КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Справа№ 910/22134/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Чорногуза М.Г.

суддів: Мальченко А.О.

Рудченка С.Г.

при секретарі судового засідання: Кац О.В.,

за участю представників сторін:

від позивача: Холодар К.В. довіреність № 15 від 30.01.15р.;

від відповідача: Кебал І.В. довіреність № б/н від 30.12.14р.;

розглянувши матеріали апеляційної скарги Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

на рішення Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 року

у справі № 910/22134/14 (суддя - Грєхова О.А.)

за позовом ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ"

до Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною

про стягнення 203 294,23 грн.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ "ОТП ЛІЗИНГ" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною (ДП «Укрекоресурси») про стягнення 203 294,23 грн. (т. І, а.с. 5-7).

Рішенням Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі № 910/22134/14 позов задоволено частково (т. І, а.с. 130-140).

ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною звернулося з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у справі №910/22134/14 та прийняти нове, яким відмовити у позові.

Апеляційна скарга ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною мотивована тим, що наслідком відмови (розірвання) Позивача (що підтверджується листом Позивача та матеріалами виконавчого провадження, які підтверджують вилучення предмету лізингу) від Договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність відповідачу і, відповідно відсутність права вимагати його оплати.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 29 січня 2015 року апеляційну скаргу ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною у справі №910/22134/14 прийнято до провадження та призначено до розгляду у складі колегії суддів: у складі колегії суддів: головуючий - Шевченко Е.О., судді - Зеленін В.О.,Синиця О.Ф.

Розпорядженням Керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09-52/308/15 від 23.03.2015р. призначено повторний автоматичний розподіл справи №910/22134/14.

Згідно довідки про повторний автоматичний розподіл справи між суддями від 23 березня 2015 року справу №910/22134/14 передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий - Чорногуз М.Г., судді - Агрикова О.В., Рудченко С.Г.

Розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року у зв'язку із перебуванням судді Агрикової у відпустці, склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Андрієнко В.В., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 23 березня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №910/22134/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 23 березня 2015 року оголошено перерву до 31 березня 2015 року, відповідно до вимог статті 77 ГПК України.

Згідно з розпорядженням Заступника голови Київського апеляційного господарського суду від 31.03.2015 року у зв'язку з перебування судді Андрієнка В.В. у відпустці, склад суду змінено на - головуючий суддя: Чорногуз М.Г., судді: Мальченко А.О., Рудченко С.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31 березня 2015 року вказана колегія суддів прийняла справу №910/22134/14 до свого провадження.

В судовому засіданні 31 березня 2015 року представник ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною надав суду свої пояснення, в яких просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року у справі №910/22134/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у позові.

Представник ТОВ «ОТП Лізинг» в судовому засіданні 31 березня 2015 року надав суду свої пояснення в яких проти апеляційної скарги заперечував, просив рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/22134/14 залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Згідно з частиною першою статті 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

У відповідності до вимог ч. 2 ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши юридичну оцінку фактичних обставин даної господарської справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції норм процесуального та матеріального права встановила наступне.

30 квітня 2013 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "ОТП Лізинг" та ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною було укладено договір фінансового лізингу №860 - FL (т. І, а.с. 8-24).

Лізингодавець за даним договором - ТОВ "ОТП Лізинг", а Лізингоодержувач - ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною.

Відповідно до п.1.1 Договору №860 - FL: згідно з цим Договором лізингодавець на підставі Договору купівлі-продажу (поставки) зобов'язується набути у власність лізингодавця і передати на умовах фінансового лізингу у тимчасове володіння та користування майно (предмет лізингу), наведене у специфікації (Додаток №1 до Договору), а лізингоодержувач зобов'язується прийняти предмет лізингу та сплачувати лізингові платежі згідно з умовами цього Договору.».

Згідно п. 1.2 Договору №860 - FL, строк користування лізингоодержувачем предметом лізингу складається з періодів (місяців) лізингу згідно з графіком сплати лізингових платежів (Додаток 2 до Договору) та починається з дати підписання сторонами акту приймання-передачі предмета лізингу за формою, встановленою лізингодавцем.

Пунктом 3.1 Договору №860 - FL передбачено, що приймання лізингоодержувачем предмета лізингу в лізинг оформляється шляхом складання акту приймання-передачі, що підтверджує якість, комплектність, справність, належний стан предмета лізингу і відповідність предмета лізингу техніко-економічним показникам, встановленим лізингоодержувачем умовам і специфікаціям, та умовам Договору.

Згідно з п. 6.2 Договору №860 - FL, лізингові платежі складаються з авансового лізингового платежу, який включає суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу, а також чергових лізингових платежів, кожен з яких включає: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу; винагороду лізингодавця у зв'язку з передачею у лізинг предмет лізингу.

