично виконані роботи, що суперечить положення ч.3,4 ст.849 ЦК України, які надають право замовнику відмовитись від договору до закінчення робіт.

Також, у адресованих позивачу листах відповідач вказує не неналежну якість роботи, що виконана, однак, оскільки такі листи датовані раніше - вересень 2014 року, ніж підписаний акт сторонами - 10.10.2015 (а.с.115-118) і такий акт підписаний без зауважень щодо якості та обсягів, ціни робіт, суд вважає, що сторонами узгоджені відповідні питання, у т.ч. щодо якості таких робіт (окрім прихованих недоліків, які можуть бути виявлені пізніше прийняття робіт).

Крім того, у відзиві на позов відповідач посилався на його право утримати суму штрафних санкцій, нарахованих за порушення строку виконання робіт, з кінцевого розрахунку з позивачем.

Судом встановлено, що умови укладеного сторонами договору, передбачають відповідальність у вигляді неустойки у розмірі 1% від вартості не виконаних робіт за кожен день прострочення. При цьому, сторонами розмір неустойки обмежено шляхом зазначення у договорі, що її розмір не може становити більше 20% від суми договору (п.8.1 договору). Поряд з цим, п.8.5 договору передбачено, що замовник має право в односторонньому порядку застосовувати штрафні санкції шляхом утримання з належної до сплати підряднику суми при здійсненні кінцевих розрахунків з підрядником.

Разом з тим, відповідачем не надано доказів направлення відповідачу у письмові формі листа (повідомлення тощо) про зарахування (утримання) його зобов'язання з оплати робіт (повністю або у певній частині) із зобов'язанням позивача сплатити неустойку у певній частині, щоб могло свідчити про намір відповідача на припинення відповідних однорідних зустрічних грошових зобов'язань, які виникли в силу укладеного сторонами договору, згідно із ст. 601 ЦК України.

Так, у поданих листах відповідача, адресованих позивачу (а.с.87,90-91,95-96,99,103,106-107,110-111) відповідач лише вказує позивачу на наявність у нього права як замовника на застосування штрафних санкцій та те, що при здійсненні кінцевих розрахунків з належної до виплати суми буде утримано неустойку, однак, не вчиняє дій, направлених на припинення свого зобов'язання з оплати робіт у певній частині. Між тим, зарахування зустрічних однорідних вимог, як вбачається із змісту ч.2 ст.601 ЦК України, може здійснюватись за заявою однієї сторони.

Так, заява про зарахування зустрічних однорідних вимог фактично є одностороннім правочином, направленим на припинення цивільних прав та обов'язків сторін у відповідних зобов'язаннях (зобов'язання сплатити вартість виконаних робіт, у якому позивач є кредитором, а відповідач - боржником та зобов'язання сплатити неустойку внаслідок порушення строку виконання робіт, у якому відповідач є кредитором, а позивач - боржником), які виникли в силу укладення договору, який є двостороннім, з огляду на наступне.

Згідно ч. 1,2 ст.202 ЦК України, правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків; правочин може бути одностороннім та дво- чи багатостороннім (договір).

Відповідно до ч.1 ст.509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку; в силу ч.1 ст.510 ЦК України, сторонами у зобов'язанні є боржник і кредитор. Як визначено ч.2 ст.626 ЦК України, договір є одностороннім, якщо одна сторона бере на себе обов'язок перед другою стороною вчинити певні дії або утриматися від них, а друга сторона наділяється лише правом вимоги, без виникнення зустрічного обов'язку щодо першої сторони; договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Не вчинення позивачем дій, направлених на припинення зобов'язання з оплати внаслідок зарахування, свідчить і подання відповідачем позову до господарського суду м.Києва про стягнення з ТОВ «Імеріал-буд» штрафних санкцій у розмірі 272 434,26грн за порушення строку виконання робіт, за яким порушено провадження у справі №910/25939/14, факти, встановлені рішенням у якій не взяті до уваги у даній справі, зважаючи на те, що таке рішення на момент прийняття рішення у даній справі не набрало законної сили і є об'єктом апеляційного перегляду.

Оскільки відповідач в установленому порядку та формі не заявив про припинення відповідних зобов'язань зарахуванням, тобто не реалізував своє право на утримання, відсутні підстави вважати, що зобов'язання з оплати виконаних робіт у сумі наявного боргу - 80 000,00грн на даний час є припиненим, у зв'язку з чим заявлені вимоги в частині стягнення основного боргу у відповідному розмірі є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача 440,55грн процентів за період з 17.10.2014 по 22.12.2014, а також 3965,60грн втрат від інфляції за період з 17.10.2014 по 22.12.2014, нарахованих на заборгованість у розмірі 80 000,00грн, суд вважає частково обґрунтованими, оскільки позивачем неправильно визначено початкову дату періоду прострочення відповідачем зобов'язання з оплати.

Так, зобов'язання можна вважати простроченим лише з наступного дня за останнім днем строку, встановленим для оплати - за умовами договору - 5 банківських днів з моменту підписання акту та довідки.

Враховуючи, що довідка та акт підписані 10.10.2014, а перебіг строку, в силу ст.253 ЦК України, починається з наступного дня наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок (у даному випадку - настання події, якою є підписання акту та довідки), останнім днем строку розрахунку є 17.10.2014, отже, простроченим зобов'язання є з 18.10.2014.

За таких обставин, розмір процентів за розрахунком суду, з урахуванням заявленого позивачем періоду (до 22.12.2014) становить 433,97грн за період з 18.10.2014 по 22.12.2014.

Таким чином, вимоги в частині стягнення процентів підлягають задоволенню у сумі 433,97грн; в частині стягнення 6,58грн процентів слід відмовити.

Розмір втрат від інфляції за розрахунком суду за період з 18.10.2014 по 22.12.2014 складає 4 000,00грн, що більше ніж заявлено. Однак, враховуючи, що у суду відсутні підстави для виходу за межі позовних вимог, втрати від інфляції підлягають стягненню у сумі 3965,60грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 3934,24грн пені, нарахованої за період з 17.10.2014 по 22.12.2014 на заборгованість у розмірі 80 000,00грн.

Відповідні вимоги є частково мотивованими з наступних підстав.

Як визначено у договорі, у випадку несвоєчасної оплати замовником робіт, замовник зобов'язується виплатити підряднику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченого платежу за кожен день прострочення (п. 8.6 договору).

Розмір пені, визначений договором, не перевищує максимального розміру пені, встановленого Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань»; пеня позивачем обрахована з урахуванням вимог ч.6 ст.232 ГК України.

Проте, позивачем, як вже вказувалось, невірно визначено початкову дату прострочення виконання зобов'язання. За розрахунком суду розмір пені, що підлягає стягненню за період з 18.10.2014 по 22.12.2014 становить 3 879,45грн, у задоволенні 54,79грн пені суд відмовляє.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача у сумі 1 765,58грн.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "Гомеопатичні технології" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Імперіал-буд" 80 000,00грн основної заборгованості, 3965,60грн втрат від інфляції, 433,97грн процентів, 3879,45грн пені, а також 1765,58грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 6,58грн процентів та 54,79грн пені відмовити.

4. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 01.04.2015

Суддя Ейвазова А.Р.