ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" квітня 2015 р.Справа № 922/706/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Макаренко О.В.

при секретарі судового засідання Кубах І.М.

розглянувши справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль", м. Київ
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка", м. Харків Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Коленко Дмитро Олександрович, смт. Пісочин
про звернення стягнення на предмет обтяження
за участю представників:

позивача - Тіторенко І.А., довіреність №174/13 від 15.02.2013 р.

відповідача - не з'явився

третьої особи - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль" (позивач) звернулося до господарського суду із позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка" (відповідача) про звернення стягнення на предмет застави, що забезпечує виконання зобов'язань Коленко Д.О., за договором застави транспортного засобу №12/07-01/0389 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0391 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0390 від 31.07.2009 р., укладеними між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Астіка", а саме: напівпричіп марки TRAILOR випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами, коляски) VFNSYY3CXSAL08759, державний реєстраційний номер №АХ4930ХХ. За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації предмета обтяження, задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі 517 798,96 доларів США та 1 492 862,09 грн., з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 - 31 515,10 доларів США, за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 - 486 083,86 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 - 1 492 862,09 грн. Реалізацію предмета забезпечувального обтяження провести шляхом його продажу на публічних торгах, за ціною, визначеною на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження". Позивач також просить суд стягнути з відповідача судовий збір.

Представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримує у повному обсязі, просить позов задовольнити. Подав до суду письмові пояснення (вх.№13209 від 03.04.2015 р.), які долучено до матеріалів справи.

Відповідач та третя особа про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання своїх повноважних представників не направили, про причини неявки суду не повідомили, витребуваних документів до суду не подали.

За таких обставин суд вважає, що судом вжито необхідних заходів щодо повідомлення відповідача, тому суд вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника відповідача за наявними у справі матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

У судовому засіданні 02.04.2015 р. було оголошено перерву до 03.04.2015 р.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, вивчивши матеріали справи, вислухавши пояснення представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані позивачем докази в їх сукупності, суд встановив наступне.

24.03.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") (кредитор) та громадянином Коленком Дмитром Олександровичем (позичальник) укладено Генеральну кредитну угоду №378 (далі - Угода) (а.с. 16-17).

24.03.2006 р. між Акціонерним поштово-пенсійним банком "Аваль" (правонаступником якого є Публічне акціонерне товариство "Райффайзен Банк Аваль") (кредитор) та третьою особою громадянином Коленком Дмитром Олександровичем (позичальник) було укладено кредитний договір №014/02/3-923-05, у відповідності до п.1.1. якого кредитор, у відповідності до Генеральної кредитної угоди №378 від 24.03.2006 р. та на умовах цього договору, надав позичальнику кредит в сумі 40 000,00 доларів США з встановленням строків погашення кредиту у відповідності до Графіка погашення кредиту та відсотків, який є додатком №1 до цього договору, із сплатою 13% річних строком з 24.03.2006 р. по 24.03.2011 р. (а.с. 18-21).

Крім того, 23.10.2006 р. між позивачем (кредитор) та третьою особою громадянином Коленком Дмитром Олександровичем (позичальник) укладено кредитний договір №010-2/02/3-1488-06, у відповідності до умов якого кредитор надав позичальнику кредит в сумі 257 000,00 доларів США строком до 23.10.2016 р., зі сплатою 13,0 % річних (а.с. 22-28).

Судом встановлено, 24.09.2007 р. між позивачем (кредитор) та третьою особою громадянином Коленком Дмитром Олександровичем (позичальник) укладено кредитний договір №010-2/07/1-1052-07, у відповідності до умов якого позивач надав позичальнику кредит в сумі 717 000,00 грн. строком до 23.10.2016 р., зі сплатою 12,5 % річних, та з 08.07.2008 р. з встановленою ставкою 16 % річних (а.с. 29-36, 138).