Складові лізингових платежів, їх суми та дати платежів визначені в графіку згідно з Додатком 2 до Договору, який є невід'ємною його частиною (п. 6.3 Договору №860 - FL).

Згідно з п. 6.6 Договору №860 - FL, кожний черговий лізинговий платіж лізингоодержувач зобов'язаний сплачувати не пізніше дати вказаної в Додатку 2.

Відповідно до п. 11.2 Договору №860 - FL, цей Договір може бути достроково розірваний лізингодавцем в односторонньому порядку шляхом направлення відповідного письмового повідомлення лізингоодержувачу у випадку, коли лізингоодержувач, зокрема, не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 (тридцяти) календарних днів з дня настання строку платежу, встановленого в Договорі.

На виконання пункту 3.1 Договору №860 - FL ТОВ «ОТП Лізинг» та ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною було підписано та скріплено печатками акт приймання - передачі до договору фінансового лізингу №860 - FL від 7 травня 2013 року. (т. І, а.с. 42).

В подальшому між сторонами були укладені Додаткові угоди до Договору фінансового лізингу№860 - FL. (т. І, а.с. 28-41).

Дані додаткові угоди стосувалися внесення змін до Додатку №2 до Договору фінансового лізингу№860 - FL (графік сплати лізингових платежів).

В позовній заяві ТОВ «ОТП Лізинг», обґрунтовуючи свої вимоги, вказує що ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною неналежним чином виконувала свої зобов'язання щодо сплати лізингових платежів, внаслідок чого утворилася заборгованість 175 664,48 грн.

Заперечуючи проти позовних вимог ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною зазначає, що предмет лізингу було вилучено з їхнього володіння, на підставі виконавчого напису нотаріуса, а тому відсутній обов'язок щодо сплати лізингових платежів, оскільки предмет лізингу не буде передано у власність в майбутньому.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дослідивши матеріали справи та апеляційної скарги ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 ЦК України, зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст.1 Закону України «Про фінансовий лізинг» фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі).

Згідно ч. 1 статті 7 Закону України «Про фінансовий лізинг» лізингоодержувач має право відмовитися від договору лізингу в односторонньому порядку, письмово повідомивши про це лізингодавця, у разі якщо прострочення передачі предмета лізингу становить більше 30 днів, за умови, що договором лізингу не передбачено іншого строку.

Аналогічні положення містяться в п. 11.2 Договору фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року.

13 червня 2014 року ТОВ «ОТП Лізинг» направлено ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною повідомлення, відповідно до тексту якого, ТОВ «ОТП Лізинг» повідомляє про розірвання Договору фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року у зв'язку із простроченням сплати лізингових платежів. (вих. №1705/06 від 11.06.2014р.), що підтверджується накладною №1857776 ТОВ «Текс Україна».

ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною отримано дане повідомлення 16 червня 2014 року, що відображено у вище зазначеній накладній.

Отже, Договір фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року розірвано в односторонньому порядку ТОВ «ОТП Лізинг» у зв'язку із простроченням сплати лізингових платежів.

Стосовно заявленої ТОВ «ОТП Лізинг» суми до стягнення з ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною колегія суддів вказує наступне.

Згідно із ст.16 Закону України «Про фінансовий лізинг» сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: а) суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; б) платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; в) компенсацію відсотків за кредитом; г) інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу.

Таким чином, сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Додатком 2 до Договору фінансового лізингу №860 - FL від 30 квітня 2013 року визначено графік сплати лізингових платежів (з урахуванням Додаткових угод).

В наданому розрахунку позовних вимог (додаток 8 до позовної заяви) ТОВ «ОТП Лізинг» вказує про наявність станом на 07.10.2014р. суми заборгованості щодо сплати лізингових платежів у розмірі 175 664,48 грн. за період з 25.03.2014 по 25.05.2014р., враховуючи часткову оплату у розмірі 36 564,33 грн.

Також даний розрахунок містить розподіл складових лізингових платежів на: нарахування на майно у сумі 99 974,31 грн. та нарахування винагороди у сумі 112 254,50 грн.

Аналогічний розподіл складових лізингових платежів міститься в п. 6.2 Договору фінансового лізингу №860 - FL від 30 квітня 2013 року, а саме на: суму, яка відшкодовує (компенсує) частину вартості предмета лізингу (нарахування на майно); винагороду лізингодавця у зв'язку з передачею у лізинг предмет лізингу №860 - FL від 30 квітня 2013 року (нарахування винагороди).

Господарським судом міста Києва в оскаржуваному рішенні правомірно відмовлено в задоволенні позовних вимог в частині стягнення вартості предмета лізингу у сумі 99 974,31 грн. виходячи з наступного.

