КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Справа№ 927/9/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сітайло Л.Г.

суддів: Баранця О.М.

Пашкіної С.А.

при секретарі: Богатчук К.І.

за участю представників :

позивача - ОСОБА_2

відповідача - ОСОБА_3

розглянувши матеріали апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015 (суддя І.Г.Мурашко)

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5

до Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4

про стягнення 255544,98 грн.

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015 по справі №927/9/15 позовні вимоги задоволено частково. Стягнуто з Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_5 21000,00 грн. - боргу з орендної плати, 3217,07 грн. - відшкодування вартості послуг з теплопостачання, 544,00 грн. - відшкодування вартості послуг з утримання нежитлових приміщень, 276,92 грн. - відшкодування вартості послуг з вивезення твердих побутових відходів та їх знешкодження, 1778,58 грн. - судового збору.

Припинено провадження в частині визнання наданими послуг з оренди приміщення по договору оренди від 30.04.2012 за березень - травень 2014. В решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з рішенням, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги апелянт зазначив, що при ухваленні оскаржуваного рішення судом першої інстанції порушено та неправильно застосовано норми матеріального та процесуального права.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду 31.03.2015.

27 березня 2015 року від представника позивача, через відділ документального суду надійшов відзив на апеляційну скаргу.

В судове засідання 31.03.2015 з'явились представники позивача та відповідача.

Представник відповідача в судовому засіданні підтримав доводи, викладені в апеляційній скарзі та просив скасувати оскаржуване рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015.

Представник позивача в судовому засіданні заперечив проти доводів, викладених в апеляційній скарзі, та просив залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд, за наявними у справі та додатково поданими доказами, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги та перевіряє законність та обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Статтею 99 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі. Апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши, на підставі встановлених фактичних обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, апеляційний господарський суд встановив наступне.

30 квітня 2012 року між Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_5 (орендодавець, позивач) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_4 (орендар, відповідач) укладено договір № б/н.

Відповідно до умов Договору орендодавець передав, а орендар взяв в тимчасове володіння та користування нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа приміщення 89,6 м.кв. Приміщення знаходиться у володінні та користуванні орендодавця на підставі договору купівлі - продажу від 19.05.2008, посвідченого приватним нотаріусом Чернігівського міського нотаріального округу Борисовою Т.А., реєстровий номер 2479.

Згідно з п.п.3.1,3.2 Договору передача приміщення здійснюється за актом здачі-прийняття. Підписання акту свідчить про фактичну передачу в оренду та технічний стан приміщення, а також інженерного устаткування, на момент передачі цього приміщення в оренду. В момент підписання акту приймання орендодавець передає орендарю ключі від приміщення, після чого персоналу орендаря має бути забезпечений безперешкодний доступ у приміщення.

Пунктами 5.1, 5.5, 5.6 Договору встановлено, що загальний розмір орендної плати складає: 7000,00 грн. на місяць без ПДВ. Нарахування орендної плати починається з дня підписання акту прийому-передачі приміщення. Орендодавець зобов'язаний до 3 числа кожного наступного місяця надати орендарю акти наданих послуг, які останній зобов'язаний підписати протягом 3 робочих днів.

Відповідно до п. 5.2 Договору орендна плата сплачується орендодавцю в безготівковому порядку в національній валюті України (гривні) не пізніше 10 числа кожного поточного місяця, на підставі пред'явлених орендодавцем рахунків-фактур.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору 01.05.2012 позивач передав, а відповідач прийняв нежитлове приміщення за адресою: АДРЕСА_1. Загальна площа приміщення 89,6 м.кв.

Місцевим господарським судом встановлено, що позивач виставив відповідачу рахунки-фактури на загальну суму 21000,00 грн., а саме: рахунок № 7 від 01.03.2014 на суму 7000,00 грн. (за березень 2014), рахунок № 9 від 01.04.2014 на суму 7000,00 грн. (за квітень 2014), рахунок № 11 від 01.05.2014 на суму 7000,00 грн. (за травень 2014).

Згідно зі ст. 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ч. 2 ст. 11 ЦК України підставами для виникнення прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Згідно з ч. 6 ст. 283 ГК України, до відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

За договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк (ч. 1 ст. 759 ЦК України).

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі статтею 173 ГК України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до вимог ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Твердження апелянта щодо несвоєчасного виставлення рахунків, колегією суддів визнано безпідставним з огляду на наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, вищезазначені рахунки на оплату, разом з вимогою про погашення наявної заборгованості в сумі 25105,99 грн., позивач направив на адресу відповідача рекомендованим листом 29.05.2014. Однак, зазначений лист, з доданими документами повернуто відділенням поштового зв'язку без вручення адресату з відміткою "за закінченням терміну зберігання".

Статтею 530 ЦК України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, статтею 530 ЦК України не визначена форма пред'явлення вимоги кредитором, останній може здійснити своє право як шляхом надіслання платіжної вимоги-доручення, так і шляхом звернення до боржника з листом, телеграмою, надіслання йому рахунка (рахунка-фактури) тощо. Ухилення боржника від одержання на підприємстві зв'язку листа, що містив вимогу (відмова від його прийняття, нез'явлення на зазначене підприємство після одержання його повідомлення про надходження рекомендованого або цінного листа) не дає підстав вважати вимогу непред'явленою.

