КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа№ 910/22340/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Тищенко А.І.

За участю представників:

Від позивача: Рудюк В.М. - представник;

Від відповідача: Медвідь О.І. - представник;

Від третьої особи: не з'явився,

розглянувши апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

на рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014

у справі № 910/22340/14 (суддя Спичак О.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова

компанія Провідна»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кривородько Олександр Юрійович

про стягнення 50 000, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія Провідна» третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Кривородько Олександр Юрійович про стягнення 50 000, 00 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у позові відмовлено повністю.

Не погодившись з прийнятим рішенням, Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення суду першої інстанції по цій справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» у справі №910/22340/14 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

В обґрунтування своїх вимог скаржник зазначав, що рішення прийнято з неповним з'ясуванням обставин справи, невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи, на підтвердження чого в своїй апеляційній скарзі виклав ряд обставин, які, на його думку, виступають підтвердженням правової позиції Публічного акціонерного товариства «Національна акціонерна компанія «Нафтогаз України» та спростовують правильність винесеного рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 05.02.2015.

04.02.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника відповідача надійшов відзив на апеляційну скаргу.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 розгляд справи відкладено на 24.02.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 910/22340/14 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б., Федорчука Р.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 розгляд справи відкладено на 24.03.2015.

02.03.2015 через відділ документального забезпечення суду від представника позивача надійшов відзив на апеляційну скаргу, який колегією суддів було оглянуто та долучено до матеріалів справи.

У зв'язку з виходом судді Тищенко А.І. з відпустки, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 910/22340/14 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

В судовому засіданні 24.03.2015 представники позивача та відповідача надали свої пояснення по справі, представник третьої особи в судове засідання 24.03.2015 не з'явився, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 26.12.2014 про прийняття апеляційної скарги до провадження у справі № 910/22340/14 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представника третьої особи.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом між Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС», в особі директора РЦ КРД Сушко Марії Вікторівни, яка діє на підставі довіреності від 20.07.2012 № 12-13/512 та Товариством з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Транс», в особі директора Семенко Володимира Дмитровича, який діє на підставі Статуту, був укладений Договір добровільного страхування наземного транспортного засобу № ВВ/21 А0302299, згідно якого на страхування був прийнятий автомобіль «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК.

Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» 26.12.2012 отримано від страхувальника заяву про настання події (КАСКО) за участю автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК.

Відповідно до відомості № 9128890 про дорожньо-транспортну пригоду, 21.12.2012 на дорозі Р-47 Херсон-Нова Каховка - Генічеськ 47 км. 200 м. сталась дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Toyota Corolla», реєстраційний номер 179 03 ЕК, під керуванням Кривородька Олександра Юрійовича, автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК, під керуванням Скляренка Олександра Анатолійовича та автомобіля вантажний DAF 95, реєстраційний номер АЕ 16 67 СР, під керуванням Чаглій Руслана Івановича.

Товариство з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Транс» 02.04.2013 звернулося до Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» з заявою про виплату страхового відшкодування, в зв'язку з пошкодженням автомобіля «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК під час вищезазначеної ДТП.

Відповідно до звіту автотоварознавчого дослідження №16-13 від 22.01.2013 вартість матеріальної шкоди, завданої в результаті дорожньо-транспортної пригоди власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК, становить 88 866, 89 грн.

На підставі наданих документів, відповідно до умов договору добровільного страхування наземного транспортного засобу № 0302299 від 22.10.2012, позивач визнав зазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком та визначив розмір страхового відшкодування - 70 210, 44 грн, що підтверджується страховим актом № 9302В/40/2013 від 22.04.2013 та додатком №1 до нього.

Приватне акціонерне товариство «Страхова група «ТАС» на підставі договору страхування наземного транспортного засобу №0302299 від 22.10.2012 та страхового акту № 9302В/40/2013 від 22.04.2013 виплатив страхувальнику Товариству з обмеженою відповідальністю «Імперіал-Транс» суму страхового відшкодування у розмірі 65 332, 11 грн (без ПДВ), що підтверджується платіжним дорученням № 90667 від 29.04.2013.

Позовні вимоги мотивовані тим, що вищезазначена дорожньо-транспортна пригода відбулась з вини водія автомобіля «Toyota Corolla» реєстраційний номер 179 03 ЕК Кривородька Олександра Юрійовича, цивільно-правова відповідальність якого, була застрахована у відповідача - Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Провідна», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 2685491.

Як наслідок до позивача після виплати страхового відшкодування, у порядку регресу перейшло право на отримання від відповідача компенсації матеріальної шкоди, заподіяної власнику автомобіля «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК, внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 21.12.2012 на дорозі Р-47 Херсон-Нова Каховка - Генічеськ 47 км. 200 м.

