КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" березня 2015 р. Справа №910/26100/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Сотнікова С.В.

суддів: Разіної Т.І.

Копитової О.С.

розглянувши апеляційну скаргу Головного управління ДФС у м. Києві

на постанову Господарського суду міста Києва від 22.12.2014

у справі № 910/26100/14 (суддя Чеберяк П.П.)

за заявою боржника Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест"

про банкрутство

ВСТАНОВИВ:

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/26100/14 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест", відкрито ліквідаційну процедуру, призначено ліквідатором банкрута голову ліквідаційної комісії Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест" Рудь Ірину Михайлівну, інше.

Не погоджуючись із вказаним судовим рішенням, Головне управління ДФС у м. Києві (далі - Головне управління, Управління) звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати постанову Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 та припинити провадження у справі.

Обґрунтовуючи подану скаргу, апелянт посилається на порушення боржником порядку ліквідації юридичної особи, що в свою чергу унеможливило проведення податкової перевірки фінансово-господарської діяльності підприємства-боржника та свідчить про можливість застосування завідомо фіктивного банкрутство (доведення до банкрутство) з метою унеможливлення проведення контрольно-перевірочних заходів по реально існуючим підприємствам, які скористались послугами по безпідставному формуванню валових витрат.

Дослідивши апеляційну скаргу Головного управління та додані до неї документи, колегія судів вважає, що у її прийнятті належить відмовити з наступних підстав.

Відповідно до статті 91 Господарського процесуального кодексу України право на звернення до апеляційного господарського суду зі скаргою на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили, а також ухвали у випадках визначених статтею 106 цього кодексу мають сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки.

Тобто, згідно зазначених положень, в разі оскарження рішення (постанови, ухвали) особою, яка не брала участі у справі, останній необхідно довести, що в оскаржуваному рішенні (постанові, ухвалі) господарський суд вирішив питання про її права та обов'язки.

Разом з тим, згідно приписів частини 2 статті 4-1 Господарського процесуального кодексу України провадження у справах про банкрутство здійснюється в порядку провадження, передбаченому цим кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон про банкрутство).

Відповідно до статті 1 Закону про банкрутство сторонами у справі про банкрутство є боржник (банкрут) та конкурсні кредитора (представник комітету кредиторів), які також є учасниками провадження по справі про банкрутство, а кредитором є особа, яка має у встановленому порядку підтверджені документами грошові вимоги до боржника. Отже, набуття статусу кредитора законодавець пов'язує з наявністю у особи (як фізичної так юридичної) грошових вимог до боржника, а припинення статусу кредитора пов'язано з погашенням (припиненням) таких грошових вимог.

Стаття 1 Закону про банкрутство також визначає, що кредиторами боржника є органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Однак, і зазначені особи набувають статусу кредиторів по справі в разі наявності у встановленому порядку підтверджених грошових вимог до боржника.

При цьому, колегія судів зазначає, що правовий статус органів справляння податків, зборів (обов'язкових платежів), як кредиторів неплатоспроможних боржників визначається і статтею 210 Господарського кодексу України, яка також не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальними нормами законодавства - Законом про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, 25.11.2014 ухвалою Господарського суду міста Києва заяву боржника - Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест" про порушення провадження у справі про його банкрутство прийнято до розгляду.

Ухвалою Господарського міста Києва від 03.12.2014 порушено провадження у справі про банкрутство боржника в порядку ст. 95 Закону про банкрутство.

Особливості та порядок заявлення кредиторами претензій до боржника, що ліквідується в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, визначені положеннями ч. 3 зазначеної статті, які передбачають, що кредитори мають право заявити свої вимоги до боржника, який ліквідується, у місячний строк з дня офіційного оприлюднення повідомлення про визнання боржника, який ліквідується, банкрутом, на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України в мережі Інтернет. Зазначений строк є граничним і поновленню не підлягає. Особи, вимоги яких заявлені після закінчення строку, встановленого для їх подання, або не заявлені взагалі, не є конкурсними кредиторами, а їх вимоги погашаються в шосту чергу.

Отже, у справі про банкрутство боржника, що ліквідується власником (в порядку ст. 95 Закону про банкрутство, особа може набути статусу кредитора - сторони у справі про банкрутство, лише після прийняття постанови про визнання банкрутом та у разі звернення із кредиторськими вимогами до боржника.

Постановою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/26100/14 визнано банкрутом Товариство з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест" та відкрито ліквідаційну процедуру.

Повідомлення про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури було офіційно оприлюднене 25.12.2014 за № 12976.

В матеріалах справи не міститься доказів звернення Управління до суду з заявою про визнання кредиторських вимог у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "Мега Мол Інвест".

В апеляційній скарзі Головне управління жодним чином не посилається на наявність у боржника заборгованості по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів), розмір таких претензій (суму вимог), характер вимог (майнові або грошові), відповідно, будь-яких майнових (грошових) претензій до боржника у органу доходів і зборів не має.

Також скаржником не зазначено фактичних обставин щодо порушення боржником порядку ліквідаційної процедури, що передувала зверненню до господарського суду із заявою про порушення провадження у справі про його банкрутство.

Окрім цього, в скарзі відсутнє посилання на будь-які докази, з їх наданням, що підтверджують вимоги Головного управління.

Таким чином, Управління не є стороною у справі про банкрутство боржника в розумінні приписів Закону про банкрутство.

Крім того, до апеляційної скарги не подано будь-яких доказів порушення оскаржуваною постановою Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 прав та охоронюваних законом інтересів органів державної фіскальної служби, зокрема, Головного управління ДФС у м. Києві.

Таким чином, скаржником не доведено належними та беззаперечними доказами, що у оскаржуваній постанові суду вирішено питання щодо прав та обов'язків Головного управління ДФС у м. Києві, у зв'язку з чим, останнє не має права апеляційного оскарження зазначеної постанови згідно приписів статті 91 Господарського процесуального кодексу України.

Разом з тим, з дотриманням визначеної чинним законодавством процедури до Господарського суду міста Києва звернулись Державна податкова інспекція у м. Черкасах Головного управління Міндоходів у Черкаській області із заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 661087,13 грн., яку було прийнято до розгляду судом (ухвала Господарського суду міста Києва від 16.02.2015) та Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві із заявою про визнання кредиторських вимог в сумі 131,87 грн., яку також було прийнято до розгляду судом (ухвала Господарського суду міста Києва від 18.02.2015).

Крім того, після звернення до господарського суду із заявою про визнання кредитором, Державна податкова інспекція у Печерському районі Головного управління ДФС у м. Києві, скориставшись своїм процесуальним правом, оскаржила в апеляційному порядку постанову Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 про визнання боржника банкрутом.

За результатами апеляційного оскарження, Київський апеляційний господарський суд своїм судовим рішенням від 24.03.2015 залишив без змін постанову Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у даній справі.

Таким чином, права та охоронювані законом інтереси Держави в особі органу державної фіскальної служби не порушені.

З огляду на викладене вище, колегія суддів вважає, що у прийнятті апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві належить відмовити.

Керуючись ст. ст. 86, 91 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд

УХВАЛИВ:

Відмовити в прийнятті апеляційної скарги Головного управління ДФС у м. Києві на постанову Господарського суду міста Києва від 22.12.2014 у справі № 910/26100/14.

Головуючий суддя С.В. Сотніков

Судді Т.І. Разіна

О.С. Копитова