ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРНІВЕЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

"06" квітня 2015 р. Справа № 926/77/15

За позовом прокурора Заліщицького району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області, м.Тернопіль

до товариства з обмеженою відповідальністю "Галс ЛТД" , смт.Глибока Чернівецької області

третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - відокремлений структурний підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Заліщицький аграрний коледж ім.Є.Храпливого", м.Заліщики Тернопільської області

про стягнення заборгованості в сумі 3936,31 грн. та повернення орендованого майна

суддя Дутка В.В.

Представники:

від позивача - Чорней С.В., довіреність від 29.01.2015р.

від відповідача - Коваленко А.В., довіреність від 30.01.2015р.

від третьої особи - не з'явився

від прокуратури - Козлова Ю.Г.

СУТЬ СПОРУ: прокурор Заліщицького району в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області звернувся до господарського суду Чернівецької області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Галс ЛТД", третя особа, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору на стороні позивача - відокремлений структурний підрозділ Національного університету біоресурсів і природокористування України "Заліщицький аграрний коледж ім.Є.Храпливого" про стягнення заборгованості в сумі 1253,17 грн. за червень - вересень 2014р. та повернення орендованого майна.

Ухвалою господарського суду Чернівецької області від 20.01.2015р. порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні 03.02.2015р.

03.02.2015р. господарським судом Чернівецької області отримано заяву про збільшення позовних вимог, в якій прокурор просить суд стягнути з відповідача борг в сумі 2795,32 грн., з них 2409,45 грн. заборгованості зі сплати орендної плати за червень - грудень 2014р., 144,93 грн. пені та 240,94 грн. штрафу.

Ухвалою від 03.02.2015р. прийнято до розгляду збільшені позовні вимоги, розгляд справи відкладений на 19.02.2015р.

Представник відповідача просить відмовити у задоволенні позовних вимог з підстав, викладених у відзиві, де відповідач посилається на те, що відповідач неодноразово звертався із пропозиціями до позивача та третьої особи щодо внесення змін до діючих договорів оренди, дострокового припинення цих договорів. Відповідач зазначає, що з листопада 2014р. на території ніби "орендованого" ними майна знаходилась інша юридична особа, а саме ТОВ "Перша компанія "Максимум", з якою укладений договір від 27.10.2014р.

Ухвалою від 05.03.2015р. розгляд справи відкладено на 19.03.2015р., позивача зобов'язано надати суду витяг з реєстру прав власності на нерухоме майно станом на день розгляду спору, докази надання відповідачу письмових відповідей на його звернення про розірвання (припинення) договору оренди нерухомого майна; третю особу - надати суду письмові пояснення щодо укладення договору оренди спірного нерухомого майна з ТОВ "Перша компанія "Максимум" від 27.10.2014р.

Третя особа листом від 12.03.2015р. №89 повідомила суд, що договір оренди спірного нерухомого майна з ТОВ " Перша компанія "Максимум " від 27.10.2014р. у неї відсутній і жодних договорів оренди нерухомого майна коледж від Фонду державного майна в Тернопільській області не отримував.

Позивач подав супровідний лист від 16.03.2015р. до якого додав копії звернень відповідача та копії відповідей, які надавались позивачем. Крім цього, позивач повідомив суд про звернення 02.03.2015р. із відповідним запитом до Реєстраційної служби Тернопільського міського управління юстиції про надання витягу з реєстру прав власності на нерухоме майно щодо об'єкту оренди, однак відповіді ще не отримано.

Розгляд справи неодноразово відкладався, ухвалою від 19.03.2015р. продовжено розгляд справи на 15 днів, судове засідання призначено на 02.04.2015р.

02.04.2015р. прокурор Заліщицького району подав заяву про збільшення позовних вимог в частині стягнення з відповідача на користь позивача 3275,35 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 333,34 грн. пені, 327,53 грн. штрафу.

Ухвалою від 02.04.2015р. прийнято до розгляду заяву про збільшення позовних вимог та відкладено розгляд справи на 06.04.2015р.

У судовому засіданні прокурор, представник позивача просили задовольнити позовні вимоги з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог, представник відповідача заперечує проти обґрунтованості позову з підстав, викладених у письмових запереченнях на позов.

Третя особа надіслала клопотання від 06.04.2015р. про підтримання позовних вимог та просить розглядати справу без її участі.

Заслухавши пояснення прокурора, представників сторін, дослідивши матеріали справи, суд встановив таке.

15.02.2013р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Тернопільській області (далі - Орендодавець) та товариством з обмеженою відповідальністю „ГАЛС ЛТД" (далі - Орендар) укладений договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності №856.

Згідно п 1.1. Договору Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування державне нерухоме майно: частину вбудованого приміщення навчального корпусу №1А, загальною площею 162,0 кв. м., реєстровий номер 00493706.13.АААКЛВ963, розміщеного за адресою: вул. С. Крушельницької, 52, м. Заліщики, Тернопільська область (далі - Майно), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Заліщицький аграрний коледж ім. Є. Храпливого" (далі - Балансоутримувач), вартість якого, визначена згідно зі звітом про оцінку майна станом на 31 серпня 2012 року, становить 195210,00 гри. без ПДВ.

Відповідно до п.1.2. Договору Майно передається в оренду з метою: розміщення їдальні, яка не здійснює продаж товарів підакцизної групи, у навчальних закладах для харчування студентів коледжу, які постраждали внаслідок Чорнобильської катастрофи.

За пунктом 2.1. Орендар вступає у строкове платне користування Майном у термін, указаний у Договорі, але не раніше дати підписання цього Договору та акта приймання-передавання Майна.

У пункті 3 Договору сторони перебачили умови про орендну плату, а саме розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04 жовтня 1995 року за № 786 (зі змінами та доповненнями), становить без ПДВ за базовий місяць оренди (грудень 2012 року) - 652,00 грн. Орендна плата за перший місяць оренди (лютий 2013 року) визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць оренди (грудень 2012 року) на індекси інфляції за січень - лютий 2013 року. Орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць. Розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї із Сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від Сторін причин та в інших випадках, передбачених чинним законодавством. Орендна плата перераховується до державного бюджету та Балансоутримувачу у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України і чинних на кінець періоду, за який здійснюється платіж.

Орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету та Балансоутримувачу у визначеному пунктом 3.5 співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

У разі, якщо на дату сплати орендної плати заборгованість за нею становить загалом не менше ніж три місяці, Орендар також сплачує штраф у розмірі 10% від суми заборгованості.

Згідно п.3.10 Договору у разі припинення (розірвання) Договору оренди Орендар сплачує орендну плату до дня повернення Майна за актом приймання-передавання включно. Закінчення строку дії Договору оренди не звільняє Орендаря від обов'язку сплатити заборгованість за орендною платою, якщо така виникла, у повному обсязі, ураховуючи санкції, до державного бюджету та Балансоутримувачу.

Орендар зобов'язаний у разі припинення або розірвання Договору, згідно п.5.10 Договору, повернути Балансоутримувачу, указаному орендодавцем, орендоване Майно в належному стані, не гіршому, ніж на момент передачі його в оренду, з урахуванням нормального фізичного зносу. У разі погіршення стану або втрати (повної або часткової") орендованого майна з вини орендаря, відновити майно або відшкодувати збитки у разі неможливості його відновлення.

Орендодавець зобов'язувався відповідно до п.7.1. Договору передати Орендарю в оренду Майно згідно з цим Договором. Передача майна здійснюється згідно акта приймання-передавання майна, який підписується між Балансоутримувачем майна з однієї сторони та Орендарем з іншої сторони.

Згідно п.10.1 Сторони уклали Договір на 2 (два) роки 11 (одинадцять) місяців, що діє з 15.02.2013р. до 14.01.2016р. включно.

Відповідно до п.10.3 зміни та доповнення до умов цього Договору або його розірвання допускаються за взаємної згоди Сторін за погодженням з Балансоутримувачем. Зміни, що пропонуються внести, розглядаються протягом одного місяця з дати їх подання до розгляду іншою Стороною.

Згідно п.10.9 Договору, у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Майно вважається поверненим Балансоутримувачу з моменту підписання акта приймання-передавання. Обов'язок щодо складання акта приймання-передавання про повернення Майна покладається на Орендаря (п.10.10.Договору).