Враховуючи вищевикладене, колегія судів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги, в частині стягнення заборгованості з орендної плати в сумі 21000,00 грн., за період з березня 2014 по травень 2014, є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою (штрафом, пенею). Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожний день прострочення виконання.

Згідно з п. 5.2 Договору орендна плата сплачується орендодавцю в безготівковому порядку в національній валюті України (гривні) не пізніше 10 числа кожного поточного місяця на підставі пред'явлених орендодавцем рахунків-фактур.

Враховуючи, що рахунки - фактури на оплату наданих послуг направлено відповідачу 29.05.2014, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що прострочка з оплати вартості наданих послуг з оренди приміщення настала поза межами періоду нарахування пені. Таким чином, позовні вимоги в частині нарахування пені, не підлягають задоволенню.

Пунктом 6.1 Договору б/н від 30.04.2012 сторони погодили, що оплату за комунальні послуги (вода, електроенергія, опалення, охорона, ЖЕК і т. д.) орендар здійснює на підставі рахунків-фактур, квитанцій від постачальників послуг на ім'я орендодавця. Умовами договору (п.8.1) передбачено, що на орендаря покладено обов'язок своєчасно здійснювати комунальні платежі.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2012 між ТОВ фірма "ТехНова" та ОСОБА_5 укладено договір на постачання теплової енергії в гарячій воді № 1584.

Відповідно до умов вищезазначеного Договору ТОВ фірма "ТехНова" взяла на себе зобов'язання постачати позивачу теплову енергію в гарячій воді в потрібних йому обсягах для об'єктів, вказаних у додатку № 1 (магазину промислових товарів, опалювальною площею 89,6 м. кв., що знаходиться за адресою АДРЕСА_1), а позивач зобов'язався сплачувати одержану теплову енергію на розрахунковий рахунок ТОВ фірми "ТехНова" за встановленими тарифами (цінами) в терміни, на умовах та порядку постачання і сплати, передбачених договором.

Місцевим господарським судом встановлено, що станом на кінець травня 2014 існувала непогашена заборгованість в сумі 3217,07 грн., що в подальшому сплачена позивачем в повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2012 між Комунальним підприємством "ЖЕК - 2" (виконавець) та ОСОБА_5 (споживач) укладено договір про надання послуг з утримання будинків і споруд для власників (орендарів) нежитлових приміщень, вбудованих або прибудованих до житлових будинків №322.

Відповідно до умов договору №322 від 12.03.2012 виконавець надає послуги з утримання будинків і споруд (обслуговування внутрішньо будинкових систем електропостачання, систем холодного водопостачання та водовідведення та систем теплопостачання, аварійне обслуговування, дератизація і дезінфекція, обслуговування димовентиляційних каналів, поточний ремонт покрівель, несучих та захисних конструкцій, прибирання снігу/ зняття бурульок з дахів), а позивач, який згідно з договором, займає нежитлове приміщення загальною площею 89,6 м. кв. в житловому будинку № 30 по вул. Гетьмана Полуботка, своєчасно оплачує ці послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Місцевим господарським судом встановлено, що заборгованість за надані послуги з утримання нежитлових приміщень за період з вересня 2013 по травень 2014 склала 612,00 грн., та частково оплачена позивачем в сумі 544,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 01.03.2012 між Комунальним підприємством "АТП - 2528" Чернігівської міської ради (виконавець), Приватним підприємством «Гранпласт» (виконавець знешкодження) та ОСОБА_5 (споживач) укладено договір про надання послуг з вивезення, прийому та знешкодження побутових відходів № 1020.

Відповідно до умов договору №1020 від 01.03.2012 КП "АТП - 2528" зобов'язується надавати послуги з вивезення побутових відходів, ПП "Гранпласт" зобов'язується надавати послуги з прийому та знешкодження побутових відходів на полігоні ТПВ район Масани, згідно з рішенням виконкому Чернігівської міської ради № 25 від 19.02.2008 та схеми санітарного очищення, а споживач зобов'язався своєчасно оплачувати послуги за встановленими тарифами у строки та на умовах, передбачених договором.

Місцевим господарським судом встановлено, що за надані послуги за Договором №1020 від 01.03.2012 позивачу виставлялись рахунки на загальну суму 276,92 грн., які оплачені останнім в повному обсязі.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що обов'язок оплати за вищезазначені комунальні послуги, згідно з Пунктом 6.1 Договору б/н від 30.04.2012, покладається на відповідача, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду щодо часткового задоволення позовних вимог в цій частині (без врахування несплаченої позивачем заборгованості за послуги з утримання будинків і споруд в сумі 68,00 грн.)

Статтями 33, 34, 43 ГПК України передбачено, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Статтею 49 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що стороні, на користь якої відбулося судове рішення, господарський суд відшкодовує мито за рахунок другої сторони і в тому разі, коли друга сторона звільнена від сплати судового збору.

Враховуючи вищевикладене, апеляційний господарський суд приходить до висновку, що судом першої інстанції повно, всебічно та об'єктивно з'ясовано обставини справи, рішення ухвалено відповідно до норм матеріального та процесуального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для задоволення апеляційної скарги Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 та скасування рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 49, 99, 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи - підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а рішення Господарського суду Чернігівської області від 19.02.2015 по справі №927/9/15- без змін.

Матеріали справи №927/9/15 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Л.Г. Сітайло

Судді О.М. Баранець

С.А. Пашкіна

Повний текст постанови виготовлено та підписано 01.04.2015