Як було зазначено вище договір фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року було розірвано в односторонньому порядку ТОВ «ОТП Лізинг», тобто ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною не може отримати предмет лізингу у власність в майбутньому, відповідно до п. 12.1 Договору фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року.

Таким чином, стягнення лізингових платежів в частині відшкодувань вартості предмету лізингу є безпідставним, оскільки у ТОВ «ОТП Лізинг» відсутній обов'язок передати предмет лізингу, а у ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відсутній обов'язок відшкодовувати частину вартості предмета лізингу.

Враховуючи викладене вище, сума заборгованості за договором фінансового лізингу №860 - FL від 30 квітня 2013 року складає 75 690,17 грн. (175 664,48 грн. - сума заявленого позову - 99 974,31 грн. - сума відшкодувань частини вартості предмета лізингу = 75 690,17 грн.)

Крім суми основного боргу ТОВ «ОТП Лізинг» заявлено вимоги про стягнення штрафних санкцій за несвоєчасне сплату лізингових платежів.

Згідно ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до п. 9.2.1 Договору, за порушення обов'язку зі своєчасної сплати лізингових та інших платежів, передбачених Договором, лізингоодержувач сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ річних, що діяла у період такого порушення зобов'язань лізингоодержувачем за договором, нарахованої на суму непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, та відшкодовує всі збитки, завдані лізингоодержувачем лізингодавцеві, понад вказану пеню.

ТОВ «ОТП Лізинг» в розрахунку суми заборгованості визначено період за який стягується пеня а саме з 15.04.2014р. по 07.10.2014р. Проте, договір фінансового лізингу№860 - FL від 30 квітня 2013 року було розірвано в односторонньому порядку 16 червня 2014 року (дата отримання повідомлення про розірвання відповідного договору), а тому період за який повинна бути стягнута пеня визначається з 15 квітня 2014 року по 16 червня 2014 року, що відображено в оскаржуваному рішенні.

Також, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з висновком місцевого господарського суду, що нарахування 3 % річних та інфляційних втрат здійснюється на суму лізингових платежів в частині суми винагороди у розмірі 75 690,17 грн.

Провівши повторний математичний розрахунок за допомогою «калькулятора підрахунку ЛІГА:ЗАКОН», колегія суддів Київського апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що сума пені підлягає до стягнення 3391,51 грн., інфляційні витрати у розмірі 8815, 94 грн.,3 % річних - 1301, 83 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник вказує, що наслідком відмови (розірвання) Позивача (що підтверджується листом Позивача та матеріалами виконавчого провадження, які підтверджують вилучення предмету лізингу) від Договору є відсутність у позивача обов'язку надати предмет лізингу у майбутньому у власність відповідачу і, відповідно відсутність права вимагати його оплати.

Дана позиція ДП з питань поводження з відходами як вторинною сировиною відображена у висновках місцевого господарського суду, а саме судом першої інстанції відмовлено в стягненні лізингових платежів в частині відшкодувань вартості предмету лізингу.

Таким чином, відмова ТОВ «ОТП Лізинг» від договору фінансового лізингу №860 - FL від 30 квітня 2013 року звільняє від обов'язку сплати лізингових платежів в частині відшкодувань вартості предмету лізингу, проте не звільняє від обов'язку сплати лізингових платежів в частині суми винагороди.

У відповідності з пунктом 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статтею 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказування полягає не лише в поданні особами доказів, а й у доведенні їх переконливості, що скаржником зроблено не було.

Виходячи з вищевикладеного колегія суддів зазначає, що скаржник не надав суду достатніх доказів в розумінні статті 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, які б могли стати підставою для задоволення апеляційної скарги.

Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду стосовно встановлених обставин і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

З огляду на вищевикладене колегія суддів апеляційного господарського суду дійшла висновку, що місцевий господарський суд виконавши всі вимоги процесуального закону і всебічно перевіривши обставини, вирішив спір у відповідності з нормами матеріального права, в рішенні господарського суду міста Києва повно відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами дослідженими в судовому засіданні.

Рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/22134/14 підлягає залишенню без змін.

Апеляційна скарга Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на рішення господарського міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/22134/14 задоволенню не підлягає.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п. 1 ч.1 ст. 103, ст. 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1.Апеляційну скаргу Державного підприємства з питань поводження з відходами як вторинною сировиною на рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/22134/14 залишити без задоволення.

2.Рішення господарського суду міста Києва від 22 грудня 2014 року по справі №910/22134/14 залишити без змін.

3.Справу №910/22134/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття. Постанову Київського апеляційного господарського суду може бути оскаржено протягом 20 днів до Вищого господарського суду України у порядку, передбаченому ст. 109 ГПК України.

Головуючий суддя М.Г. Чорногуз

Судді А.О. Мальченко

С.Г. Рудченко