КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Справа№ 910/21615/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Михальської Ю.Б.

суддів: Отрюха Б.В.

Тищенко А.І.

За участю представників:

від Прокуратури міста Києва: Шевченко О.В. - старший прокурор відділу

від позивача-1: Ходорич О.М. - за дов.

від позивача-2: Ходорич О.М. - за дов.

від відповідача-1: Климчук Н.Ю. - за дов.

від відповідача-2: не з'явився

розглянувши апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»

на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014

у справі № 910/21615/14 (суддя Босий В.П.)

за позовом Першого заступника прокурора Дарницького району міста Києва в інтересах держави в особі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації)

до 1) Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд»;

2) Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергобуд»

про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів, договору підряду та додаткових угод до нього

ВСТАНОВИВ:

Перший заступник прокурора Дарницького району міста Києва (далі, прокурор) в інтересах держави в особі виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, позивач-1) та Департаменту міського благоустрою та збереження природного середовища виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) (далі, позивач-2) звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» (далі, відповідач-1 або КО «Київзеленбуд») та Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергобуд» (далі, відповідач-2) про визнання недійсним рішення комітету з конкурсних торгів, договору підряду та додаткових угод до нього.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що рішення тендерного комітету відповідача-1, оформлене протоколом засідання комітету з конкурсних торгів № 19/2 від 30.07.2013, є недійсним, оскільки прийняте всупереч вимог чинного законодавства України. Крім того, прокурором заявлено вимогу про визнання недійсним договору підряду № 162/10 від 02.10.2013, укладеного між відповідачами на підставі недійсного рішення № 19/2 від 30.07.2013.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 у справі № 910/21615/14 позовні вимоги задоволено у повному обсязі.

Визнано недійсним рішення тендерного комітету Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд», оформлене протоколом оцінки пропозицій конкурсних торгів (цінових пропозицій) №19/2 від 30.07.2013.

Визнано недійсним договір підряду по об'єкту: «Влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на проспекті М. Бажана» №162/10 від 02.10.2013, укладений між Київським комунальним об'єднанням зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Газенергобуд», а також всі додаткові угоди до нього.

Присуджено до стягнення з Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн.

Присуджено до стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю «Газенергобуд» в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1 218, 00 грн.

Рішення суду мотивоване тим, що спірна процедура закупівлі за державні кошти була проведена всупереч вимогам чинного законодавства, а саме, приписам статті 48 Бюджетного кодексу України.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Київське комунальне об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою (вх. № 09-08.1/1113/15 від 29.01.2015), відповідно до якої просить скасувати повністю рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2015 у справі № 910/21615/14 та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити у повному обсязі.

Апеляційна скарга мотивована тим, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-1 посилається на те, що документація конкурсних торгів (ДКТ) розроблена комітетом з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд» на основі Стандартної документації конкурсних торгів для процедури закупівлі - відкриті торги, затвердженої наказом Міністерства економіки України від 26.07.2010 № 919 та відповідає вимогам статті 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель», з аналізу якої вбачається, що ДКТ не містить розділу щодо обмежень ціни на товари/послуги, що замовляються.

Також, скаржник наголошує на тому, що жодних оплат по спірному договору підряду за державні кошти не здійснювалось, а тому жодні інтереси держави порушені не були.

Крім того, на думку скаржника, судом не було взято до уваги рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель № 1579-р/пк-ск від 20.09.2013, в якому останній встановив відсутність порушень порядку проведення процедури закупівлі з боку комітету з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд».

Також, відповідач-1 зазначив, що 10.09.2014 КО «Київзеленбуд» та ТОВ «Газенергобуд» підписали додаткову угоду № 4 про розірвання договору підряду № 162/10 від 02.10.2012, а тому, на момент розгляду справи в частині визнання договору підряду та додаткових угод до нього недійсними, даного договору не існувало, що свідчить про відсутність предмету спору.

Таким чином, відповідач-1 будь-яких грошових операцій за Договором підряду № 162/10 від 02.10.2012 не проводив, бюджетних коштів на оплату робіт від позивача-2 не отримував. Тобто, фінансових збитків державі не нанесено.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» у справі № 910/21615/14 було передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду у складі: головуючий суддя Михальська Ю.Б., судді: Отрюх Б.В., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 апеляційну скаргу прийнято до провадження та розгляд справи призначено на 10.03.2015.

У зв'язку з неявкою у судове засідання 10.03.2015 представників позивача-1 та відповідача-2 ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 10.03.2015 розгляд справи було відкладено на 31.03.2015.

Представник відповідача-2 у судове засідання, призначене на 31.03.2015, вкотре не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату, час і місце проведення судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними у матеріалах справи повідомленнями про вручення йому поштових відправлень.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника відповідача-2.