Судом також встановлено, що 31.07.2009 р. між позивачем (заставодержатель) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Астіка" (заставодавець) було укладено договір застави транспортного засобу №12/07-01/0389, договір наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0391 та договір наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0390 від 31.07.2009 р. (а.с. 46-53, 138), за умовами п.1.1. яких дані договори забезпечують вимоги заставодержателя, що виникають та/або виникнуть у майбутньому з умов Генеральної кредитної угоди №378 кредитного договору №014/02/3-923-05 від 24.03.2006 р., кредитного договору №010-2/02/3-1488-06 від 23.10.2006 р. та кредитного договору №010-2/07-1-1052-07 від 24.09.2007 р. При цьому у відповідності до цих договорів заставодержатель має право у випадку невиконання позичальником (третьою особою) своїх зобов'язань за кредитними договорами задовольнити свої вимоги за рахунок майна, яке є предметом застави.

Відповідно до п.1.2. договорів застави транспортного засобу в забезпечення виконання зобов'язань, вказаних у п.1.1. даних договорів, заставодавець на умовах передбачених цими договорами, передає у заставу належний йому на праві власності транспортний засіб - напівпричіп марки TRAILOR випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами, коляски) VFNSYY3CXSAL08759, державний реєстраційний №АХ4930ХХ, свідоцтво про реєстрацію транспортного засобу серії РСА №178123, видане 19.04.2006 р. РЕВ МВ №2 ДАІ УМВС України в Харківській області.

В п.1.3. договорів застави транспортних засобів сторони узгодили вартість предмета застави в сумі 48 337,00 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, у зв'язку із невиконанням зобов'язань за спірними кредитними договорами, позивач звернувся до Дзержинського районного суду м. Харкова з позовом до Коленка Д.О., Коленко С.Г., Шаулко І.М. та ТОВ "Астіка" про стягнення заборгованості за спірними кредитними договорами та звернення стягнення на предмети застави/іпотеки, в тому числі на і спірний предмет застави.

Рішенням Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2012 р. по справі №2-3861/11 позовні вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в особі ХОД "Райффайзен Банк Аваль" до Коленка Д.О., Коленка С.Г., Шаулко І.М. та ТОВ "Астіка" про стягнення заборгованості шляхом звернення стягнення на заставне майно задоволено в повному обсязі. В задоволенні зустрічних позовних вимог Коленка Д.О. відмовлено (а.с. 54-62).

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 р. рішення Дзержинського районного суду м. Харкова від 15.03.2012 р. по справі №2-3861/11 було змінено. При цьому було відмовлено в позові в частині звернення стягнення на предмети застави/іпотеки (а.с. 63-69).

Позивач стверджує, що рішення апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 р. по справі №2-3861/11 про стягнення заборгованості до цього часу не виконано, а отже, загальна сума заборгованості третьої особи перед позивачем за спірними кредитними договорами на день звернення до суду з даним позовом становить 517 798,96 доларів США та 1 492 82,09 грн. з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 - 31 515,10 доларів США; за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 - 486 083,86 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 - 1 492 862,09 грн.

Враховуючи вищевикладені обставини, позивач просить суд звернути стягнення на предмет застави, а саме на: напівпричіп марки TRAILOR випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами, коляски) VFNSYY3CXSAL08759, державний реєстраційний №АХ4930ХХ та за рахунок грошових коштів, виручених від реалізації предмета обтяження, задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі: 517 798,96 доларів США та 1 492 862,09 грн., з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 - 31 515,10 доларів США, за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 - 486 083,86 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 - 1 492 862,09 грн.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним вище обставинам справи та спірним правовідносинам сторін, суд виходить з наступного.

Рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 р. по справі №2-3861/11 встановлено факт невиконання третьою особою Коленком Д.О. (позичальником) своїх зобов'язань перед позивачем (кредитором) за кредитними договорами і як наслідок факт виникнення у Коленка Д.О. (позичальника) заборгованості перед позивачем за спірними кредитними договорами у загальному розмірі 394 071,46 доларів США та 1 132 746,83 грн., з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 від 24.03.2006 р. - 26 057,42 доларів США, за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 від 23.10.2006 р. - 368 014,04 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 від 24.09.2007 р. - 1 132 746,83 грн.

Відповідно до ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Отже, досліджені та встановлені рішенням апеляційного суду Харківської області від 09.09.2014 р. у справі №2-3861/11 обставини, не потребують доказування під час розгляду даної справи.

