КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа№ 910/3280/15-г

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Верховця А.А.

суддів: Остапенка О.М.

Шипка В.В.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою віцдповідальністю "ЕЛ.ЕН."

на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.02.2015р.

у справі № 910/3280/15-г (суддя Бондарчук В. В.)

за позовною заявою Товариства з обмеженою віцдповідальністю "ЕЛ.ЕН."

до 1) Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтернет Інвест",

2) Філіна Олександра Юрійовича

про зобов'язання вчинити дії

за участю представників:

від апелянта (ТОВ "ЕЛ.ЕН." ): Пазич К.В. - генеральний директор ТОВ "ЕЛ.ЕН." (наказ про призначення генерального директора №01-К від 01.09.2013р та протокол №1 загальних зборів учасників ТОВ "ЕЛ.ЕН." від 07.08.2013р.) та Ляшенко А.Г. - представник за довіреністю б/н від 25.12.2014р.

ВСТАНОВИВ:

ТОВ «ЕЛ.ЕН.» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Філіна Олександра Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» про припинення порушення прав інтелектуальної власності на знак для товарів і послуг за свідоцтвом України № 176609 та заборону використання позначення за свідоцтвом України № 176609 на знак для товарів і послуг.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 14.02.2015 року у справі №910/3280/15-г відмовлено у прийнятті позовної заяви ТОВ «ЕЛ.Ен.» на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Не погоджуючись з ухвалою суду, Товариство з обмеженою віцдповідальністю "ЕЛ.ЕН." звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати оскаржувану ухвалу та позовну заяву направити до господарського суду міста Києва для розгляду по суті.

Апеляційна скарга з урахуванням її змісту обґрунтована невірним застосуванням норм процесуального права, а саме: ст. ст. 1, 12, 62 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 року порушено апеляційне провадження у справі №910/3280/15-г, розгляд справи призначено на 24.03.2015 року.

В судовому засіданні 24.03.2015 року представники позивача вимоги та доводи апеляційної справи підтримали у повному обсязі, просять її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та направити справу на розгляд до господарського суду місита Києва.

Враховуючи те, що явка представників сторін у судове засідання не була визнана обов'язковою, в апеляційній скарзі заявник посилається лише на ті документи, що були предметом розгляду суду першої інстанції, приймаючи до уваги, що наявні поштові повідомлення свідчать про отримання уповноваженими представниками сторін ухвал про порушення провадження у справі, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу без участі представників відповідачів за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи, заслухавши пояснення представників, Київський апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відмовляючи позивачеві в прийнятті позовної заяви на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України суд першої інстанції виходив з того, що з позовної заяви та доданих до неї документів судом вбачалося, що Філін Олександр Юрійович не є суб'єктом підприємницької діяльності, спір між сторонами виник не з корпоративних відносин, а останній не являється кредитором в процесі ліквідації чи на стадії банкрутства підприємства. Оскільки, за загальним правилом господарські суди розглядають справи у спорах за участю юридичних осіб та громадян, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності. Участь фізичних осіб, які не є суб'єктами підприємницької діяльності допускається лише у випадках, передбачених законодавчими актами України. Тому, позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ЕЛ.Ен.» до Філіна Олександра Юрійовича, Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтернет Інвест» не підлягає розгляду в господарських судах України.

Колегія суддів, перевіривши наявні матеріали позовної заяви, обговоривши доводи апеляційної скарги, дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, виходячи з такого.

Відповідно до ч.1 ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземці), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статус суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарських судів згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорених прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Стаття 62 ГПК України містить вичерпний перелік підстав для відмови в прийнятті позовних заяв до провадження господарськими судами України і не може тлумачитися розширено.

Відповідно до вимог статті 124 Конституції України юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі. Зокрема, конституційний принцип доступності правосуддя реалізується через приписи статті 1 Господарського процесуального кодексу України згідно котрих юридичні особи мають право звертатися до господарського суду за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів.

З наведених правових норм вбачається, що господарські суди розглядають справи в порядку позовного провадження, коли склад учасників спору відповідає приписам статті 1 Господарського процесуального кодексу України, а правовідносини, з яких виник спір, мають господарський характер. Даний висновок підтверджується також п 3.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання підвідомчості та підсудності справ господарським судам" №10 від 24.10.2011р., відповідно до якого господарські суди на загальних підставах вирішуют усі спори між суб`єктими господарської діяльності, а також спори, пов`язані з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, включаючи спори за позовом суб`єктів господарювання до органів державної влади про визнання недійсними актів про видачу документів, що посвідчують право інтелектуальної власності, та відмовою в реєстрації об`єктів промислової власності".