Представники прокуратури та позивачів письмових відзивів на апеляційну скаргу суду не надали, у судовому засіданні проти її задоволення заперечували, просили залишити рішення суду першої інстанції без змін.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, погоджується з висновками суду першої інстанції про задоволення позовних вимог прокурора та вважає, що оскаржуване рішення місцевого господарського суду не підлягає зміні або скасуванню з наступних підстав.

Як підтверджується матеріалами справи, Розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 295 від 07.03.2013 «Про забезпечення на 2013 рік природоохоронних заходів у м. Києві» (том 1, а.с. 21-48) було затверджено граничні обсяги фінансування на виконання природоохоронних заходів в місті Києві на 2013 рік згідно з розподілом коштів Київського міського фонду охорони навколишнього природного середовища для фінансування природоохоронних заходів у м. Києві на 2013 рік.

Вказаним розподілом коштів було визначено головним розпорядником влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. Миколи Бажана - Департамент міського благоустрою та збереження природного середовища, а одержувачем - КО «Київзеленбуд».

Граничним обсягом фінансування названого заходу розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 295 від 07.03.2013 було визначено 1 392,7 тис. грн.

Рішенням комітету з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд», оформленим протоколом № 19/2 від 30.07.2013, вирішено, що за результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів по закупівлі «Влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. М. Бажана» визнано переможцем торгів ТОВ «Газенергобуд» на загальну суму 2 130 502,80 грн.

За результатами проведених торгів між КО «Київзеленбуд» (замовник) та ТОВ «Газенергобуд»(підрядник) було укладено Договір підряду № 162/10 від 02.10.2013 (далі, Договір) (том 1, а.с. 86-88).

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Так, згідно з пунктом 1.1 Договору відповідно до розпорядження виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 295 від 07.03.2013, на підставі протоколу оцінки пропозицій конкурсних торгів (цінових пропозицій) №19/2 від 30.07.2013, замовник доручає, а підрядник зобов'язується на свій ризик, власними і залученими силами та засобами здійснити роботи з капітального ремонту зі складу об'єкту: «Влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. М. Бажана», а замовник зобов'язується прийняти і оплатити такі роботи.

Пунктом 2.1 Договору встановлено, що загальна вартість робіт за цим договором згідно з договірною ціною (додаток №1), яка є невід'ємною частиною цього договору, складає 2 130 502,80 грн. з ПДВ.

20.11.2013, 31.12.2013 та 25.03.2014 сторонами було підписано додаткові угоди № №1-3 до Договору.

Додатковою угодою № 1 від 20.11.2013 до Договору внесено зміни до пункту 2.1. Договору, яким зменшено ціну договору на 809 427,36 грн., тобто, ціна договору складала 1 321 075,44 грн.

Відповідно до частини 1 статті 4 Закону України «Про здійснення державних закупівель» (чинного, на момент проведення оскаржуваної процедури закупівлі) закупівля здійснюється відповідно до річного плану.

Згідно частини 1 статті 22 Бюджетного кодексу України для здійснення програм та заходів, які реалізуються за рахунок коштів бюджету, бюджетні асигнування надаються розпорядникам бюджетних коштів.

Відповідно до пункту 4 частини 5 статті 22 Бюджетного кодексу України головний розпорядник бюджетних коштів отримує бюджетні призначення шляхом їх затвердження у законі про Державний бюджет України чи рішенні про місцевий бюджет, доводить у встановленому порядку до розпорядників бюджетних коштів нижчого рівня (одержувачів бюджетних коштів) відомості про обсяги асигнувань, забезпечує управління бюджетними асигнуваннями.

За приписами пункту 1 статті 23 Бюджетного кодексу України будь-які бюджетні зобов'язання та платежі з бюджету можна здійснювати лише за наявності відповідного бюджетного призначення. Бюджетні призначення встановлюються законом про Державний бюджет чи рішенням про місцевий бюджет у порядку, визначеному цим Кодексом.

Відповідно до частини 4 статті 11 Закону України «Про здійснення державних закупівель» комітет з конкурсних торгів планує проведення процедур закупівель, складає та затверджує річний план та здійснює інші дії, передбачені цим Законом.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та зазначалося вище, розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) №295 від 07.03.2013 граничним обсягом фінансування заходу - влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. Миколи Бажана, було визначено 1 392,7 тис. грн.

Колегія суддів наголошує на тому, що відповідно до частини 1 статті 48 Бюджетного кодексу України розпорядники бюджетних коштів беруть бюджетні зобов'язання та здійснюють платежі тільки в межах бюджетних асигнувань, встановлених кошторисами, враховуючи необхідність виконання бюджетних зобов'язань минулих років, узятих на облік органами, що здійснюють казначейське обслуговування бюджетних коштів; щодо завдань (проектів) Національної програми інформатизації - після їх погодження з Генеральним державним замовником Національної програми інформатизації.

