ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19 березня 2015 року Справа № 908/1249/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді Саранюка В.І. - доповідача у справі
суддівГольцової Л.А. Кочерової Н.О.
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Конструкторське бюро "Дніпровське"
на рішення від та на постанову відгосподарського суду Запорізької області 21.10.2014 Харківського апеляційного господарського суду 24.12.2014
у справі господарського суду№ 908/1249/14 Запорізької області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Конструкторське бюро "Дніпровське"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Супутник"
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Державна фінансова інспекція в Дніпровській області
простягнення 72 651,96 грн.
за участю представників сторін:

від позивача - не з'явилися

від відповідача - Доскач Г.С., Семеренко С.О.

від третьої особи - не з'явилися

В С Т А Н О В И В :

Рішенням господарського суду Запорізької області від 21.10.2014 у справі № 908/1249/14, залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014, відмовлено Публічному акціонерному товариству "Конструкторське бюро "Дніпровське" (Позивач) в задоволенні позовних вимог.

Не погоджуючись із вказаними судовими актами, Позивач звернувся з касаційною скаргою, в якій просить Вищий господарський суд України скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 21.10.2014, постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 у справі № 908/1249/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги Позивача.

В касаційній скарзі заявник вказує на порушення судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, зокрема статті 1212 Цивільного кодексу України, статті 42 Господарського процесуального кодексу України.

04.03.2015 Товариством з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче об'єднання Супутник" надано відзив на касаційну скаргу, в якій Відповідач просить залишити без задоволення касаційну скаргу, а рішення та постанову судів попередніх інстанцій без змін.

Заслухавши пояснення представників Відповідача, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з таких підстав.

Як встановлено судами попередніх інстанцій та підтверджується матеріалами справи, 14.12.2010 між Державним акціонерним товариством "Конструкторське бюро "Дніпровське", правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Конструкторське бюро "Дніпровське" (замовник) і ТОВ "Науково-виробниче об'єднання "Супутник" (виконавець) укладено договір № 23/Б на створення та передачу науково-технічної продукції - пультів для забезпечення урядовим зв'язком Президента України, відповідно до якого замовник замовляє, а виконавець зобов'язується виконати і здати замовнику дослідно-конструкторську роботу по створенню, виготовленню та передачі пультів спеціального зв'язку для забезпечення урядовим зв'язком Президента України у два етапи згідно з Календарним планом, який є невід'ємною частиною цього договору (додаток 2), а замовник прийняти виконані за договором роботи і оплатити їх вартість. Робота по створенню та передачі пультів спеціального зв'язку для забезпечення урядовим зв'язком Президента України є складовою частиною договору між ДАТ КБ "Дніпровське" та Державним управлінням справами (гензамовником).

Пунктом 3.1 договору передбачено, що загальна вартість робіт по створенню та передачі виробів, згідно з протоколом погодження договірної ціни (додаток 1), що є невід'ємною частиною цього договору, визначається у національній валюті України - гривні та становить 3 300 000,00 грн., у т.ч. ПДВ 550 000,00 грн.

Відповідачем підрядні роботи виконані та оплачені Позивачем у повному обсязі.

Державною фінансовою інспекцією в Дніпропетровській області проведена зустрічна звірка в ТОВ "НВО Супутник" з метою документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків з ПАТ КБ "Дніпровське" за період з 01.01.2011 по 31.08.2013, за результатами чого складена довідка від 11.11.2013 № 05-27/72-з та проведена ревізія фінансово-господарської діяльності ПАТ КБ "Дніпровське" за період з 01.01.2011 по 31.08.2013, за результатами чого складений акт від 10.12.2013 № 05-25/8.

В ході проведення зустрічної звірки встановлено завищення собівартості наданих послуг на створення та передачу науково-технічної продукції - пультів для забезпечення урядовим зв'язком Президента України, різниця між ціною відповідно до калькуляції до договору від 14.12.2010 № 23/Б, яка становить 3 300 000,00 грн. та фактичною ціною склала 72 651,96 грн. з ПДВ.

За результатами проведеної експертизи складений висновок експерта Державного науково-дослідного експертно-криміналістичного центру № 19/15-28 від 04.09.2014, за яким в об'ємі наданих документів документально підтверджується обсяг фактично виконаних робіт (наданих послуг) ТОВ "НВО Супутник" за договором від 14.12.2010 № 23/Б на суму 3300000,00 грн.; в об'ємі наданих документів нарахована заробітна плата працівникам, що були включені до планової калькуляції до договору від 14.12.2010 № 23/Б (Яланська Т.І., Сокол Н.Г. та Харлан Л.М.) документально підтверджується у розмірі 31 856,57 грн.; в об'ємі наданих документів нарахована заробітна плата працівникам, які фактично виконували умови договору від 14.12.2010 № 23/Б (Яланська Т.І., Сокол Н.Г., Харлан Л.М., Федец Н.П., Ткачук Н.О., Тимохова Г.І. та Вертепа Т.А.) документально підтверджується у розмірі 55 121,33 грн.

У квітні 2014 ПАТ "Конструкторське бюро "Дніпровське" звернулось до господарського суду Запорізької області з позовною заявою про стягнення з ТОВ "Науково-виробниче об'єднання Супутник" суми 72 651,96 грн. зайво сплачених грошових коштів, посилаючись на статтю 1212 Цивільного кодексу України.

Судами попередніх інстанцій, з позицією яких погоджується колегія суддів Вищого господарського суду України, відмовлено Позивачу в задоволенні позовних вимог.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачені підстави виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, цивільно-правовий договір. Правочин - це дія особи, спрямована на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків.

Згідно зі статтею 892 Цивільного кодексу України за договором на виконання науково-дослідних або дослідно-конструкторських та технологічних робіт підрядник (виконавець) зобов'язується провести за завданням замовника наукові дослідження, розробити зразок нового виробу та конструкторську документацію на нього, нову технологію тощо, а замовник зобов'язується прийняти виконану роботу та оплатити її.

У статті 853 даного Кодексу зазначено, що замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Як встановлено судами попередніх інстанцій підрядником виконано, а замовником прийнято без зауважень та оплачено підрядні роботи.

Відповідно до статті 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про: 1) повернення виконаного за недійсним правочином; 2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння; 3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні; 4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Суди попередніх інстанцій дійшли обґрунтованого висновку, що Відповідач отримав грошові кошти за виконання та здачу Позивачеві дослідно-конструкторської роботи по створенню, виготовленню та передачі пультів спеціального зв'язку для забезпечення урядовим зв'язком Президента України; грошові кошти отримані Відповідачем у якості оплати за отриману Позивачем продукцію, згідно з укладеним між сторонами договором № 23/Б від 14.12.2010, тобто кошти отримані Відповідачем при наявності відповідної правової підстави.

Таким чином кошти, отримані як оплата за виконані роботи за договором і набуті за наявності правових підстав, не можуть бути витребувані на підставі статті 1212 Цивільного кодексу України.

Відповідно до статті 2 Закону України "Про державну контрольно-ревізійну службу України" контрольно-ревізійна служба має право, зокрема: перевіряти в ході державного фінансового контролю грошові та бухгалтерські документи, звіти, кошториси й інші документи, що підтверджують надходження і витрачання коштів та матеріальних цінностей,

документи щодо проведення процедур державних закупівель, проводити перевірки фактичної наявності цінностей (коштів, цінних паперів, сировини, матеріалів, готової продукції, устаткування тощо); накладати у випадках, передбачених законодавчими актами, на керівників та інших службових осіб підконтрольних установ адміністративні стягнення; звертатися до суду в інтересах держави, якщо підконтрольною установою не забезпечено виконання вимог щодо усунення виявлених під час здійснення державного фінансового контролю порушень законодавства з питань збереження і використання активів; проводити на підприємствах, в установах та організаціях зустрічні звірки з метою документального та фактичного підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків для з'ясування їх реальності та повноти відображення в обліку підприємства, установи та організації, що контролюється; при виявленні збитків, завданих державі чи підприємству, установі, організації, що контролюється, визначати їх розмір у встановленому законодавством порядку.

Разом з цим розмір збитків підлягає доказуванню стороною та оцінці судом на загальних підставах за правилами, встановленими чинним процесуальним законодавством України, зокрема розділом V Господарського процесуального кодексу України.

Виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, з урахуванням того, що господарські суди у порядку статті 43 Господарського процесуального кодексу України всебічно і повно дослідили подані сторонами докази, усім доводам надали обґрунтовану та належну правову оцінку, проаналізували відносини сторін та правильно застосували до спірних правовідносин норми матеріального і процесуального права, відсутні підстави для зміни або скасування рішень судів попередніх інстанцій.

Доводи касаційної скарги не спростовують правильного висновку судів попередніх інстанцій, зводяться передусім до переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, передбачених статтями 111-5, 111-7 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 1115 - 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Конструкторське бюро "Дніпровське" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 21.10.2014 та постанову Харківського апеляційного господарського суду від 24.12.2014 у справі № 908/1249/14 залишити без змін.

Головуючий суддя В. Саранюк

Судді Л. Гольцова

Н. Кочерова