РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/4200/15-г

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім"

до: державної установи "Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України"

про: стягнення 423 052,01 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Гаврилова О.Ю. - пред.по дов.

від відповідача: Сорокопуд О.П. - пред.по дов.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом міста Києва розглядається справа №910/4200/15-г за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" до державної установи "Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України" про стягнення 423 052,01 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 26.02.15 порушено провадження у справі №910/4200/15-г.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за Договором про закупівлю товарів за державні кошти №2211/ЛОР1 від 22.11.2013 року, внаслідок чого у відповідача перед позивачем виникла заборгованість в розмірі 423 052,01 грн, з яких 329 850,00 грн - сума основного боргу, 11 169,72 грн - 3 % річних та 82 032,29 грн - інфляційні втрати.

Відповідач проти задоволення позовних вимог заперечував, вказуючи про те, що він є державною установою, яка фінансується з Державного бюджету України, та в межах наявних бюджетних призначень на капітальні видатки на своєму реєстраційному рахунку, відповідачем було подано необхідні документи до Управління ДКСУ Шевченктвського району м.Києва для здійснення розрахунково-касового обслуговуваня по оплаті вартості обладнання, але оплата з невідомих на те відповідачу причин здійснена не була. Таким чином, відповідач вказує про відсутність вини останнього у виникненні заборгованості перед позивачем.

У судовому засіданні 01.04.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

22 листопада 2013 року між Державною установою "Інститут отоларингової ім. проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України" (замовник) та товариством з обмеженою відповідальністю "МЕД ЕКСІМ" (постачальник) укладено договір №2211/ЛОР1 про закупівлю товарів за державні кошти (далі- Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору, постачальник зобов'язався поставити замовникові: код ДК 26.60.1 Устаткування радіологічне, електромедичне та електротерапевтичне устаткування (по лоту №3 Портативний УЗ-апарат) (далі - товар), зазначені в специфікації (Додаток 1 до Договору) і є його невід'ємною частиною, а замовник - прийняти і оплатити товар.

Згідно з п.3.1. Договору ціна цього Договору становить 329 850,00 грн.

Відповідно до п.4.1 Договору оплата за товар і послуги, які надані постачальником, проводиться за фактом поставки у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до п.5.1.Договору товар повинен бути поставлений замовнику за попередньою письмовою заявкою замовника в кількості та у строки, що не перевищують 15 робочих днів з моменту отримання Постачальником заявки замовника.

Пунктом 5.2 Договору визначено, що зобов'язання постачальника щодо поставки товару вважаються виконаним у повному обсязі з моменту передачі товару у власність Замовника за адресою, визначеною у його заявці.

Відповідно до п.п.6.1.1. Договору замовник зобов'язаний своєчасно та в повному обсязі сплатити за поставлений товар.

Згідно з п.10.1 Договір набирає чинності з дня його підписання і діє до 31.12.2013 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за ним.

Сторонами підписано Специфікацію до Договору (Додаток №1 до Договору), у відповідності до якої сторонами Договору погоджено поставку товару, а саме системи ультразвукова діагностична My Lab Touch, у кількості 1 шт., вартістю 329 850,00 грн.

Судом встановлено, що позивачем було поставлено відповідачу обумовлений Догвором товар на суму 329 850,00 грн, що підтверджується видатковою накладною №1007 від 23.12.2013 року, копія якої долучена до матеріалів справи.

Вказана накладна підписана уповноваженими представниками сторін та скріплена печатками сторін, а тому приймається судом як належний доказ, що підтверджує поставку позивачем товару на суму 329 850,00 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ч.1 ст.692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Судом встановлено, що станом на час розгляду справи зобов'язання по оплаті поставленого позивачем позивачем товару за Договором відповідачем в повному обсязі не виконано, доказів оплати поставленого товару відповідачем суду не надано.

Наявність заборговності відповідача перед позивачем в розмірі 329 850,00 грн. за поставлений згідно Договору товар також підтверджується підписаним уповноваженими представниками сторін та скріпленим печатками сторін Актом звірки взаєморозрахунків від 01.01.15 року.

Враховуючи те, що наявність заборгованості відповідача перед позивачем за поставлений товар підтверджується видатковою накладною, та приймаючи до уваги те, що відповідачем в порядку ст. 4-3 та ст. 33 Господарського процесуального кодексу України не було спростовано наявність заборгованості та не доведено припинення зобов'язання будь-яким передбаченим законом способом в частині суми боргу, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості в розмірі 329 850,00 грн.

Посилання відповідача, як на підставу для відмови у задоволенні позову, на відсутність його вини у виникненні заборгованості перед позивачем, в зв'язку з відсутністю бюджетного фінансування судом не береться до уваги з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 511 ЦК України зобов'язання не створює обов'язку для третьої особи. У випадках, встановлених договором, зобов'язання може породжувати для третьої особи права щодо боржника та (або) кредитора.

Відповідно до ч. 2 ст. 528 ЦК України, у разі невиконання або неналежного виконання обов'язку боржника іншою особою цей обов'язок боржник повинен виконати сам.

Згідно ч.1 ст. 96 Цивільного кодексу України юридична особа самостійно відповідає за своїми зобов'язаннями.

Частиною 2 ст. 218 Господарського кодексу України передбачено, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

Спірні правовідносини між сторонами склалися на підставі договору поставки, а тому обов'язок покупця прийняти та оплатити товар витікає із Закону та Договору і не може ставитися в залежність від виконання певних дій третьою особою.

Про помилковість позиції про те, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, зазначено також у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 у справі № 11/446.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних в розмірі 11 169,72 грн. та інфляційні втрати в розмірі 82 032,29 грн., нарахованих позивачем за період з 24.12.2013 року по 09.02.15 року.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахуванням індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за період з 24.12.2013 року по 09.02.15 року з суми боргу 329 850,00 грн., в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 11 169,72 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за період з 24.12.2013 року по 09.02.15 року з суми боргу 329 850,00 грн., в зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача інфляційних втрат в розмірі 82 032,29 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державної установи "Інститут отоларингології ім.проф. О.С. Коломійченка Національної академії медичних наук України" (03680, м.Київ, вул.Зоологічна, буд.3, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Мед Ексім" (01032, м.Київ, вул.Вєтрова, буд.1, ) 329 850 (триста двадцять дев'ять тисяч вісімсот п'ятдесят) грн 00 коп.- основного боргу, 82 032 (вісімдесят дві тисячі тридцять дві) грн 29 коп - інфляційних втрат, 11 169 (одинадцять тисяч сто шістдесят дев'ять) грн 72 коп. - 3 % річних та 8461 (вісім тисяч чотириста шістдесят одну) грн 04 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 03.04.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова