ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХЕРСОНСЬКОЇ ОБЛАСТІ
тел. /0552/ 49-31-78
Веб сторінка: ks.arbitr.gov.ua/sud5024/
_________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

24 березня 2015 р. Справа № 923/201/15

Господарський суд Херсонської області у складі судді Остапенко Т.А. при секретарі Івлевій В.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс", місцезнаходження: 73025, м. Херсон, вул. Радянська, буд. 39; ідентифікаційний код 03119055

до: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, місцезнаходження: АДРЕСА_1; ідентифікаційний номер НОМЕР_1

про стягнення 25081,50 грн. за договором підряду

за участю

представників сторін:

від позивача - Вальтер О.М. дов. № 10/15 від 12.01.2015 р.

від відповідача - не прибув

Товариство з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" м. Херсон (далі-позивач) звернувся з позовом до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 Херсонська область, Каланчацький район, с. Новокиївка (далі-відповідач) про стягнення 25081,50 грн. за договором підряду.

Позивач у судовому засіданні позовні вимоги підтримав у повному обсязі, обгрунтовуючи їх порушенням відповідачем ст. 51, 525, 534, 629, 610, 611 ЦК України, ст. 173-175, 193, 232 ГК України, договірних зобов'язань.

Відповідач у судове засідання не прибув, про причини неявки суд не повідомив, витребуваних судом документів не надав.

Відповідач про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, ухвала про порушення справи направлена рекомендованою поштою з повідомленням про вручення. До суду повернулося поштове повідомлення направлене на адресу відповідача з відміткою про відсутність адресата за вказаною адресою.

Відповідно до статті 75 ГПК України, справа розглядається без участі представника відповідача, за наявними в ній доказами, яких достатньо для вирішення спору по суті.

Справу розглянуто в судових засіданнях 12 та 24 березня 2015 року.

Статтями 42, 43 ГПК України встановлено, що господарський судовий процес здійснюється на засадах змагальності та рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом. При цьому принцип змагальності передбачає покладання тягаря доказування на сторони, покладання на них відповідальності за доведеність їхніх вимог чи заперечень; вимагає від сторін ініціативи та активності в реалізації їхніх процесуальних прав.

Відповідно до розділу V ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь у судовому процесі.

Господарський суд приймає до розгляду лише ті докази, які мають значення для справи. Питання про належність доказів вирішується судом. Належними визнаються докази, які містять відомості про факти, що входять у предмет доказування у справі, та інші факти, що мають значення для правильного вирішення спору. Допустимість доказів означає, що у випадках, передбачених нормами матеріального права, певні обставини повинні підтверджуватися певними засобами доказування. Письмовими доказами, в розумінні статті 36 ГПК України, є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору і повинні містити відомості, що мають значення для справи та виконані у формі, який дає змогу встановити достовірність документу.

Враховуючи викладене, суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для прийняття рішення. В судовому засіданні після закінчення розгляду справи оголошено вступну та резолютивну частини рішення з роз'ясненням процедури оскарження рішення та набрання ним законної сили, повідомлено про дату підготовки повного рішення.

Дослідивши надані докази, заслухавши пояснення представника позивача, суд -

в с т а н о в и в:

6 травня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Херсонавтотранс" (замовник) та ФОП ОСОБА_1 (підрядник) було укладено договір підряду № 101/10-09.

Відповідно до п. 1.1. Замовник доручає, а Підрядник приймає на себе зобов'язання на власний ризик та за власні кошти, з використанням власного інструменту виконати комплекс робіт: улаштування пандуса, в тому числі виготовлення та монтаж поручнів в кількості 2 (два), ремонтні роботи з улаштуванням туалету для мало мобільних груп населення, улаштування мереж водопостачання та каналізації (далі роботи) у відповідності до узгодженого кошторису та умов даного Договору, а Замовник зобов'язується прийняти та оплатити результати робіт.

Обсяг і зміст робіт, що підлягає виконанню, сторонами узгоджений та наведений у Додатку-1, який є невід'ємною частиною цього Договору. (п. 1.2. договору).

Пунктом 1.3. встановлено місце проведення робіт: АДРЕСА_2, на території будівля автостанції смт. Верхній Рогачик.

Договором встановлено, що підрядник зобов'язується виконувати роботу до 26 травня 2014 року з правом дострокового виконання (п. 3.1.)

Вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника та належна йому винагорода) визначаються згідно з договірною ціною у розмірі - 24 035 (двадцять чотири тисячі тридцять п'ять) гривень 50 копійок без ПДВ.

Кошторис робіт з урахуванням вартості матеріалів сторонами узгоджений та наведений у Додатку 2, який є невід'ємною частиною цього Договору.

Оплата здійснюється шляхом безготівкового перерахування грошових коштів на

рахунок Підрядника, а саме: авансовий платіж у розмірі - 17781,50 гривні перераховується не пізніше 2-х календарних днів з моменту підписання цього Договору. (п. 41-4.3 Договору); остаточний розрахунок з підрядником здійснюється протягом 5-ти робочих днів після здачі об'єкта замовнику і підписання акту прийому передачі виконання робіт.

Підрядник відповідно до договору взяв на себе зобов'язання виконати роботу в строк зазначений в п. З.1 цього Договору та негайно розпочати роботи з моменту отримання авансу, встановленого п.4.3. Договору. (п. 7.1.5, п. 7.1.9)

Замовник має право відмовитися від цього Договору та вимагати відшкодування збитків, якщо Підрядник вчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно не можливим; якщо під час виконання роботи стане очевидним, що вона не буде виконана належним чином, Замовник має право призначити Підряднику строк для усунення недоліків, а в разі невиконання Підрядником цієї вимоги - відмовитися від цього Договору та вимагати відшкодування збитків або доручити виправлення роботи іншій особі за рахунок Підрядника.

