ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 925/233/15

За позовом фізичної особи - підприємця ОСОБА_1

до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2

про стягнення 6200 грн. 66 коп.

Суддя Дорошенко М.В.

Секретар судового засідання Хелис Н.М.

Представники сторін:

від позивача: особисто позивач ОСОБА_1;

від відповідача: особисто відповідач ОСОБА_3

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 звернулася до господарського суду Черкаської області з позовною заявою до фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 про стягнення 6200 грн. 66 коп., у тому числі: 6000 грн. боргу попередньої оплати, 180 грн. інфляційних нарахувань та 20 грн. 66 коп. три процентиідсотки річних.

Позивач також просить відшкодувати йому за рахунок відповідача 1827 грн. витрат на сплату судового збору та 500 грн. витрат на оплату послуг адвоката.

В обґрунтування позову позивач вказав на неналежне виконання відповідачем зобов'язань щодо передачі позивачу попередньо оплаченого ним товару за укладеним між сторонами договором купівлі-продажу від 09.01.2013 №001/13 та на не повернення відповідачем позивачу на вимогу останнього суми попередньої оплати у розмірі 6000 грн.

Ухвалою від 12.02.2015 господарський суд Черкаської області прийняв позовну заяву фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 до розгляду, порушив провадження у даній справі і призначив її розгляд у судовому засіданні на 9 годину 05.03.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

Ухвалою від 05.03.2015 господарський суд Черкаської області у зв'язку з нез'явленням представника відповідача в судове засідання, призначене на 05.03.2015, відклав розгляд справи на 9 годину 26.03.2015 у приміщенні господарського суду Черкаської області.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2015 за участю обох сторін, господарський суд Черкаської області за клопотанням відповідача оголосив перерву до 11 години 15 хвилин 01.04.2015.

У судовому засіданні, яке відбулося 01.04.2015 за участі обох сторін, позивач позов підтримав з викладених у ньому підстав, а відповідача визнав наявність заборгованості перед позивачем у сумі 6000 грн.

Дослідивши наявні у справі письмові докази, заслухавши пояснення сторін, господарський суд Черкаської області,

ВСТАНОВИВ:

9 січня 2013 року фізична особа - підприємець ОСОБА_3 як продавець і фізична особа - підприємець ОСОБА_1 як покупець уклали між собою договір купівлі-продажу №001/13 (а. с. 9-13, далі договір №001/13), згідно з п. 1 якого продавець зобов'язався передати покупцеві, а останній - прийняти у власність товар і оплатити його вартість на умовах попередньої оплати.

У додатку до договору №001/13 (а. с. 14) сторони визначили номенклатуру товару: пломба свинцева д. 10 мм і дріт пломбувальний 0,6*0,6 600 мм і його вартість.

Відповідно до п. 1 розділу "Передача товару" договору №001/13 продавець зобов'язався передати товар в тарі і/або в упаковці у спосіб, який забезпечує збереження товар за звичайних умов зберігання і транспортування на протязі трьох банківських днів з моменту надходження коштів від покупця.

У розділі "Cтрок дії даного договору" сторони визначили, що договір №001/13 діє до 31.12.213 і вважається автоматично пролонгованим на один календарний рік за відсутності претензій сторін по ньому.

1 грудня 2014 року на виконання договору №001/13, дія якого була пролонгована на 2014 рік, фізична особа - підприємець ОСОБА_1 за платіжним дорученням №648 (а. с. 20) перерахував фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 на його рахунок в установі банку 6000 грн. попередньої оплати за товар - пломби.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 у встановлений договором №001/13 строк - три банківські дні з моменту надходження коштів від покупця товар фізичній особі - підприємцю ОСОБА_1 не передав.

12 грудня 2014 року фізична особа - підприємець ОСОБА_1 надіслав фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 претензію від 11.12.2014 №11/12 з вимогою про повернення у семиденний строк 6000 грн. попередньої оплати.

Фізична особа - підприємець ОСОБА_3 претензію фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 від 11.12.2014 №11/12 залишив без відповіді і задоволення.

