ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 925/96/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Щерба О.О. - представник за довіреністю,

від відповідача - Матрьонін В.А. - особисто,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської

міської ради", м. Черкаси

до фізичної особи - підприємця Матрьоніна Валерія Анатолійовича,

м. Черкаси

про стягнення 13 699 грн. 49 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося комунальне підприємство "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" до фізичної особи - підприємця Матрьоніна Валерія Анатолійовича про стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 13 072 грн. 85 коп., у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору оренди нежитлового приміщення, що є міською комунальною власністю від 16 січня 2012 року за №1.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 20 січня 2015 року порушено провадження у справі та призначено розгляд справи в судовому засіданні на 05 лютого 2015 року.

Однак судове засідання призначене на 05 лютого 2015 року не відбулося у зв'язку з відпусткою головуючого по справі судді.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 09 лютого 2015 року розгляд справи було призначено на 26 лютого 2015 року.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 лютого 2015 року на підставі ст. 77 ГПК України було оголошено перерву до 03 березня 2015 року на 11 год. 40 хв., в судовому засіданні від 03 березня 2015 року було оголошено перерву на 10 год. 20 хв. 26 березня 2015 року.

26 лютого 2015 року від позивача надійшла заява про збільшення розміру позовних вимог, в якій останній просив суд стягнути з відповідача 7 900 грн. 57 коп. боргу зі сплати орендної плати, 4 650 грн. 49 коп. боргу за електроенергію та 1 148 грн. 43 коп. боргу за водопостачання, всього 13 699 грн. 49 коп.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Вказана заява відповідає вимогам ст. 22 ГПК України, а тому судом розглядається позов комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" з урахуванням збільшеного розміру позовних вимог.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог.

Відповідач в судовому засіданні проти позову заперечував, однак письмового відзиву суду не надав.

В судовому засіданні, яке відбулося 26 березня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/96/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та представників сторін, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги слід задовольнити частково, виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 16 січня 2012 року між комунальним підприємством "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради" (орендодавець) та фізичною особою - підприємцем Матрьоніним Валерієм Анатолійовичем (орендар) було укладено договір оренди нежитлового приміщення, що є міською комунальною власністю за №1.

Відповідно до розділу першого вищезазначеного договору орендодавець зобов'язався передати, а орендар - прийняти в оренду частину нежитлового приміщення, що знаходиться за адресою: м. Черкаси, проспект Хіміків, 82, загальною площею 105,40 кв.м.

Умовами п. 3.1. договору оренди визначено, що розмір орендної плати за об'єкт, що орендується встановлюється згідно з розрахунку, що додається до договору та є його невід'ємною частиною (додаток №3).

Так, згідно додатку №3 до договору розмір орендної плати на місяць складає 1 610 грн. 05 коп. з урахуванням ПДВ.

Обчислення розміру орендної плати здійснюється з урахування індексів інфляції (п. 3.3. договору).

Згідно п. 3.7. договору орендар окремо сплачує за фактично отримані комунальні (вода та електроенергія) послуги на підставі рахунків до 05 числа наступного місяця.

Пунктом 3.2. договору оренди визначено, що орендна плата сплачується орендарем щомісячно на поточний рахунок орендодавця не пізніше 30 числа місяця, за який проводиться розрахунок.

Орендоване приміщення було передано в оренду відповідачу згідно акту приймання - передачі нежитлового приміщення від 16 січня 2012 року (а.с. 15).

Договір оренди укладений на термін з 16 січня 2012 року по 16 січня 2015 року (п. 2.1. договору).

Оскільки відповідачем було порушено строки оплати вартості спожитих комунальних послуг та орендної плати сторонами неодноразово складався графік погашення заборгованості.

Так, згідно останнього графіку погашення боргу від 20 березня 2014 року сторони погодили, що станом на 20 березня 2014 року борг по орендній платі складає 848 грн. 16 коп., по електроенергії - 6 697 грн. 93 коп. та по водопостачанню і водовідведенню - 1 632 грн. 29 коп.

Тобто сторони змінили строки оплати боргу, який виник до 20 березня 2014 року, і встановили, що борг зі сплати орендної плати в сумі 848 грн. 16 коп. та по електроенергії в сумі 697 грн. 93 коп. сплачується в березні 2014 року, борг зі сплати електроенергії по 2 000 грн. 00 коп. у квітні - червні 2014 року, борг по водопостачанню та водовідведенню в сумі 632 грн. 29 коп. у квітні 2014 року та 1 000 грн. 00 коп. в травні 2014 року.