Пунктом 8.1. договору встановлено, що у випадку порушення своїх зобов'язань за цим договором сторони несуть відповідальність визначену цим договором та чинним законодавством.

Договір набуває чинності з моменту його підписання Сторонами і діє до моменту його остаточного виконання Сторонами, але в будь-якому випадку до 31 грудня 2014 року. (п. 9.1.)

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договорами виконав належним чином, перерахувавши авансовий платіж у розмірі - 17781,50 грн., що підтверджується платіжним дорученням №1956 від 07.05.2014 р. (а.с. 21).

Однак, всупереч п. 3.1., 7.1.5, 7.1.9. Договору, відповідач зобов'язання виконати роботу в строк, зазначений в п. 3.1 цього Договору, та негайно розпочати роботи з моменту отримання авансу, встановленого п.4.3. Договору, не виконав

28.05.2014 року відповідач надіслав на адресу позивача гарантійний лист, в якому гарантував виконання комплексу робіт по договору в строк до 06.06.2014 року, а у випадку порушення строку виконання зобов'язання - оплату штрафу у розмірі 5000 грн. (а.с. 17).

На підставі гарантійного листа, сторонами 28.05.2014 року укладена додаткова угода № 1 про продовження строку виконання робіт до 06.06.2014 року та внесено зміни до Договору, якими узгоджено відповідальність підрядника за порушення строків виконання робіт у вигляді штрафу в розмірі 5000 грн. (а.с. 18).

Відповідач в порушення умов договору та додаткової угоди свої зобов'язання не виконав.

23.06.2014 року сторонами укладена додаткова угода № 2 про розірвання договору підряду.

Відповідно до п. 2 додаткової угоди № 2 відповідач зобов'язався повернути позивачу авансовий платіж в сумі 17781,50 грн. до 24.06.2014 року та сплатити штраф у розмірі 5000 грн. до 26.06.2014 року.

Пунктом 3 додаткової угоди № 2 передбачений штраф у розмірі 3000 грн. у випадку порушення зобов'язання з повернення авансового платежу та оплати штрафу.

Відповідачем в рахунок погашення заборгованості було сплачено 100 грн. - 28.08.2014 року; 600 грн. - 03.10.2014 року, що підтверджується довідкою про стан розрахунків від 04.02.2015 №10/116 (а.с. 20). Зазначені кошти зараховано позивачем в оплату штрафу.

На момент звернення позивача до суду заборгованість відповідача становить 17781,50 грн. авансовий платіж та 7300 грн. штрафних санкцій.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 17781,50 грн. авансового платежу та 7300 грн. штрафних санкцій за договором підряду стали предметом судового розгляду у даній справі.

Між сторонами склались правовідносини підряду, які врегульовано параграфом 4 глави 61 ЦК України.

Статтею 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться .

Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України

За визначенням частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу. У договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення (ч. 1 ст. 843). Строки виконання роботи або її окремих етапів встановлюються у договорі підряду (ч. 1 ст. 846). Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854).

Частиною 2 ст. 849 ЦК України передбачено право замовника відмовитися від договору підряду та вимагати відшкодування збитків, якщо підрядник своєчасно не розпочав роботу або виконує її настільки повільно, що закінчення її у строк стає явно неможливим.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 3 ст. 653 ЦК України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни.

За ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Проте, відповідачем зобов'язання щодо повернення авансового платежу в сумі 17781,50 грн., в строки, узгоджені сторонами в додатковій угоді №2 не виконані.

Таким чином, аналіз зазначених норм права та фактичних обставин справи свідчить про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача авансового платежу в сумі 17781,50 грн. є доведеними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Згідно ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до ст. 230 ГК України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Частиною 4 ст. 231 ГК України встановлено наступне: у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг).

Обов'язок замовника сплатити штраф в сумі 5000 за порушення строку виконання робіт сторони узгодили в п. 8.4. договору, а штраф в сумі 3000 грн. за невиконання обов'язку щодо повернення авансового платежу - в п. 3 Додаткової угоди №2, якою договір підряду розірвано.

Разом з тим, необхідно зазначити, що в даному випадку розірвання договору не позбавило відповідача необхідності повернути авансовий платіж, та у випадку невиконання свого зобов'язання від сплати штрафу, саме за невиконання обов'язку з повернення авансового платежу, а не як штрафних санкцій за договором.

Враховуючи наведені норми права та встановлений факт порушення відповідачем строків виконання робіт, зобов'язання з повернення авансового платежу, суд визнає обґрунтованими вимоги позивача щодо стягнення з відповідача штрафів та задовольняє їх в сумі 7300 грн.

На підставі ст. 49 ГПК України, понесені позивачем витрати зі сплати судового збору в сумі 1827 грн. відшкодовуються йому за рахунок відповідача, з вини якого спір доведено до врегулювання в судовому порядку.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

в и р і ш и в:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, АДРЕСА_1, ідентифікаційний номер: НОМЕР_1 на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Херсонавтотранс» (ідентифікаційний код 03119055, місцезнаходження - 73025, м. Херсон, вул. Радянська, буд. 39, р/р.№ 3253 у ХОУАТ «Ощадбанк», МФО 352457, ІПН 30, свідоцтво платника ПДВ 200127067) 17781,50 грн. авансового платежу, 7300 грн. - штрафу та 1827 грн. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 30.03.2015 року

Суддя Т.А. Остапенко