На виконання умов п.7.1. Договору №856 оренди нерухомого майна від 05.02.2013р. Балансоутримувач передав, а Орендар прийняв в строкове платне користування державне нерухоме майно: частину вбудованого приміщення навчального корпусу №1А, загальною площею 162,0 кв. м., реєстровий номер 00493706.13.АААКЛВ963, розміщеного за адресою: вул. С. Крушельницької, 52, м. Заліщики, Тернопільська область (далі - Майно), що перебуває на балансі відокремленого підрозділу Національного університету біоресурсів і природокористування України "Заліщицький аграрний коледж ім. Є. Храпливого", про що сторони склали акт приймання-передавання нерухомого майна від 15.02.2013, який підписаний повноважними представниками Баласноотримувача та Орендаря і скріплений печатками.

Прокурор та позивач зазначають, що відповідач неналежним чином виконував свої зобов'язання щодо внесення орендної плати, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість за договором оренди № 856 від 15.02.2013 в сумі 3328,03 грн., з них 3275,35 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 333,34 грн. пені, 327,53 грн. штрафу, всього 3328,03 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач звертався до відповідача з листами-претензіями від 23.07.2014р. та від 22.08.2014р. про сплату заборгованості з орендної плати.

Проте, відповідач не виконав свого зобов'язання щодо сплати заборгованості, що і стало підставою для звернення прокурора в інтересах держави в особі позивача з даним позовом до суду.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 2 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендою є засноване на договорі строкове платне користування майном, необхідним орендареві для здійснення підприємницької та іншої діяльності.

Як встановлено ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з ч. 3 ст. 285 Господарського кодексу України орендар зобов'язаний своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату.

Орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі (ст. 286 Господарського кодексу України).

Відповідно до ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Статтею 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Згідно з ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності. Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах. Строки внесення орендної плати визначаються у договорі.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ст. 173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Стаття 193 Господарського кодексу України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Частина друга цієї ж статті передбачає, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до ч. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 253 Цивільного кодексу України передбачено, що перебіг строку починається з наступного дня після відповідної календарної дати або настання події, з якою пов'язано його початок.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач заявлених до нього вимог в частині стягнення заборгованості не спростував, доказів слати орендної плати суду не надав.

За таких обставин, позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості за договором № 856 від 15.02.2013р. у розмірі 3275,35 грн. боргу зі сплати орендної плати в період з червня 2014р по лютий 2015р. є доведеними і підлягають задоволенню.

Крім того, прокурор та позивач на підставі п. 3.6. договору просять стягнути з відповідача пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від розміру несплачених орендних платежів за кожний день прострочення, яка за розрахунком позивача складає 333,34 грн. за період з 16.12.2013р. по 19.03.2015р.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 Цивільного кодексу України).

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України передбачено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Судом перевірено розрахунок пені, здійснений позивачем, та встановлено, що він є арифметично вірним, відповідає вимогам законодавства та обставинам справи, а тому вимоги в цій частині позову підлягають задоволенню.

Зважаючи на те, що заборгованість по орендній платі відповідача становить більше трьох місяців, прокурор та позивач просять суд стягнути з відповідача відповідно до п.3.7. договору штраф у розмірі 10% від суми заборгованості, який за розрахунком позивача становить 327,53 грн. Розрахунок штрафу є обґрунтованим, а позовна вимога в цій частині підлягає задоволенню.

Щодо позовної вимоги про зобов'язання відповідача повернути по акту приймання-передачі Балансоутримувачу об'єкт оренди, суд зазначає таке.

Відповідно до ч. 1 ст. 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» термін договору оренди визначається за погодженням сторін.

Згідно з ч. 2 ст. 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» договір оренди припиняється в разі: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації об'єкта оренди орендарем (за участю орендаря); банкрутства орендаря; загибелі об'єкта оренди; ліквідації юридичної особи, яка була орендарем або орендодавцем.

Стаття 291 Господарського кодексу України вказує, що договір оренди припиняється у разі закінчення строку, на який його було укладено. Правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Статтею 291 Господарського кодексу України передбачено, що договір оренди може бути розірвано на вимогу однієї із сторін достроково з підстав, передбачених Цивільним кодексом України для розірвання договору найму, в порядку, встановленому ст. 188 Господарського кодексу України.

Згідно з ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду. У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду. Якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Відповідно до ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом. Договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Відповідно до ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Пунктом 10.9 Договору передбачено, що у разі припинення або розірвання цього Договору Майно протягом 3 (трьох) робочих днів повертається Орендарем Балансоутримувачу.