Оскільки у визначені вищевказаним графіком строки, відповідач боргу не сплатив, позивачем було направлено вимоги від 18 червня 2014 року за №610 та від 06 жовтня 2014 року за №913 про сплату до 30 червня 2014 року та до 13 жовтня 2014 року відповідно боргу з орендної плати.

Однак відповідач відповіді на вищевказані претензії не надав, борг не сплатив.

В зв'язку з тим, що відповідачем не було сплачено суму боргу визначену сторонами в графіку погашення заборгованості від 20 березня 2014 року, а також не було виконано обов'язку щодо своєчасної сплати орендної плати та комунальних платежів за наступні періоди, за період з березня 2014 року по 16 січня 2015 року (включно), як зазначав позивач, у відповідача виник борг в розмірі 13 699 грн. 49 коп., в тому числі: 7 900 грн. 57 коп. борг зі сплати орендної плати; 4 650 грн. 49 коп. борг зі сплати спожитої електроенергії; 1 148 грн. 43 коп. борг зі сплати послуг за водопостачання та водовідведення.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Водночас слід зазначити, що загальна сума орендної плати за період з березня 2014 року по 16 січня 2015 року (з урахуванням боргу визначеного сторонами в графіку погашення від 20 березня 2014 року в розмірі 848 грн. 16 коп.) складає 20 348 грн. 75 коп.

Відповідачем було сплачено за вищевказаний період 18 668 грн. 16 коп. за оренду приміщення, що підтверджується квитанціями до прибуткових касових ордерів, примірниками прибуткових касових ордерів, копією акту звірки за період 01 січня 2014 року по 16 січня 2015 року (підписаним позивачем), а також копією картки рахунку з 01 січня 2015 року по 02 березня 2015 року.

При цьому, судом було враховано, що 14 серпня 2014 року платіж в розмірі 2 000 грн. 00 коп. було проведено та зараховано позивачем саме як сплату відповідачем орендної плати.

Даний факт сторонами було визнано в судовому засіданні.

Як вже зазначалося вище умовами договору передбачено, що орендар окремо від оренди сплачує за фактично отримані комунальні послуги.

Проте позивач, всупереч умовам договору та приписам чинного законодавства, частково зараховував кошти які було сплачено відповідачем саме як за оренду в погашення поточної заборгованості зі сплати комунальних платежів.

Таким чином борг зі сплати орендної плати складає лише 1 680 грн. 59 коп.

За період з березня 2014 року по 16 січня 2015 року (з урахуванням боргу визначеного сторонами в графіку погашення в розмірі 6 697 грн. 93 коп.) відповідачем було спожито електроенергії на суму 13 629 грн. 34 коп., а послуг водопостачання та водовідведення (з урахуванням боргу визначеного сторонами в графіку погашення в розмірі 1 632 грн. 29 коп.) надано позивачем на суму 4 581 грн. 43 коп.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було сплачено за спожиту електроенергію 6 898 грн. 84 коп., за водопостачання та водовідведення - 2 433 горн. 00 коп.

Таким чином борг за електроенергію складає 6 730 грн. 50 коп., за водопостачання та водовідведення - 2 148 грн. 43 коп.

Однак, як зазначалося вище, позивач просив суд стягнути з відповідача лише 4 650 грн. 49 коп. боргу за електроенергію та 1 148 грн. 43 коп. боргу за водопостачання.

Враховуючи здійснений судом розрахунок заборгованості та заявлені до стягнення позивачем суми боргу, з відповідача підлягає стягненню 1 680 грн. 59 коп. орендної плати, 4 650 грн. 49 коп. боргу за електроенергію та 1 148 грн. 43 коп. боргу за водопостачання та водовідведення, в решті стягнення орендної плати в сумі 6 219 грн. 98 коп. слід відмовити, у зв'язку з безпідставним нарахуванням.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з фізичної особи - підприємця Матрьоніна Валерія Анатолійовича, вул. Гагаріна, 25, кв. 61, м. Черкаси, ідентифікаційний номер на користь комунального підприємства "Черкасиелектротранс" Черкаської міської ради", пр-т Хіміків. 82, м. Черкаси, ідентифікаційний код 03328675 - 1 680 грн. 59 коп. боргу по орендній платі, 4 650 грн. 49 коп. боргу за спожиту електроенергію, 1 148 грн. 43 коп. боргу за водопостачання та водовідведення та 997 грн. 54 коп. судового збору.

3. В решті вимог - в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 31 березня 2015 року.

Суддя А.В.Васянович