За прострочення повернення 6000 грн. попередньої оплати фізична особа - підприємець ОСОБА_1 нарахував фізичній особі - підприємцю ОСОБА_3 до сплати передбачені ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України інфляційні нарахування у сумі 180 грн. в три проценти річних у сумі 20 грн. 66 коп. за період прострочення з 22.12.2014 по 02.02.2014.

Частиною 1 ст. 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту.

Статтею 530 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частини 2 статті 625 ЦК України боржник, який построчив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У ст. 629 Цивільного кодексу України зазначено, що договір є обов'язковим для виконання.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з частинами 2 та 3 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати. На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 цього Кодексу від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Пленум Вищого господарського суду України у п. 5.2. своєї постанови від 17.12.2013 №14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" роз'яснив, що обов'язок боржника сплатити суму боргу з урахуванням індексу інфляції та процентів річних не виникає у випадках повернення коштів особі, яка відмовилася від прийняття зобов'язання за договором (стаття 612 ЦК України), повернення сум авансу та завдатку, повернення коштів у разі припинення зобов'язання (в тому числі шляхом розірвання договору) за згодою сторін або визнання його недійсним, відшкодування збитків та шкоди, повернення безпідставно отриманих коштів (стаття 1212 ЦК України), оскільки відповідні дії вчиняються сторонами не на виконання взятих на себе грошових зобов'язань, а з інших підстав.

З огляду на викладені вище обставини та норми законодавства, господарський суд прийшов до таких висновків.

Відповідач не виконав зобов'язання за договором №001/13 щодо передачі позивачу у власність попередньо оплаченого останнім товару на суму 6000 грн. в установлений цим договором строк. Відтак позивач в силу ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України вправі вимагати від відповідача повернення суми попередньої оплати у розмірі 6000 грн.

Повернення суми попередньої оплати за договором №001/13 не є наслідком порушення відповідачем грошового зобов'язання, оскільки ці дії вичиняються не на виконання грошових зобов'язань, а з підстав непередачі відповідачем позивачу попередньо оплаченого останнім товару.

Обов'язок щодо повернення грошових коштів, отриманих як передоплата, не можна розцінювати як грошове зобов'язання в розумінні статті 625 Цивільного кодексу України.

На суму попередньої оплати нараховуються проценти відповідно до статті 536 Цивільного кодексу України від дня, коли товар мав бути переданий, до дня фактичного передання товару покупцеві або повернення йому суми попередньої оплати. Договором може бути встановлений обов'язок продавця сплачувати проценти на суму попередньої оплати від дня одержання цієї суми від покупця.

Отже, вимога позивача про стягнення інфляційних нарахувань у сумі 180 грн. та трьох відсотків річних у сумі 20 грн. 66 коп. задоволенню не підлягає.

Аналогічного висновку щодо застосування вказаних вище норм матеріального права у подібних правовідносинах дійшов Верховний Суд України у своїй постанові від 26 вересня 2014 №3-90гс14.

За таких обставин позов підлягає задоволенню лише в частині стягнення 6000 грн. попередньої оплати.

Витрати позивача на оплату 1827 грн. судового збору підтверджуються платіжним дорученням від 20.01.2015 №7.

Витрати позивача на оплату послуг адвоката Бодашка О.О. у сумі 500 грн. підтверджуються підписаним позивачем і названим адвокатом актом приймання-передачі наданих послуг від 21.01.2015.

Частиною 5 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Таким чином, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України позивачу за рахунок відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог підлягає відшкодуванню 1767 грн. 88 коп. витрат на сплату судового збору і 483 грн. 82 коп. витрат на оплату послуг адвоката.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 82-84 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (АДРЕСА_1, 19601, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_1) на користь фізичної особи - підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_2, реєстраційний номер облікової картки платника податків НОМЕР_2) - 6000 грн. попередньої оплати, 1767,88 грн. витрат на сплату судового збору і 483 грн. 82 коп. витрат на оплату послуг адвоката..

У задоволені решти позову відмовити.

Це рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду у порядку та строки, передбачені розділом ХІІ Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено і підписано 06.04.2015.

СУДДЯ М.В. Дорошенко