ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 922/4822/13

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів :

головуючого суддіХодаківської І.П.,
суддівБакуліної С.В.,
Фролової Г.М.,
розглянувши
касаційну скаргуПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на постанову від 27.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду
у справі№922/4822/13 господарського суду Харківської області
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доХарківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території"
простягнення коштів
За участю представників сторін:

Від позивача - Ященко Р.Ю. (дов. від 13.05.14)

Від відповідача - Закаблуков А.С. (дов. від 05.01.15)

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" про стягнення основного боргу в розмірі 18 521 698,39 грн., три відсотки річних у розмірі 401 694,43 грн., пені у розмірі 1 370 932,08 грн. та 7 % штрафу у розмірі 1 296 518,89 грн. в зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором про закупівлю природного газу № 010712-БО-32 від 02.07.2012.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.11.2014 (суддя Лаврова Л.С.) позовні вимоги задоволено частково: стягнуто з Харківського обласного комунального підприємства "Дирекція розвитку інфраструктури території" на користь Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" заборгованість в сумі 18 521 698,39 грн., пеню у розмірі 137 093,21 грн., штраф у розмірі 129 651,89 грн., 3 % річних у розмірі 401 694,43 грн.; відстрочено виконання рішення суду до 15.04.2015.

Постановою колегії суддів Харківського апеляційного господарського суду від 27.01.2015 у складі: Сіверін В.І., Терещенко О.І., Тихий П.В. рішення господарського суду першої інстанції залишено без змін.

ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" рішення та постанову попередніх судових інстанцій скасувати в частині відмови у стягненні 1 233 838,87грн. пені, 1 166 867,00грн. 7% штрафу та відстрочення виконання рішення до 15.04.2015. В оскарженій частині прийняти нове рішення, яким стягнути зазначені суми, а у наданні відстрочки виконання рішення відмовити. Скарга мотивована неправильним застосуванням та порушенням судами норм чинного законодавства, зокрема, ст.ст.232, 233 Господарського кодексу України, ст.ст.549-552 Цивільного кодексу України.

Розглянувши матеріали справи та касаційної скарги, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів зазначає наступне.

Господарськими судами попередніх інстанцій встановлено, що 02.07.2012 між ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" (продавець) та Харківським обласним комунальним підприємством "Дирекція розвитку інфраструктури території" (покупець) укладено договір про закупівлю - продаж природного газу №010712-БО-32, відповідно до умов п.1.1 якого продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2012 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТ ЗЕД 2711 21 00 00 або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію статті 10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ, на умовах цього договору.

Пунктом 6.1 договору встановлено, що оплата за газ здійснюється покупцем виключно коштами шляхом 100% оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Позивач, посилаючись на невиконання відповідачем умов договору №010712-БО-32 щодо оплати поставленого газу, звернувся до суду з даним позовом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525-526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Судами встановлено, що відповідач виконав свої зобов'язання за договором частково, у зв'язку з чим в нього утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 18 521 698,39 грн.

Враховуючи, що доказів сплати відповідачем заборгованості по договору купівлі-продажу природного газу від 02.07.2012 за № 010712-БО-32 в сумі 18 521 698,39 грн. сторонами не надано, суди обгрунтовано дійшли висновку про задоволення позовних вимог в частині стягнення з відповідача основного боргу в сумі 18 521 698,39 грн.

Статтею 530 Цивільного Кодексу України встановлено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ч. 1 ст. 610 та п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного Кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема - сплата неустойки.

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, яку боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом п.7.2 договору визначено, що у разі порушення покупцем умов п.6.1. договору, покупець зобов'язується сплатити крім суми заборгованості пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення платежу, а за прострочення понад 30 днів додатково сплатити штраф у розмірі 7% від суми простроченого платежу.

Колегія судів вважає, що господарські суди обгрунтовано дійшли висновку про стягнення штрафу, 3% річних та пені. Розрахунок апеляційною інстанцією перевірений.

Ч. 3 ст. 551 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 233 Господарського кодексу України передбачена можливість зменшення розміру неустойки за рішенням суду, у випадку, коли розмір неустойки значно перевищує розмір збитків та за наявності інших обставин, які мають істотне значення, передбачена При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан обох сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Статтею 83 Господарського процесуального кодексу України передбачене право господарського суду, приймаючи рішення, зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Господарськими судами встановлено, що газ, який постачається за укладеним між позивачем та відповідачем договором, використовується останнім виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами. Споживачі невчасно та не в повному обсязі проводять розрахунки за теплову енергію, що призвело до незадовільного фінансового стану відповідача. Крім того, відповідач не отримує вчасно від держави компенсацію різниці між собівартістю теплової енергії та тарифами для населення та для бюджетних організацій.

Тяжкий фінансовий стан відповідача підтверджується висновком судово-економічної експертизи №128 від 15.10.2014, проведеної НДЕКЦ ГУМВС України в Харківській області, в якій, зокрема, зазначено про те, що фінансова стійкість підприємства є дуже низькою, що створює передумови для його кризового становища, розрахуватися підприємство за договором про закупівлю природного газу № 010712-БО-32 від 02.07.2012 без зовнішнього фінансування не може, крім того у підприємства в обігу знаходиться більше позикових коштів, ніж власних, і це співвідношення стає все більше вагомим.

До того ж, сума штрафних санкцій є надмірно великою та перетворюється на несправедливо непомірний тягар для відповідача, а стягнуті судом суми 3 % річних мають компенсувати всі негативні наслідки затримки розрахунку з боку відповідача.

На підставі зазначеного, враховуючи незадовільний фінансовий стан відповідача та те, що заборгованість перед позивачем виникла не з вини відповідача, суди обгрунтовано задовольнити клопотання відповідача про зменшення розміру пені.

В іншій частині постанова апеляційної інстанції не оскаржена.

Інші доводи, викладені в касаційній скарзі, вже розглядались судом апеляційної інстанції і їм надано належну правову оцінку.

Враховуючи викладене, постанова апеляційної інстанції відповідає нормам чинного законодавства і має бути залишена без змін.

Керуючись, ст.ст. 111-5, 111-7, 111-9, 111-11 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Вищого господарського суду України

ПОСТАНОВИЛА:

Касаційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову від 27.01.2015 Харківського апеляційного господарського суду у справі №922/4822/13 господарського суду Харківської області залишити без змін.

Головуючий суддя І. Ходаківська

Судді С.Бакуліна

Г.Фролова