Враховуючи наявні в матеріалах справи документи (витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців №19930822 від 20.01.2015 року) та пояснень представників позивача, дана позовна вимога заявлена до фізичної особи-підприємця, яка набула в установленому законодавством порядку статус субєкта підприємницької діяльності. Апелянти вказують на те, що у тесті позовної заяви та у додатку №12 зазначено, що Відповідач 1 (Філін О.Ю.) є фізичною особою-підприємцем, а отже громадянином, який здійснює підприємницьку діяльність без створення юридичної особи. Крім того, Відповідач 1 є одним із засновників ТОВ "АВЛ ПЛЮС", про що зазначається у додатку №1, і до 2013 року займав посаду директора Клініки лазерних технологій "ЕЛ.ЕН".

Колегія суддів звертає увагу на те, що суд не вправі повернути позовну заяву також з мотиву недодання документів, що є доказами, оскільки позивач може їх надавати, а суд - вимагати їх надання до закінчення розгляду справи.

Зважаючи на те, що сторонами у даній справі є юридичні особи та фізична особа-підприємець, а спір між цими особами пов`язаний з використанням у господарському обороті об`єктів інтелектуальної власності, а саме: стосується викоритання в господарському обороті знаку для товарів та послуг за свідоцтвом №176609 на знак для товарів і послуг ТОВ "ЕЛ.ЕН", Тобто, справа №910/3280/15-г є підвідомчою та підсудною господарським судам, оскільки, відповідає предметному та суб'єктивному критеріям, встановленим ст. ст.12, 13 ГПК. Тому, у суду першої інстанції не було законних підстав для застосування п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України, як підстави для відмови у прийнятті позовної заяви ТОВ "ЕЛ.ЕН".

Конституцією України закріплено право кожного на судовий захист та передбачено, що юрисдикція судів поширюється на всі правовідносини, що виникають у державі (ст. ст. 55,124), а ст. 18 ЗУ від 07.07.2010р. №2453-VІ „Про судоустрій та статус суддів" визначено, що суду загальної юрисдикції спеціалізуються на розгляді цивільних, кримінальних, господарських, адміністративних справ, а також справ про адміністративні правопорушення.

Забезпечення кожному права на справедливий суд та реалізація права особи на судовий захист мають здійснюватися з урахуванням норм Конституції про захист прав людини і основоположних свобод (Конвенція 1950 року), а також практики Європейського суду з прав людини, які відповідно до ст. 17 ЗУ від 23.02.2006р. №3477- ІV „Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини" застосовується судами при розгляді справ як джерело права.

Отже, відмовивши у прийнятті позовної заяви ТОВ «ЕЛ.ЕН.» без законних на те підстав, місцевий суд фактично позбавив позивача права на судовий захист, що суперечить вимогам ст. 55 Конституції України та сформульованому в п. 1 ст. 6 Європейської конвенції про захист прав людини і основних свобод положенню про право кожного на справедливий судовий розгляд при визначенні його цивільних прав і обов'язків.

Відмовляючи у прийнятті позовної заяви, суд першої інстанції фактично позбавив позивача можливості захистити свої права, оскільки повторне звернення із позовною заявою, у прийнятті якої було відмовлено, Господарським процесуальним кодексом України не допускається.

Внаслідок неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, висновки викладені в ухвалі господарського суду міста Києва від 14.02.2015 року про наявність підстав для відмови у прийнятті позовної заяви, не відповідають обставинам справи, у зв'язку з чим, відповідно до положень п. 1, 3 ч. 1 ст. 104 ГПК України судове рішення підлягає скасуванню.

Згідно з ч. 7 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України у випадках скасування апеляційною інстанцією ухвали про повернення позовної заяви, справа передається на розгляд місцевого господарського суду.

Зважаючи на вищенаведене, апеляційна скарга ТОВ «ЕЛ.ЕН.» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 14.02.2015 року у справі №910/3280/15-г підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала - скасуванню з направленням справи на розгляд до господарського суду міста Києва.

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ЕЛ.ЕН." на ухвалу господарського суду міста Києва від 14.02.2015р. у справі № 910/3280/15-г задовольнити.

2. Ухвалу господарського суду міста Києва від 14.02.2015р. у справі № 910/3280/15-г скасувати.

3. Справу № 910/3280/15-г передати до господарського суду міста Києва для вирішення питання про прийняття позовної заяви в порядку, передбаченому процесуальним законом.

Головуючий суддя А.А. Верховець

Судді О.М. Остапенко

В.В. Шипко