За наданими позивачем розрахунками станом на день звернення позивача до суду з даним позовом заборгованість третьої особи перед позивачем становить 517798,96 доларів США та 1 492 82,09 грн. з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 від 24.03.2006 р. - 31 515,10 доларів США; за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 від 23.10.2006 р. - 486 083,86 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 від 24.09.2007 р. - 1 492 862,09 грн. (розрахунок в матеріалах справи).

Відповідач та третя особа про дату, час і місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином, в судове засідання своїх повноважних представників не направили, про причини неявки суду не повідомили, витребуваних документів до суду не подали, факту існування заборгованості та її розміру не спростували.

Відповідно до ст. ст. 4, 33 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна особа повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

За таких обставин судом встановлено, що заборгованість третьої особи (позичальника) перед позивачем (кредитором) становить 517798,96 доларів США та 1 492 82,09 грн. з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 від 24.03.2006 р. - 31 515,10 доларів США; за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 від 23.10.2006 р. - 486 083,86 доларів США та за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 від 24.09.2007 р. - 1 492 862,09 грн.

Згідно ч. 2 ст. 589 ЦК України, ст. 19 Закону України "Про заставу" за рахунок предмета застави заставодержатель має право задовольнити в повному обсязі свою вимогу, що визначена на момент фактичного задоволення, включаючи сплату процентів, неустойки, відшкодування збитків, завданих порушенням зобов'язання, необхідних витрат на утримання заставленого майна, а також витрат, понесених у зв'язку із пред'явленням вимоги, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ст. 20 Закону України "Про заставу" заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

У відповідності до умов договору застави основних засобів заставодержатель (позивач) має право у випадку невиконання зобов'язань за кредитним договором (несвоєчасне повернення кредиту, несвоєчасна сплата процентів, комісійної винагороди та інших зобов'язань) звернути стягнення на предмет застави або провести його відчуження.

При цьому звернення стягнення на предмет застави не призводить до заміни основного зобов'язання на забезпечувальне. Тому задоволення вимог за дійсним основним зобов'язанням одночасно за наявності рішення про звернення стягнення на предмет застави не може мати наслідком подвійного стягнення за основним зобов'язанням, оскільки домовленість сторін про його заміну забезпечувальним зобов'язанням відсутня.

Даний правовий висновок викладено у постанові Верховного Суду України від 09.09.2014 року та Інформаційному листі Вищого господарського суду України від 27.10.2014 р. № 01-06/1666/14.

Стаття 590 ЦК України встановлює, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ст. 24 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження здійснюється на підставі рішення суду в порядку, встановленому законом, або в позасудовому порядку згідно із цим Законом.

Використання позасудових способів звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження не позбавляє права боржника, обтяжувача або третіх осіб звернутися до суду.

Обтяжувач, який ініціює звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження, зобов'язаний до початку процедури звернення стягнення зареєструвати в Державному реєстрі відомості про звернення стягнення на предмет обтяження.

13.08.2014 р. позивач зареєстрував відомості про звернення стягнення на майно за договором застави транспортного засобу №12/07-01/0389 від 31.07.2009 р., що підтверджується Витягом про реєстрацію в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна № 44917964 від 13.08.2014 р. (а.с. 90).

Відповідно до п. 4.4.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.11.2014 р. № 1 "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з кредитних договорів" у розгляді справ у спорах про звернення стягнення на предмет застави (іпотеки) господарським судам слід враховувати таке. Відповідно до приписів статей 589, 590 ЦК України, частини першої статті 20 Закону України "Про заставу", частини першої статті 12 та частини першої статті 33 Закону України "Про іпотеку" заставодержатель (іпотекодержатель) має право звернути стягнення на предмет застави у разі невиконання зобов'язання, забезпеченого заставою, у встановлений строк (термін), якщо інше не передбачено договором або законом. Договором або законом можуть бути передбачені й інші підстави, за наявності яких заставодержатель має право звернути стягнення на предмет застави (наприклад, частиною другою статті 20, частиною другою статті 46 Закону України "Про заставу", частиною другою статті 33 Закону України "Про іпотеку"). Частиною першою статті 590 ЦК України передбачено, що звернення стягнення на предмет застави здійснюється за рішенням суду, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 25 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень" у разі задоволення судом позову про звернення стягнення на предмет забезпечувального обтяження в рішенні суду зазначаються:

1) загальний розмір вимог та всі його складові, що підлягають сплаті обтяжувачу з вартості предмета забезпечувального обтяження;

2) опис рухомого майна, за рахунок якого підлягають задоволенню вимоги обтяжувача;

3) заходи щодо забезпечення збереження предмета забезпечувального обтяження або передачі його в управління на період до його реалізації, якщо такі необхідні;

4) спосіб реалізації предмета забезпечувального обтяження шляхом проведення публічних торгів або із застосуванням однієї з процедур, передбачених статтею 26 цього Закону;

5) пріоритет та розмір вимог інших обтяжувачів, на користь яких встановлено зареєстроване обтяження, які підлягають задоволенню з вартості предмета забезпечувального обтяження;

6) початкова ціна предмета забезпечувального обтяження для його подальшої реалізації на публічних торгах у порядку виконавчого провадження.

З огляду на вищевикладені обставини і приписи закону, суд вважає, що позовні вимоги позивача про звернення стягнення на предмет застави, що забезпечує виконання зобов'язань Коленко Д.О. за договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0389 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0391 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0390 від 31.07.2009 р., укладеними між ПАТ "Райффайзен банк Аваль" та ТОВ "Астіка", а саме: напівпричіп марки TRAILOR випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами, коляски) VFNSYY3CXSAL08759, державний реєстраційний №АХ4930ХХ та за рахунок грошових коштів, виручених від реалізації предмета обтяження, задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі: 517 798,96 доларів США (п'ятсот сімнадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім доларів США 96 центів) та 1 492 862,09 грн., з яких: за кредитним договором №014/02/3-923-05 - 31 515,10 доларів США, за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 - 486 083,86 доларів США, за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 - 1 492 862,09 грн., а також надання права позивачу реалізувати предмет забезпечувального обтяження провести шляхом його продажу на публічних торгах, за ціною визначеною на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності у порядку, встановленому законом України "Про виконавче провадження" є правомірними, обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір в розмірі 1827,00 грн. (2% від вартості предмету застави - 48 337,00 грн.) слід покласти на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст. ст. 19, 20 Закоу України "Про заставу", ст. ст. 589, 590 Цивільного кодексу України, ст. ст. 20, 24-26 Закону України „Про забезпечення вимог кредиторів та реєстрацію обтяжень", ст. ст. 1, 4, 12, 32-35, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Звернути стягнення на предмет застави, що забезпечує виконання зобов'язань Коленко Дмитра Олександровича (62416, Харківська область, Харківський район, смт. Пісочин, вул. 1 Травня, 36, ідентифікаційний номер ), за договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0389 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0391 від 31.07.2009 р., договором наступної застави транспортного засобу №12/07-01/0390 від 31.07.2009 р., укладеними між ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" та ТОВ "Астіка", а саме:

- напівпричіп марки TRAILOR випуску 1995 року, номер шасі (кузова, рами, коляски) VFNSYY3CXSAL08759, державний реєстраційний №АХ4930ХХ.

За рахунок грошових коштів, виручених від реалізації предмета обтяження, задовольнити вимоги ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" в сумі: 517 798,96 доларів США (п'ятсот сімнадцять тисяч сімсот дев'яносто вісім доларів США 96 центів) та 1 492 862,09 грн., з яких:

за кредитним договором №014/02/3-923-05 - 31 515,10 доларів США,

за кредитним договором №010-2/02/3-1488-06 - 486 083,86 доларів США,

за кредитним договором №010-2/07-1-1052-07 - 1 492 862,09 грн.

Реалізацію предмета забезпечувального обтяження провести шляхом його продажу на публічних торгах, за ціною визначеною на підставі оцінки суб'єкта оціночної діяльності у порядку, встановленому законом України "Про виконавче провадження".

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Астіка" (61002, м. Харків, вул. Чернишевського, 42, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзен Банк Аваль" (01011, м. Київ, вул. Лєскова, 9, , р/р 290921074 в ХОД АТ "Райффайзен Банк Аваль", МФО 350589) судовий збір в розмірі 1 827,00 грн.

Повне рішення складено 08.04.2015 р.

Суддя О.В. Макаренко