Згідно з ч. 1 ст. 785 Цивільного кодексу України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцю річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

Як вбачається з матеріалів справи сторони уклали Договір на 2 роки 11 місяців, який діє з 15.02.2013р. до 14.01.2016р. включно, про що зазначено у п.10.1. договору.

Оскільки доказів розірвання договору № 856 від 15.02.2013р. за згодою сторін та в судовому порядку суду не надано, посилання прокурора у позовній заяві на част. 3 ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", п.10.6, 10.9, 10.10. Договору оренди, част. 1 ст.785 ЦК України в обґрунтування позовної вимоги про зобов'язання відповідача повернути об'єкт оренди є безпідставним, відтак суд відмовляє у задоволенні позовних вимог в цій частині.

Заперечення відповідача проти позовних вимог з тих підстав, що договір оренди є похідним від основного Договору про закупівлю послуг з харчування дітей, потерпілих від Чорнобильської катастрофи, за державні кошти, укладеного з Міністерством соціальної політики, дія якого припинена 28.02.2014р., а відтак підлягає припиненню договір оренди, як похідний від основного договору, судом відхиляються як безпідставні.

З приводу тверджень відповідача про неможливість використовувати орендоване майно з 01.03.2014р. у зв'язку з відсутністю правових підстав для надання послуг з організації харчування зазначеної категорії дітей, у зв'язку з чим відповідно до п.6 ст.762 ЦК України орендар повинен бути звільнений від сплати орендної плати, суд зазначає таке.

Частиною 6 ст. 762 Цивільного кодексу України передбачено, що наймач звільняється від плати за весь час, протягом якого майно не могло бути використане ним через обставини, за які він не відповідає.

Таким чином, за наявності та доведеності підстав, передбачених цією нормою, орендар може реалізувати своє право на звільнення від сплати орендної плати. До предмету доказування входить встановлення обставин повної неможливості використання майна у цілях, передбачених договором, і, як наслідок, звільнення відповідача від внесення орендної плати за весь час дії таких обставин, за які він не відповідає.

Проте, відповідачем не надано належних та допустимих доказів того, що позивач перешкоджав користуватися відповідачу об'єктом оренди для цілей передбачених договором, а відповідач був позбавлений можливості та не користувався ним у спірний період.

Крім того, відповідно до п. 3.10 Договору орендна плата сплачується відповідачем до дня фактичного повернення майна, незважаючи на закінчення строку цього договору.

Згідно з ч. 2 ст. 795 Цивільного кодексу України повернення наймачем предмета договору найму оформляється відповідним документом (актом), який підписується сторонами договору. З цього моменту договір найму припиняється.

Таким чином, суд дійшов висновку, що відповідач не скористався своїми правами, передбаченими п. 10.3 договору та статтями 762, 784 Цивільного кодексу України щодо підписання угоди про припинення дії договору, розірвання договору або зменшення орендної плати, хоча не був позбавлений такої можливості. Разом з тим, згідно з п. 1.2 договору відповідач не був позбавлений можливості використовувати об'єкт оренди для цілей передбачених договором, а тому у даних правовідносинах відсутні підстави для застосування ч. 6 ст. 762 Цивільного кодексу України.

Посилання відповідача у запереченнях на те, що з листопада 2014р. послуги з організації харчування надавались іншою юридичною особою - ТОВ "Перша компанія "Максимуму" документально не підтверджені, а наведення фактів здійснення відповідачем благодійної допомоги не слугує правовою підставою для звільнення від сплати орендної плати за договірними зобов'язаннями.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Судовий збір, відповідно приписів ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається судом на відповідача та підлягає стягненню в дохід Державного бюджету України пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги прокурора Заліщицького району в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області задовольнити частково.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Галс ЛТД" (Чернівецька область, смт.Глибока, вул.Першотравнева, 60 а, ) на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Тернопільській області (м.Тернопіль, вул.Танцорова, 11, ) 3275,35 грн. заборгованості зі сплати орендної плати, 333,43 грн. пені, 327,53 грн. штрафу.

3. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Галс ЛТД" (Чернівецька область, смт.Глибока, вул.Першотравнева, 60 а, ) у доход Державного бюджету України 1 827,00 грн. судового збору.

4. У задоволені позовних вимог у частині зобов'язання відповідача повернути орендоване майно відмовити.

5. Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.04.2015р.

Суддя В.В. Дутка