КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. Справа№ 910/25475/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Гоголь О.Я. - представник

від відповідача: не з"явився

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 18.12.2014р.у справі № 910/25475/14 (суддя Ковтун С.А.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Європейський страховий союз"

до Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія"

про стягнення 44 027, 13 грн. в порядку регрессу

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Європейський страховий союз" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" про стягнення 44 027, 13 грн. в порядку регрессу.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 18.12.2014р. у справі №910/25475/14 позовні вимоги задоволено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, відповідач звернувся до суду з апеляційною скаргою, просить рішення місцевого суду скасувати та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог.

В обґрунтування апеляційної скарги скаржник посилається на те, що вартість матеріального збитку, завданого власнику транспортного засобу марки «Jеер Compas», державний реєстраційний номер АА 0455 ВК, визначена на підставі рахунку № 00002- 14/01/08 від 08.01.2014 року. Однак, рахунок № 00002-14/01/08 від 08.01.2014 року згідно вимог чинного законодавства не може бути визнано, як належний доказ розміру завданої матеріальної шкоди.

Скаржник зазначає: що відповідно до вимог п. 22.1. ст. 22 та ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» та ст. 7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність» страховик відшкодовує лише оцінену шкоду з урахуванням зносу, що визначена та розрахована уповноваженою на те особою та за результатами якої складено відповідний звіт (експертизу).

При цьому, в матеріалах справи наявний звіт (експертиза) про оцінку майна, що був долучений позивачем до позовної заяви.

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку від 22.01.2014 року вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Jеер Compas», державний реєстраційний номер АА 0455 ВК, внаслідок його пошкодження при ДТП (з урахуванням коефіцієнту фізичного зносу), складає 44 480,79 грн. з ПДВ (згідно ремонтної калькуляції № С13-1023 від 22.01.2014 року, що є додатком № 2 до звіту).

Апелянт посилається на п. 36.2 ст. 36 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», яким визначено про те, що у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його. Якщо відшкодування витрат на проведення відновлювального ремонту пошкодженого майна (транспортного засобу) з урахуванням зносу здійснюється безпосередньо на рахунок потерпілої особи (її представника), сума, що відповідає розміру оціненої шкоди, зменшується на суму визначеного відповідно до законодавства податку на додану вартість. При цьому доплата в розмірі, що не перевищує суми податку, здійснюється за умови отримання страховиком (у випадках, передбачених статтею 41 цього Закону, - МТСБУ) документального підтвердження факту оплати проведеного ремонту. Якщо у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, страховик (МТСБУ) не може оцінити її загальний розмір, виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється у розмірі шкоди, оціненої страховиком (МТСБУ). Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи (у тому числі шляхом перерахування коштів особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна), якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір та спосіб здійснення страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

При цьому, згідно наданих позивачем платіжних доручень N9 8805 від 17.03.2014 року, № 8789 від 12.03.2014 року, № 8556 від 166.01.2014 року вбачається, що виплата страхового відшкодування була проведена на рахунок ФОП Коваленко О.В., який не є платником ПДВ.

Ухвалою від 26.01.2015 року порушено апеляційне провадження у справі та визнано явку повноважних представників сторін в судове засідання обов'язковою.

Ухвалою від 05.03.2015 року розгляд справи відкладено на підставі ст. 77 ГПК України.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про час і місце розгляду справи повідомлений належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Відповідно до ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати необхідних заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Вислухавши думку представника позивача, дослідивши матеріали справи, колегія приходить до висновку про можливість розгляду справи у відсутності представника відповідача.

Розглянувши апеляційну скаргу, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши наявні матеріали справи, колегія встановила наступне:

15.04.2013 між ПАТ "Європейський страховий союз" (страховиком) та Момот Костянтином Борисовичем (страхувальником) укладено договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0105-0034-13-ТЗ.

За умовами договору страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля Джип Компас, державний номер АА0455ВК.

07.05.2013 між ПАТ "Українська транспортна страхова компанія" та Петруком Миколою Миколайовичем укладено договір обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів, оформлений полісом № АС/3647500, за яким страховик застрахував майнові інтереси страхувальника, пов'язані з експлуатацією транспортного засобу, а саме: автомобіля FORD FIESTA, державний номер АІ1220ЕЕ.