У зв'язку з цим, 01.07.2013 позивач звернувся до відповідача з заявою №Г.05.0.0/459 на виплату страхового відшкодування (в порядку регресу), яка отримана відповідачем 02.07.2013, що підтверджується повідомленням про вручення 031.

Проте заява позивача про виплату страхового відшкодування залишена відповідачем без задоволення.

Враховуючи вищезазначене, позивач, з урахуванням ліміту за шкоду майну, визначеного полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ 2685491, просить стягнути з відповідача у порядку регресу 50 000, 00 грн страхового відшкодування.

В силу статті 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Статтею 1166 ЦК України передбачено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим майновим правам фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Підставою для настання цивільно-правової відповідальності за заподіяння шкоди є правопорушення, що включає в себе певні елементи: шкода; протиправність поведінки особи, яка заподіяла шкоду; причинний зв'язок між ними; вина. Відсутність хоча б одного елемента складу правопорушення, за загальним правилом, виключає настання відповідальності, передбаченої ст. 1166 ЦК України.

Як вбачається з матеріалів справи, Постановою Слідчого управління МВС України в Херсонській області від 27.04.2013, кримінальне провадження №0000208 від 22.12.2012 за фактом дорожньо-транспортної пригоди закрито, у зв'язку з відсутністю в діях Кривородька Олександра Юрійовича складу кримінального правопорушення, передбаченого ч. 2 ст. 286 КК України.

Відповідно до постанови про закриття кримінального провадження від 27.04.2013, під час досудового слідства було призначено автотехнічну експертизу за обставинами подій дорожньо-транспортної пригоди, яка мала місце 22.12.2012, згідно висновку якої на момент дорожньо-транспортної пригоди рульове керування, ходова частина та гальмівна система автомобілів «Toyota Corolla» реєстраційний номер 179 03 ЕК, «Chevrolet Lacetti», реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК та DAF 95 реєстраційний номер АЕ 16 67 СР, знаходились у справному стані при якому були відсутні несправності, що впливали на її вихідні параметри.

При цьому, постановою про закриття кримінального провадження від 27.04.2013 встановлено, що водій автомобіля «Toyota Corolla» Кривородько О.Ю. в даній ситуації не мав технічної можливості забезпечити зупинку автомобіля до місця обледеніння, оскільки відстань з моменту виявлення ним перешкоди у вигляді обледенілої ділянки проїзної частини менше за мінімальну відстань, що технічно необхідна для його зупинки.

Разом з тим, як вірно встановлено судом першої інстанції, надані позивачем: довідка Слідчого управління МВС України в Херсонській області та відомість №9128890 про дорожньо-транспортну пригоду, не є належними, в розумінні ст.ст. 32-34 ГПК України доказами, які підтверджують вину Кривородька О.Ю. у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, внаслідок якої завдано шкоди автомобілю «Chevrolet Lacetti» реєстраційний номер АІ 29 75 ЕК., оскільки належним доказом, який би встановлював протиправність поведінки водія, а саме порушення ним Правил дорожнього руху, а відтак і наявність вини останнього у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди, є постанова відповідного органу (посадової особи), прийнята за результатом розгляду справи про адміністративне правопорушення або вирок суду у кримінальній справі.

Як вбачається з матеріалів справи та вірно встановлено місцевим господарським судом, оскільки позивачем не надано доказів вини водія забезпеченого транспортного засобу, то відповідно цивільно-правова відповідальність страхувальника не настає, а отже підстави для відповідальності відповідача в порядку регресу відсутні.

Наведене свідчить, що суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про відмову у задоволенні позовних вимог, відтак, у суду апеляційної інстанції були відсутні підстави для скасування рішення господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у даній справі.

Частина 1 статті 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Заперечення скаржника, викладені в апеляційній скарзі, не приймаються колегією суддів, оскільки не підтверджуються матеріалами справи та не спростовують висновків суду першої інстанції.

Враховуючи вище викладене, колегія суддів зазначає, що Приватним акціонерним товариством «Страхова група «ТАС» не надано належних та допустимих доказів на підтвердження своєї правової позиції, а також не наведено переконливих аргументів у відповідності з нормами чинного законодавства, які давали б підстави для задоволення апеляційної скарги.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у даній справі прийнято з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в рішенні, дійсним обставинам справи, тому рішення є законним та обґрунтованим. Підстав для скасування або зміни вказаного рішення та задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 102, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства «Страхова група «ТАС» залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду міста Києва від 01.12.2014 у справі №910/22340/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/22340/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді Ю.Б. Михальська

А.І. Тищенко