ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

12 березня 2015 року Справа № 927/314/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді:Самусенко С.С.,
суддів:Грека Б.М.,
Дунаєвської Н.Г.,
Кочерової Н.О.,
Мележик Н.І.,

розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Обрій" LTD
про перегляд Верховним Судом України
постановиВищого господарського суду України від 04.12.2014
у справі№ 927/314/14
за позовомПриватного спеціалізованого підприємства "УкрРосХим"
доТовариства з обмеженою відповідальністю Агрофірми "Обрій" LTD
простягнення

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Чернігівської області від 24.04.2014 у справі № 927/314/14, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 28.10.2014, провадження у справі в частині вимог про стягнення 100 000,00 грн. основного боргу припинено на підставі пункту 11 частини 1 статті 80 Господарського процесуального кодексу України через сплату відповідачем цих коштів до прийняття рішення у справі; в решті вимог позов задоволено частково шляхом стягнення з відповідача на користь позивача 327 908,88 грн. штрафу та 120 087,65 грн. річних.

Постановою Вищого господарського суду України від 04.12.2014 у справі № 927/314/14 постанову суду апеляційної інстанції залишено без змін.

Товариством з обмеженою відповідальністю Агрофірмою "Обрій" LTD подано заяву про перегляд Верховним Судом України постанови Вищого господарського суду України 04.12.2014 у справі № 927/314/14, у якій заявник просить вказану постанову скасувати, а справу направити на новий розгляд до місцевого господарського суду.

Заяву, з посиланням на постанови Вищого господарського суду України від 30.12.2014 у справі № 910/5692/14, від 17.03.2009 у справі № 6/96д/08 та від 04.03.2008 у справі № 21/463, мотивовано неоднаковим застосуванням Вищим господарським судом України одних і тих самих норм права, а саме: статей 549, 97, 215, 241 Цивільного кодексу України та 231 Господарського кодексу України, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах.

Розглянувши заяву про перегляд постанови суду касаційної інстанції та додані до неї матеріали, колегія суддів вважає за необхідне відмовити в допуску даної справи до провадження Верховного Суду України з таких підстав.

Відповідно до статті 11116 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) заява про перегляд судових рішень господарських судів може бути подана виключно на таких підставах: 1) неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права, внаслідок чого ухвалено різні за змістом судові рішення у подібних правовідносинах; 2) встановлення міжнародною судовою установою, юрисдикція якої визнана Україною, порушення Україною міжнародних зобов'язань при вирішенні справи судом.

Ухвалення різних за змістом судових рішень (пункт 1 частини першої цієї статті) матиме місце в разі, коли суд (суди) касаційної інстанції у розгляді двох чи більше справ за подібних предмета і підстав позову, змісту позовних вимог та встановлених судом фактичних обставин і однакового матеріально-правового регулювання спірних правовідносин дійшов (дійшли) неоднакових правових висновків, покладених в основу цих судових рішень.

У постанові від 04.12.2014 у справі № 927/314/14, про перегляд якої подано заяву, суд касаційної інстанції, виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи, погодився з висновками судів попередніх інстанцій щодо наявності підстав для стягнення з відповідача штрафу у зв'язку з порушенням відповідачем строків оплати отриманого за договором поставки товару, та стягнення 24 % річних за відповідний період, з огляду на проведення відповідачем розрахунків за поставлений товар з відстроченням платежу, що передбачено договором з урахуванням додаткової угоди. Крім того, відхиляючи доводи відповідача про те, що додаткова угода до договору поставки, в якій сторонами погоджена сума договору, порядок розрахунків та відповідальність сторін, підписана не уповноваженою особою, тому мала бути визнана судом недійсною, суд касаційної інстанції виходив із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи про те, що вказана додаткова угода підписана з волевиявлення відповідача і схвалена у подальшому товариством та вже була предметом судового розгляду у іншій справі, в якій рішенням господарського суду, яке набрало законної сили, відмовлено у позові про визнання недійсною вказаної додаткової угоди.

Водночас у постанові від 17.03.2009 у справі № 6/96д/08 суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову про визнання недійсним договору про поворотну фінансову допомогу та стягнення з відповідача отриманих за вказаним договором коштів, виходячи із встановлених судами попередніх інстанцій обставин справи про те, що спірний договір укладений генеральним директором позивача з перевищенням повноважень та не схвалено у подальшому Радою Корпорації (позивача).

З постанови від 04.03.2008 у справі № 21/463 вбачається, що суд касаційної інстанції погодився з висновками апеляційного господарського суду щодо наявності підстав для задоволення позову про визнання недійсними договорів поставки та поруки, виходячи із встановлених апеляційним судом обставин справи про те, що: даний договір підписано від позивача директором з перевищенням повноважень; відсутні докази схвалення спірного правочину.

Таким чином, зазначені судові рішення не підтверджують доводів заявника щодо неоднакового застосування норм матеріального права в подібних правовідносинах, а свідчать лише про наявність у згаданих справах різних обставин, залежно від яких суд касаційної інстанції дійшов відповідних правових висновків.

Постановою Вищого господарського суду України від 30.12.2014 справі № 910/5692/14, на яку посилається заявник, постанову суду апеляційної інстанції в частині, що стосується доводів заявника скасовано, а справу у вказаній частині передано на новий розгляд до апеляційного господарського суду. У зв'язку з цим колегія суддів зазначає, що прийняття касаційною інстанцією постанови про скасування судових рішень судів нижчих інстанцій з передачею справи на новий розгляд не означає остаточного вирішення спору у справі, а тому на відповідну постанову не може здійснюватись посилання на підтвердження підстави, передбаченої розділом ХІІ2 ГПК України.

З огляду на викладене Вищий господарський суд України дійшов висновку про відсутність підстав для допуску даної справи до провадження Верховного Суду України.

Керуючись статтями 86, 11116 - 11121 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю Агрофірмі "Обрій" LTD у допуску справи № 927/314/14 до провадження Верховного Суду України.

Головуючий суддяС. Самусенко
Судді:Б. Грек
Н. Дунаєвська
Н. Кочерова
Н. Мележик