За умовами договору ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну становить 50 000 грн., франшиза становить 500 грн.

Згідно зі ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. ст. 525-526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином і в установлений строк відповідно до вказівок закону, акту планування, договору, а при відсутності таких вказівок -відповідно до вимог, що звичайно ставляться, одностороння відмова від виконання і одностороння зміна умов договору не допускаються, за винятком випадків, передбачених законом.

22.12.2013 на трасі Чернігів-Київ сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля FORD FIESTA, державний номер АІ1220ЕЕ, під керуванням Петрука Миколи Петровича, та автомобіля Джип Компас, державний номер АА0455ВК.

Постановою Броварського міськрайонного суду Київської області від 21.01.2014 встановлено, що особою, винною в скоєнні адміністративного правопорушення, є водій Петрук М.П.

Зазначена подія, відповідно до норм чинного законодавства України, була визнана страховим випадком, про що складено відповідні акти 2/3 від 13.01.2014 та 2/3-1 від 03.03.2014, за якими до виплати підлягає 44527,13 грн.

Платіжними дорученням №8805 від 17.03.2014, №8789 від 12.03.2014, №8556 від 16.01.2014 страхову суму в розмірі 41489,63 грн. перераховано фізичній особі-підприємцю Коваленку Олександру Всеволодовичу за ремонт автомобіля Джип Компас, державний номер АА0455ВК.

На суму 3037,50 грн. між ПАТ "Європейський страховий союз" та Момот Костянтином Борисовичем проведено залік зустрічних однорідних вимог.

Позивач звернувся до відповідача з регресною вимогою від 13.06.2014, однак дана вимога залишена відповідачем без задоволення.

Станом на день розгляду справи 44027,13 грн. (44527,13-500) відповідачем не погашено.

Відповідно до ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Пунктом 2 статті 1187 ЦК України передбачається, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі володіє транспортним засобом.

Згідно з ст. 38.2.3 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до страховика, якщо забезпечений транспортний засіб, що заподіяв шкоду, було встановлено та страховик був зобов'язаний, але не виплатив страхове відшкодування у порядку, встановленому цим законом.

Відповідно до статті 27 Закону України "Про страхування" та статті 993 ЦК України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частиною першою статті 1191 ЦК України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Крім того, статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Викладені в апеляційній скарзі доводи не підтверджені відповідними доказами, не спростовують правильності висновків місцевого суду та не можуть бути підставами для скасування рішення суду.

Відповідно до ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 ГПК України Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтуються на всебічному та повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Колегія не приймає до уваги доводи апеляційної скарги, з огляду на наступне, що згідно свідоцтва платника єдиного податку Серія А № 217170, ФОП Коваленко Олександр Всеволодович є платником податку.

Відповідно до Витягу з ЄДРПОУ видом діяльності є технічне обслуговування та ремонт автомобілів за замовленням населення.

Відповідно до п. 1, 3 ст. 196 Податкового кодексу України не є об'єктом оподаткування податок на додану вартість операції з надання послуг із страхування співстрахування або перестрахування особами, які мають ліцензію на здійснення страхової діяльності відповідно до закону, а також пов'язаних з такою діяльністю послуг страхових (перестрахових) брокерів та страхових агентів

Проте, господарські операції з купівлі-продажу запчастин та матеріалів на виконання робіт по ремонту КІЗ не ототожнюються з господарською операцією по виплаті страхового відшкодування, яка випливає з договору страхування.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлена до стягнення сума виплаченого страхового відшкодування, яка складається з вартості запасних частин транспортного засобу, що підлягають заміні. В даному випадку ПДВ нарахований по господарських операціях з придбання запчастин та матеріалів необхідних для відновлення автомобіля, що є об'єктом оподаткування податком на додану вартість та відповідає вимогам ст.ст. 180,185 Податкового кодексу України.

Тому страхове відшкодування здійснювалось без урахування ПДВ.

Оцінюючи вищенаведені обставини, колегія приходить до висновку, що рішення Господарського суду м. Києва обґрунтоване, відповідає обставинам справи і чинному законодавству, а отже підстав для його скасування не вбачається, у зв'язку з чим апеляційна скарга не підлягає задоволенню.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Українська транспортна страхова компанія" на рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2014р. у справі № 910/25475/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду м. Києва від 18.12.2014р. у справі № 910/25475/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/25475/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх