КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа№ 910/24668/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Жук Г.А.

суддів: Сухового В.Г.

Мальченко А.О.

при секретарі судового засідання Анісімовій М.О.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черепанова Віктора Олександровича на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року

у справі №910/24668/14 (суддя - Стасюк С.В.)

за позовом Черепанова Віктора Олександровича

до 1.Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем»

2.Товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп»

3.Черепанова Ігоря Вікторовича

про визнання недійсними рішення загальних зборів учасників від 09.11.2011 року, від 10.11.2011 року та договору купівлі продажу корпоративних прав на частку в статутному капіталі товариства від 10.11.2011 року.

За участю представників сторін від:

позивача: Парицька Н.О.- довіреність № 3675 від 09.12.2014 року

відповідача-1 :Черепанов В.О. - директор наказ №021-К від 13.02.1998 року

відповідача-2:Нагинайло В.В. - довіреність б/н від 29.07.2014 року

Серта О.В. - довіреність б/н від 09.12.2014 року

відповідача-3: Лазько С.В. - довіреність №39 від 14.01.2014 року

ВСТАНОВИВ:

07 листопада 2014 року до Господарського суду міста Києва звернувся Черепанов Віктор Олександрович (позивач у справі) з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (відповідач-1), Товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» (відповідач-2) та Черепанова Ігоря Вікторовича (відповідач-3) з позовом про визнання недійсними: рішення загальних зборів учасників ТОВ «Боедем» від 09.11.2011 року, оформлене протоколом № 09/11 від 09.11.2011 року; рішення загальних зборів учасників ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року, оформлене протоколом №10 від 10.11.2011 року; договору купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року, укладеного між Черепановим Віктором Олександровичем, Товариством з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» та Черепановим Ігорем Вікторовичем (а.с.7-15 том 1).

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем відступлено частку у статутному капіталі, підписано протоколи загальних зборів учасників ТОВ «Боедем» №09/11 від 09.11.2011 року, №10 від 10.11.2011 року та договір купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року під впливом збігу тяжких обставин та які укладено для нього на вкрай невигідних умовах, відтак відповідно вимог ст. 233 ЦК України підлягають визнанню недійсними.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 20.01.2015 року позивачу відмовлено у задоволені позовних вимог (а.с. 194-202 том 1).

Не погодившись із прийнятим рішенням, позивач, Черепанов Віктор Олександрович, 03.02.2015 року подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі №910/24668/14 скасувати та постановити нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги повністю та визнати недійсними рішення загальних зборів товариства від 09.11.2011 року, від 10.11.2011 року та договір купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року (а.с. 209-220 том 1).

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на порушення місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, в тому числі неправомірне застосування норм ст. 35 ГПК України щодо висновків суду у справі №5011-62/1724-2012, а також не погоджується з висновком місцевого господарського суду, що оспорюванні правочини не підпадають під дію ст.233 ЦК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 12.02.2015 року апеляційну скаргу Черепанова Віктора Олександровича на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі №910/24668/14 прийнято до провадження та призначено розгляд справи на 02.03.2015 року (а.с. 207-208 том 1).

В судовому засіданні 02.03.2015 року, з метою надання сторонам можливості ознайомитися з документами (відзивами, поясненнями) поданими сторонами, оголошувалася перерва до 23.03.2015 року та зобов'язано позивача та відповідача-1 надати належним чином засвідчені копії Статуту товариства «Боедем», чинного на час прийняття спірних правочинів - станом на 09.11.2011 року та послідуючі редакції Статуту товариства, також представити оригінали Статутів в судове засідання.

11.03.2015 року через канцелярію Київського апеляційного господарського суду від ТОВ «Маквіс Груп» надійшли додаткові пояснення (вих. №2015/019 від 10.03.2015 року) на апеляційну скаргу, до якого долучено копію витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 09.09.2014 року на ТОВ «Боедем», ; копію Статуту ТОВ «Боедем» в редакції 24.12.2004 року; копію Статуту ТОВ «Боедем», в редакції 09.11.2011 року.

Листом (вх. № 09-11/4868/15 від 19.03.2015 року) ТОВ «Боедем» надіслало до суду копію Статуту ТОВ «Боедем» в редакції 24.12.2004 року, копію Договору № 2-ф від 30.01.2012 року про надання поворотної фінансової допомоги.

У судовому засіданні 23.03.2015 року представник апелянта підтримав доводи апеляційної скарги, просив скасувати рішення місцевого господарського суду від 20.01.2015 року, прийняти нове рішення, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

Представники ТОВ «Боедем», Черепанова І.В. у судовому засіданні 23.02.2015 року підтримали доводи апелянта.

Представники ТОВ «Маквіс Груп» заперечили проти доводів апелянта, просили рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року залишити без змін. У поданих відзиві та поясненнях представники відповідача-2 зазначають, що рішення зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», оформлені протоколом №09/11 від 09.11.2011 року та протоколом №10 від 09.11.2011 року приймались у повній відповідності із чинними на той момент нормами права, а Договір купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» від 10.11.2011 року виражає реальну волю сторін на настання відповідних юридичних наслідків.

Відповідно до ст. 101 ГПК України, у процесі перегляду справи, апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Згідно ст.ст. 113-116 ЦК України, ст.ст. 79-82 ГК України господарським товариством є підприємства або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницької діяльності товариства з метою одержання прибутку. Господарським товариством є юридична особа, статутний капітал якої поділено на частки між учасниками. Учасниками господарського товариства можуть бути як юридичні так і фізичні особи. Обмеження щодо участі у господарському товаристві може бути встановлено законом. До господарських товариств належать в тому числі й товариства з обмеженою відповідальністю. Господарське товариство є власником майна, переданого йому учасниками у власність, як вклад до статутного капіталу (гроші, цінні папери, інші речі або майнові чи інші відчужувані права, що мають грошову оцінку, якщо інше не встановлено законом), продукції, виробленої товариством, одержаних доходів, іншого майна, набутого на підставах не заборонених законом. Учасники господарського товариства мають право у порядку встановленому установчими документами товариства та законом: брати участь в управлінні товариством, розподілі прибутку товариства та одержані його частки, вийти з товариства в установленому законом порядку, здійснити відчуження частки в статутному капіталі, та інші права, встановлені в установчому документі.

Поняття і види господарських товариств, правила їх створення, діяльності, а також права та обов'язки учасників та засновників регулюються Законом України «Про господарські товариства» від 19.09.1991 року № 1577-ХІІ (з послідуючими змінами та доповненнями). У відповідності до ст.ст. 3, 4, 50 зазначеного Закону товариства з обмеженою відповідальністю це - товариства, що мають статутний капітал, розділений на частки, розмір яких визначається в статутних документах і діють на підставі Статуту. Установчі документи товариства повинні містити відомості про вид товариства, предмет та цілі його діяльності, склад засновників та учасників, найменування та місцезнаходження, розмір та порядок утворення статутного капіталу, порядок поділу прибутків та збитків, склад та компетенцію органів товариства, порядок прийняття ним рішень, включаючи перелік питань, по яких необхідна кваліфікована більшість голосів, порядок внесення змін до установчих документів та порядок ліквідації чи реорганізації товариства.

Стаття 10 Закону серед інших прав учасників товариства визначає й право учасника здійснити відчуження частки в статутному капіталі товариства в порядку встановленому законом.

Згідно вимог ст. 53 Закону України «Про господарські товариства» учасник товариства з обмеженою відповідальність має право продати чи іншим способом відступити свою частку (її частину) у статутному капіталі одному або кільком учасникам цього товариства, третім особам, якщо інше не встановлено Статутом.

З представлених в матеріалах справи доказів та пояснень сторін вбачається, що в 1992 році створено Українсько-німецьке спільне підприємство «Боедем», зареєстровано Мінфіном України 14.01.1992 року за реєстраційним № 440. Рішенням загальних зборів засновників від 20.11.2097 року зі складу засновників виключено «Боедер Консальт» (Німеччина) та змінено організаційно правову форму підприємства на товариства з обмеженою відповідальністю та змінено назву з УНСП «Боедем» на ТОВ «Боедем», ідентифікаційний код № 14308121. У березні 1998 року внесено відповідні зміни до Статуту товариства, проведено державну реєстрацію змін.

Загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» від 24.12.2004 року затверджено нову редакцію Статуту ТОВ «Боедем» (протокол № 6), зареєстрованого державним реєстратором 28.12.2004 року за реєстраційним №1001764, який був чинним на момент прийняття спірних рішень товариства та правочину купівлі продажу частки.

Згідно п.2.1, п. 8.1 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» (в редакції 24.12.2004 року), учасниками товариства були Черепанов Віктор Олександрович з часткою у статутному капіталі - 92,4%, Черепанов Костянтин Вікторович з часткою у статутному капіталі - 3,8% та Черепанова Валентина Василівна з часткою у статутному капіталі - 3,8%, статутний фонд товариства становив 28125 грн, що ділиться на 100 часток: Черепанов В.О. внесок до статутного фонду у розмірі 25987,5 грн., що становить 92,4% статутного фонду товариства і відповідно володіє 92,4 голосами; Черепанов К.В. внесок до статутного фонду у розмірі 1068,75 грн, що становить 3,8% статутного фонду товариства і володіє відповідно 3,8 голосами; Черепанова В.В. внесок до статутного фонду у розмірі 1068,75 грн, що становить 3,8% статутного фонду товариства і відповідно володіє 3,8 голосами. Статут закріплює права та обов'язки учасників товариства (ст.6 Статуту) в тому числі: дотримуватися умов статуту, брати участь в управлінні товариством, виконувати рішення товариства.

У відповідності до п. 8.10 ст.8 Статуту (в редакції 2004 року) учасник товариства має право за згодою інших учасників передати свою частку (її частину) одному чи кільком учасникам або третім особам. При цьому, учасники користуються пріоритетним правом отримання частки (її частини) пропорційно до їх дольової участі в Статутному фонді Товариства.

Статутом (в редакції 2004 року) визначено, що вищим органом товариства є збори учасників, які є правомочними, якщо на засіданні приймають участь учасники, що мають в сукупності не менше 60% голосів, а по питаннях, що потребують одностайності - всі учасники (п.10.1, 10.1.6 Статуту). Питання внесення змін до статуту, передачі часток (частини) учасника іншім учасникам або третім особам відносяться до виключної компетенції загальних зборів учасників (п.10.3, 10.3.1.,10.3.7 Статуту), при цьому рішення по п.п.10.3.1 статуту вважається прийнятим, якщо за нього проголосують учасники, що володіють 50% голосів, а по решті питань рішення приймаються простою більшість голосів.

09.11.2011 року були проведені загальні збори учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», результати яких оформлені протоколом № 09/11 від 09.11.2011року. На зборах були присутні всі учасники товариства, що разом володіють 100% статутного капіталу товариства, а саме: Черепанов Віктор Олександрович (92,4%), Черепанов Костянтин Вікторович (3,8%) та Черепанова Валентина Василівна(3,8%).

Відповідно до протоколу №09/11 від 09.11.2011року на загальних зборах учасників по першому питанню порядку денного було заслухано Черепанова Віктора Олександровича, що запропонував відступити свою частку в статутному капіталі Товариства розміром 53,8% на користь третіх осіб: товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» (50% статутного капіталу) та Черепанова Ігора Вікторовича (3,8% статутного капіталу). Учасниками, які у сукупності володіють 100% голосів товариства, було прийнято рішення прийняти відступлену частку Черепанова Віктора Олександровича в статутному капіталі товариства у розмірі 53,8% на користь третіх осіб.

З другого питання порядку денного на загальних зборах учасників було заслухано Черепанова Віктора Олександровича, який поставив на розгляд товариства заяви від товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» та Черепанова Ігоря Вікторовича про вступ до складу учасників та розподілення статутного капіталу товариства. За результатами розгляду вказаного питання загальними зборами учасників товариства одноголосно (100% голосів) прийнято рішення: про прийняття до складу учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» та Черепанова Ігоря Вікторовича та про розподіл статутного капіталу ТОВ «Боедем» наступним чином: Черепанов Віктор Олександрович з часткою у статутному капіталі - 38,6%, Черепанов Костянтин Вікторович з часткою у статутному капіталі - 3,8%, Черепанова Валентина Василівна з часткою у статутному капіталі - 3,8%, Черепанов Ігор Вікторович з часткою у статутному капіталі 3,8% та Товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» з часткою у статутному капіталі - 50%.

Крім того, у зв'язку зі зміною складу учасників товариства загальними зборами учасників від 09.11.2011 року було прийнято рішення про внесення змін до статутних документів товариства шляхом викладення їх у новій редакції, затвердження нової редакції Статуту товариства та проведення державної реєстрації змін до Статуту.

10.11.2011 року відбулися збори учасників ТОВ «Боедем», участь у яких, згідно протоколу №10, взяли учасники товариства у складі: Черепанов В.О. (38,6% голосів), Черепанов К.В. (3,8% голосів), Черепанов І.В. (3,8% голосів), Черепанова В.В. (3,8% голосів), ТОВ «Маквіс Груп» (50% голосів).

Зборами було ухвалено рішення, оформлене протоколом №10 від 10.11.2011 року, про уточнення дії частки ТОВ «Маквіс Груп» у статутному капіталі ТОВ «Боедем», а саме: ТОВ «Маквіс Груп» наділено правами учасника товариства та володіє 50% голосів при вирішенні всіх питань, пов'язаних з активами та пасивами нерухомого майна - приміщення загальною площею 10134,40 кв. м., розташованого в м. Києві по вул. Великій Окружній, 4.

10.11.2011 року між Черепановим Віктором Олександровичем (продавець за договором), Товариством з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» (покупець за договором) та Черепановим Ігорем Вікторовичем (покупець за договором) було укладено договір купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем».

Відповідно до п. 1.1 вказаного договору Черепанов В.О. (продавець за договором), який є власником корпоративних прав на частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» у розмірі 53,8%, що в грошовому еквіваленті складає 15131,25 грн, продав, а покупці купили зазначені корпоративні права на частку в статутному капіталі в наступних долях: товариство з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» купило 50% корпоративних прав на частку в статутному капіталі, товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», що в грошовому еквіваленті становить 14062,50 грн; Черепанов Ігор Вікторович - 3,8% корпоративних прав на частку у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», що в грошовому еквіваленті становить 1068,75 грн.

Відповідно до п. 5.3 договору від 10.11.2011 року Черепановою Валентиною Василівною, як дружиною продавця, та Черепановою Оленою Олександрівною, як дружиною покупця, в присутності нотаріуса було надано згоду на укладання спірного правочину. Вказаний правочин було посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Башлай Д.І. та зареєстровано в реєстрі за номером 1698.

В обґрунтування заявлених позовних вимог позивач зазначає, що протокол № 09/11 від 09.11.2011 року зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», протокол №10 від 09.11.2011 року зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» та тоговір купівлі-продажу корпоративних прав на 53,8 % частки у статутному капіталі товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем» підписані ним під впливом збігу тяжких обставин на вкрай невигідних для нього умовах, у зв'язку з чим стверджує, що рішення зборів учасників ТОВ «Боедем», які оформлені протоколами № 09/11 від 09.11.2011 року та №10 від 09.11.2011 року, а також договір купівлі-продажу корпоративних прав на 53,8% частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року суперечать вимогам чинного законодавства України, просить на підставі ст.ст. 203, 215, 229-233 ЦК України визнати недійсними зазначені правочини.

Тяжкими обставинами, що призвели до прийняття спірних рішень загальних зборів товариства від 09.11.2011 року та 10.11.2011 року та укладення договору купівлі-продажу корпоративних прав від 10.11.2011 року на вкрай невигідних для себе умовах позивач вважає те, що у 2010-2011р.р. господарським судом порушено та розглядалася справа №6/519 за позовом заступника прокурора Київської області про визнання відсутності у ТОВ «Боедем» правонаступництва за правами та обов'язками УНСП «Боедем», визнання недійсними окремих положень Статуту товариства, визнання відсутності у товариства права власності на майно, визнання безхозним даного майна; справа №7/478 про відсутність права на майно та стягнення 32707803,83 грн коштів; адміністративним судом - справа №2в-12370/11/2670 про припинення юридичної особи, арештовані кошти на рахунках товариства.

Згідно пунктів 17, 21 Постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів» рішення загальних зборів господарського товариства можуть бути визнані недійсними в судовому порядку у випадку недотримання процедури їх скликання, встановленої статтями 43, 61 Закону України «Про господарські товариства». Підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства може бути порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Безумовною підставою для визнання недійсними рішень загальних зборів у зв'язку з прямою вказівкою закону є: прийняття загальними зборами рішення за відсутності кворуму для проведення загальних зборів чи прийняття рішення; прийняття загальними зборами рішень з питань, не включених до порядку денного загальних зборів товариства; прийняття загальними зборами рішення про зміну статутного капіталу товариства, якщо не дотримано процедури надання акціонерам (учасникам) відповідної інформації. При цьому, суди мають враховувати, що для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства. Якщо за результатами розгляду справи факт порушення рішенням прав та законних інтересів акціонера товариства не встановлено, господарський суд не має підстав для задоволення позову. (пункти 18, 19 Постанови №13 від 24.10.2008 року Пленуму Верховного Суду України «Про практику розгляду судами корпоративних спорів»).

Тобто, чинним законодавством учаснику надано право оскаржити рішення органу товариства, якщо воно порушує його права та охоронювані законом інтереси, у випадку недотримання встановленої процедури їх скликання та проведення.

Згідно рішення Конституційного суду України №18-рп/2004 від 01.12.2004 року (справа про охоронюваний законом інтерес) охоронюваний законом інтерес це самостійний об'єкт судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Види і зміст охоронюваних законом інтересів, що перебувають у логічно-смисловому зв'язку з поняттям «права», як правило, не визначаються у статтях закону, але фактично є правоохоронюваними. Охоронюваний законом інтерес перебуває під захистом не тільки закону, а й об'єктивного права в цілому, що панує у суспільстві, зокрема, справедливості, оскільки інтерес у вузькому розумінні зумовлюється загальним змістом такого права та є його складовою.

Посилаючись на ст. 129 Конституції України, ст.ст.4-3, 33, 34 Господарського процесуального кодексу України місцевий господарський суд зазначив, що судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами і кожна сторона повинна довести ті обставини справи, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Отже, позивачем повинно бути доведено факт порушення його прав та законних інтересів, як учасника господарського товариства внаслідок прийняття спірних рішень зборів вищого органу товариства.

Підставою визнання рішень загальних зборів учасників ТОВ «Боедем» та договору купівлі-продажу часток у статутному фонді товариства недійсними позивачем визначено, з посиланням на ст.233 ЦК України, прийняття їх під впливом збігу тяжких обставин, тому позивач просить визнати дані правочини недійсними та відновити за ним право власності на частку в статутному капіталі товариства.

За приписами ст.ст. 50, 52, 53 Закону України «Про господарські товариства» товариство не відповідає за зобов'язаннями учасників, а учасник товариства, в свою чергу несуть відповідальність за діяльність товариства в межах їх вкладів.

Перехід права власності на частку в статутному капіталі від Черепанова В.О до ТОВ «Маквіс Груп» та Черепанова І.В за договором купівлі продажу часток від 10.11.2011 року на підставі рішень загальних зборів товариства відбулося з дотриманням вимог ст. ст. 53 Закону України «Про господарські товариства», ст.147 ЦК України, п.8.10 ст.8 Статуту товариства «Боедем», за волевиявленням учасника товариства, який відступив свою частку в статутному капіталі товариства на користь третіх осіб за погодженням всіх учасників товариства, які були присутніми на загальних зборах товариства та висловили на то свою згоду.

Даний висновок місцевого господарського суду не спростовано позивачем належними чи допустимими доказами. Навпаки, в матеріалах справи наявне рішення Господарського суду міста Києва від 19.02.2014 року у справі № 5011-62/1724-2012, яке залишено без змін Постановою Вищого господарського суду України від 30.07.2014 року, набрало законної сили, яке в силу вимог ст. 35 ГПК України, має преюдиціальне значення для вирішення даної справи і яким встановлено, що загальні збори товариства від 09.11.2011 року, від 10.11.2011 року проведено за участю всіх учасників товариства; що всі учасники товариства голосували одноголосно по питанням порядку денного щодо відчуження позивачем частини своїх корпоративних прав та прийняття до складу товариства нових учасників, про внесення до Статуту товариства відповідних змін; що всіма учасниками товариства підписано протоколи загальних зборів без заперечень та зауважень, що свідчить про надання учасниками товариства згоди на передачу Черепановим Віктором Олександровичем частини частки на користь Черепанова Ігоря Вікторовича та ТОВ «Маквіс Груп» та відмову решти учасників від реалізації переважного права на придбання такої частки.

Враховуючи положення п. 19 Постанови Пленуму Верховного Суду України №13 від 24.10.2008 року «Про практику розгляду судами корпоративних спорів», згідно якого не встановлення за результатами розгляду справи факту порушення рішенням прав та законних інтересів учасника товариства виключає можливість задоволення позову, колегія суддів апеляційної інстанції погоджується з висновком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про визнання недійсними у повному обсязі рішень зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю «Боедем», які оформлені протоколом № 09/11 від 09.11.2011 року та протоколом № 10 від 10.11.2011 року не підлягають задоволенню, оскільки позивачем не доведено порушення його права.

Колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується також й з висновком суду першої інстанції про відсутність підстав визнання недійсним договору купівлі-продажу корпоративних прав на частки у статутному капіталі ТОВ «Боедем» від 10.11.2011 року з огляду на наступне.

Згідно зі статтями 11, 509 ЦК України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до статті 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

За змістом статті 657 ЦК України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму

За умовами частини 2 статті 656 ЦК України предметом договору купівлі-продажу можуть бути майнові права. До договору купівлі-продажу майнових прав застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не випливає із змісту або характеру цих прав.

За умовами договору від 10.11.2011 року Черепанов Віктор Олександрович продав Товариству з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» та Черепанову Ігорю Вікторовичу корпоративні права на частку в статутному капіталі в розмірі 53,8 %, що в грошовому еквіваленті складає 15 131,25 грн відповідно: Товариству з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп» - 50% та Черепанову Ігорю Вікторовичу - 3,8% корпоративних прав на частку у статутному капіталі ТОВ «Боедем».

Відповідно до частини 1 статті 215 ЦК України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 цього кодексу.

Недійсним є правочин, якщо його недійсність встановлена законом (нікчемний правочин). У цьому разі визнання такого правочину недійсним судом не вимагається.

Якщо недійсність правочину прямо не встановлена законом, але одна із сторін або інша заінтересована особа заперечує його дійсність на підставах, встановлених законом, такий правочин може бути визнаний судом недійсним (оспорюваний правочин).

Частинами 1-3, 5 та 6 статті 203 ЦК України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Відповідно до частини 1 статті 207 ГК України господарське зобов'язання, що не відповідає вимогам закону, або вчинено з метою, яка завідомо суперечить інтересам держави і суспільства, або укладено учасниками господарських відносин з порушенням хоча б одним з них господарської компетенції (спеціальної правосуб'єктності), може бути на вимогу однієї із сторін, або відповідного органу державної влади визнано судом недійсним повністю або в частині.

Заявляючи позов про визнання недійсним договору, позивач має довести наявність тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настанням відповідних наслідків.

Як на підставу для визнання договору недійсним позивач вказує також на те, що він укладений на вкрай невигідних для позивача умовах.

Відповідно до статті 233 ЦК України правочин, який вчинено особою під впливом тяжкої для неї обставини і на вкрай невигідних умовах, може бути визнаний судом недійсним незалежно від того, хто був ініціатором такого правочину.

Пунктом 23 постанови Пленуму Верховного суду України № 9 від 06.11.2009 року «Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними» передбачено, що правочин може бути визнаний судом недійсним на підставі статті 233 Цивільного кодексу України, якщо його вчинено особою: під впливом тяжкої для неї обставини; на вкрай невигідних умовах, чим друга сторона правочину скористалася.

Для кваліфікації правочину за статтею 233 ЦК України необхідна обов'язкова наявність обох зазначених умов.

Такий правочин має ваду волі і вчиняється особою добровільно (без помилки та обману) за таких обставин, коли особа змушена вчинити правочин на невигідних для себе умовах. Особа (фізична чи юридична) має вчиняти такий правочин без наявності насильства, обману чи помилки.

Особа, яка оскаржує правочин, має довести, що за відсутності тяжкої обставини правочин не було б вчинено взагалі або вчинено не на таких умовах.

Зі змісту вказаних норм слідує, що законом передбачена можливість визнання недійсними правочинів (договорів), вчинених особою під впливом тяжкої обставини і на вкрай невигідних умовах, саме для цієї особи, а не іншої, як вважає позивач.

Встановивши фактичні обставини у справі, суд дійшов висновку, що оспорюваний договір не містять ознак правочину, що підпадає під дію статті 233 Цивільного кодексу України.

Таким чином, приватні інтереси учасника товариства не можуть вважатись частиною інтересів товариства, незалежно від ступеню контролю учасника за товариством, а тому твердження позивача про те, що тяжкі обставини, які на його думку, були у відповідача-1 мають правове значення та можуть бути підставою для визнання як рішень загальних зборів товариства, так і договору купівлі- продажу недійсним в силу статті 233 ЦК України суперечить цій правовій нормі, за якою правові наслідки можуть настати лише у разі наявності на час вчинення правочину тяжкої обставини, для особи, яка під впливом цих обставин вчинила правочин на вкрай невигідних для неї умовах. Аналогічна правова позиція міститься у Постановах ВГСУ від 19.02.2015 року по справі №910/5761/14, від 27.01.2015 року по справі №920/815/14, від 19.01.2015 року по справі № 910/10515/14, від 10.12.2014 року по справі № 35/449, від 26.11.2014 року по справі №910/13502/14, від 18.08.2014 року по справі № 910/1289/14.

Заяви відповідачів 1, 3 про визнання позовних вимог в повному обсязі правомірно не прийняті судом до уваги з урахуванням приписів частини 5 статті 78 Господарського процесуального кодексу України як такі, що порушують права та охоронювані законом інтереси товариства з обмеженою відповідальністю «Маквіс Груп», Черепанова І.В., як покупців за договором від 10.11.2011 року та учасників ТОВ «Боедем» на теперішній час, а також з огляду на те, що судом не встановлено підстав для задоволення позовних вимог. Дана позиція суду узгоджується з приписами Постанови № 18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського кодексу України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» (п. 3.12).

При цьому, колегія суддів апеляційної інстанції звертає увагу на те, що відповідач-3 - Черепанов І.В., як учасник ТОВ «Боедем» не позбавлений права відновити права позивача на відступлену йому за спірним договором частку в статутному капіталі товариства у спосіб, передбачений чинним законодавством України, шляхом відступлення своєї частки позивачу у даній справі - Черепанову Віктору Олександровичу, але за власною заявою та на підставі відповідного рішення загальних зборів товариства.

За таких обставин, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду вважає, що місцевим господарським судом належним чином досліджено обставини справи та надано цим обставинам відповідну правову оцінку, рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі №910/24668/14 відповідає фактичним обставинам справи, не суперечить чинному законодавству України, а відтак передбачених законом підстав для скасування оскаржуваного рішення немає.

Враховуючи вимоги ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати за перегляд рішення в апеляційній інстанції покладається на апелянта (позивача у справі).

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п.1 ч. 1 ст. 103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черепанова Віктора Олександровича на рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі №910/24668/14 залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 року у справі №910/24668/ 14 залишити без змін.

3. Справу №910/24668/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову може бути оскаржено у касаційному порядку відповідно до вимог ст. ст. 107-111 ГПК України.

Головуючий суддя Г.А. Жук

Судді В.Г. Суховий

А.О. Мальченко