Отже, приписами вказаної статті визначено, що одержувачі бюджетних коштів не можуть взяти на себе бюджетне зобов'язання у розмірі більшому, ніж встановлений уповноваженим органом розмір бюджетних асигнувань.

Тобто, в даному випадку, з урахуванням граничних розмірів фінансування проекту влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. Миколи Бажана, розмір бюджетного зобов'язання КО «Київзеленбуд» не міг перевищувати 1 392 700,00 грн.

Однак, як вбачається із матеріалів справи, рішенням комітету з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд», оформленим протоколом № 19/2 від 30.07.2013, вирішено, що за результатами оцінки пропозицій конкурсних торгів по закупівлі «Влаштування поливно-зрошувальної системи зелених насаджень на просп. М. Бажана» визнано переможцем торгів ТОВ «Газенергобуд» та акцептовано пропозицію конкурсних торгів на закупівлю за державні кошти на загальну суму 2 130 502,80 грн.

За результатами проведених конкурсних торгів між відповідачами було укладено Договір на загальну суму 2 130 502,80 грн., тобто на суму, що перевищує обсяг бюджетних асигнувань за розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) № 295 від 07.03.2013.

Відповідно до частини 3 статті 48 Бюджетного кодексу України розміщення замовлення, укладення договору, придбання товару, послуги чи здійснення інших аналогічних операцій протягом бюджетного періоду, за якими розпорядником бюджетних коштів взято зобов'язання без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), є недійсними. За такими операціями не виникають бюджетні зобов'язання та не утворюється бюджетна заборгованість.

Частиною 4 статті 48 Бюджетного кодексу України передбачено, що зобов'язання, взяті учасником бюджетного процесу без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень, встановлених цим Кодексом та законом про Державний бюджет України (рішенням про місцевий бюджет), не вважаються бюджетними зобов'язаннями (крім витрат, що здійснюються відповідно до частини шостої цієї статті) і не підлягають оплаті за рахунок бюджетних коштів. Взяття таких зобов'язань є порушенням бюджетного законодавства. Витрати бюджету на покриття таких зобов'язань не здійснюються.

З огляду на вищевикладене, колегія суддів приходить до висновку, що позивач-2 як розпорядник бюджетних коштів не може вийти за межі виділених бюджетних коштів на відповідні витрати, а отже взяття відповідних зобов'язань КО «Київзеленбуд» у даному випадку слід вважати такими, що здійснені без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень.

За таких обставин, спірна процедура закупівлі за державні кошти визнається судом такою, що проведена всупереч вимог чинного законодавства України, а саме приписам статті 48 Бюджетного кодексу України.

Посилання скаржника на те, що згідно статті 22 Закону України «Про здійснення державних закупівель» документація конкурсних торгів не містить розділу щодо обмежень ціни на товари/послуги, що замовляються, а тому відповідачем-1 не були порушені вимоги законодавства, яким регулюється процедура здійснення державних закупівель, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки у даному випадку слід виходити із системного аналізу норм як Бюджетного кодексу України, так і Закону України «Про здійснення державних закупівель».

Твердження відповідача-1 про те, що Антимонопольним комітетом України було переглянуто оспорюване рішення комітету з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд», оформлене протоколом № 19/2 від 30.07.2013, та встановлено відсутність порушень під час його прийняття, колегією суддів до уваги не приймаються, оскільки перегляд вказаним органом процедури закупівлі відбувався з інших підстав. Так, ПАТ «Пересувна механізована колона-43» - учасник спірних конкурсних торгів, який звертався до АМКУ, оскаржував саме процедуру проведення конкурсних торгів. Зокрема, ПАТ «Пересувна механізована колона-43» посилалось на те, що КО «Київзеленбуд» було неправомірно відхилено його пропозицію конкурсних торгів. Отже, проаналізувавши рішення Постійно діючої адміністративної колегії Антимонопольного комітету України з розгляду скарг про порушення законодавства у сфері державних закупівель № 1579-р/пк-ск від 20.09.2013, колегія суддів встановила, що вказане рішення АМКУ стосується порушень порядку проведення конкурсних закупівель, певних процедурних аспектів та причин відхилення пропозицій ПАТ «Пересувна механізована колона-43», а не відповідності вказаної процедури бюджетному законодавству.

Крім того, позиція відповідача-1 стосовно відсутності предмету спору у даній справі у зв'язку з тим, що 10.09.2014 між КО «Київзеленбуд» та ТОВ «Газенергобуд» було підписано додаткову угоду № 4 про розірвання Договору підряду № 162/10 від 02.10.2012 є безпідставною, оскільки згідно постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 11 від 29.05.2013 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» розірвання сторонами договору не позбавляє сторони права на звернення в майбутньому з позовом про визнання такого договору недійсним. Водночас, як вірно зазначив суд першої інстанції, предметом спору у даному разі є не розірвання такого договору, а визнання його недійсним з підстав невідповідності вимогам чинного законодавства України на момент його укладання.

Загальні підстави визнання недійсними угод і настання відповідних правових наслідків встановлені статтями 215, 216 Цивільного кодексу України.

Відповідно до частини 1 та частини 3 статті 215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5, 6 статті 203 цього Кодексу, відповідно до яких, зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Як зазначено у Постанові Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 № 11 «Про деякі питання практики розгляду справ, пов'язаних з визнанням правочинів (господарських договорів) недійсними», вирішуючи спори про визнання угод недійсними, господарський суд повинен встановити наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, а саме: відповідність змісту угод вимогам закону; додержання встановленої форми угоди; правоздатність сторін за угодою; у чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та інші обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Таким чином, для визнання недійсним у судовому порядку правочину (господарського зобов'язання) необхідно встановити, що правочин не відповідає вимогам закону, або ж його сторонами (стороною) при укладенні було порушено господарську компетенцію.

Відповідно до частини 1 статті 207 Господарського кодексу України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Згідно пункту 2 постанови Пленуму Верховного Суду України № 9 від 06.11.2009 «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» зміст правочину не може суперечити Цивільному кодексу України, іншим законам України, які приймаються відповідно до Конституції України та Цивільного кодексу України, міжнародним договорам, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, актам Президента України, постановам Кабінету Міністрів України, актам інших органів державної влади України, органів влади Автономної Республіки Крим у випадках і в межах, встановлених Конституцією України та законом, а також моральним засадам суспільства. Зміст правочину не повинен суперечити положенням також інших, крім актів цивільного законодавства, нормативно-правових актів, прийнятих відповідно до Конституції України.

Отже, відповідно до положень чинного законодавства України, визнання правочину недійсним ставиться в залежність від його відповідності вимогам усього чинного законодавства та актам органів державної влади.

За таких обставин, КО «Київзеленбуд» при проведенні конкурсних торгів та при укладенні Договору № 162/10 від 02.10.2013 був зобов'язаний врахувати граничні обсяги фінансування на виконання природоохоронних заходів в м.Києві на 2013 рік, які були затверджені розпорядженням виконавчого органу Київської міської ради № 295 від 07.03.2013 «Про забезпечення на 2013 рік природоохоронних заходів у м. Києві» та вимоги бюджетного законодавства, однак, цього не зробив, що призвело до порушення бюджетного законодавства, а саме пункту 20 частини 1 статті 116 Бюджетного кодексу України - взяття бюджетних зобов'язань без відповідних бюджетних асигнувань або з перевищенням повноважень.

У зв'язку із зазначеним, відповідачем-1 було проведено закупівлю робіт за державні кошти та укладено Договір на суму, що перевищує розмір бюджетних асигнувань, а тому колегія суддів погоджується із рішенням суду першої інстанції та приходить до висновку, що рішення комітету з конкурсних торгів КО «Київзеленбуд», оформлене протоколом №19/2 від 30.07.2013, а також Договір разом з усіма додатковими угодами до нього не відповідають нормам законодавства, що згідно частини 1 статті 203 та частини 1 статті 215 Цивільного кодексу України є підставою для визнання їх недійсними.

Посилання скаржника на те, що судом першої інстанції не було з'ясовано, яким чином відповідачем-1 були порушені права держави не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до частини 4 статті 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою представництва в суді інтересів держави є наявність порушень або ЗАГРОЗИ порушень інтересів держави.

Так, як вірно зазначено судом першої інстанції, внаслідок укладення спірного договору та проведення процедури закупівлі з порушенням вимог чинного законодавства порушуються інтереси держави, оскільки комерційна структура отримує можливість отримати з місцевого бюджету більшу суму коштів, ніж це передбачено бюджетними асигнуваннями.

Посилання апелянта на те, що за вказаним правочином не відбулось перерахування грошових коштів, не приймається колегією суддів до уваги, оскільки не спростовує факт недотримання вимог законодавства під час його укладення, що зумовлює недійсність такого правочину.

Враховуючи вищевикладене, вирішуючи спір по суті заявлених позовних вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Відповідно до статей 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, а господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно частини 1 статті 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

З огляду на вищевикладене, заперечення скаржника, викладені у апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів до уваги, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає рішення суду у даній справі обґрунтованим та таким, що відповідає чинному законодавству, фактичним обставинам та матеріалам справи, підстав для його скасування чи зміни не вбачається. Апеляційна скарга Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Київського комунального об'єднання зеленого будівництва та експлуатації зелених насаджень міста «Київзеленбуд» на рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 у справі № 910/21615/14 залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 17.12.2014 у справі № 910/21615/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/21615/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Ю.Б. Михальська

Судді Б.В. Отрюх

А.І. Тищенко