Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

02 квітня 2015 року справа № 927/253/15

Позивач: Управління комунального майна Чернігівської обласної ради,

пр-т. Миру, 43, м. Чернігів, 14000

Відповідач: Приватне акціонерне товариство "Кінотехпром",

вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021

Предмет спору: про стягнення 5545,14грн.

Суддя Моцьор В.В.

Представники сторін:

позивача: Максак Т.Л. (довіреність № 01-111 від 10 лютого 2015 року),

відповідача: Олексієнко О.П. - директор (протокол №1 від 19 квітня 2011 року).

Рішення приймається після оголошених в судових засіданнях перерв з 17 березня 2015 року по 25 березня 2015 року, з 25 березня 2015 року по 01 квітня 2015 року, з 01 квітня 2015 року по 02 квітня 2015 року на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ч. 2 ст. 85 Господарського кодексу України у судовому засіданні 02 квітня 2015 року було проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради подано позов до приватного акціонерного товариство "Кінотехпром" про стягнення до обласного бюджету м. Чернігова 4140,49грн. заборгованості з орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань та на користь позивача - 206,47грн. пені, 1178,57грн. заборгованості з орендної плати з урахуванням інфляційних нарахувань, 19,61грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання за договором оренди №66 від 01 листопада 2011 року.

Ухвалою суду від 05 березня 2015 року розгляд справи відкладався.

У судовому засіданні 17 березня 2015 року суд перейшов до розгляду справи по суті.

Представник позивача виклав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача стосовно позовних вимог заперечував. Свої заперечення обґрунтовував тим, що договір оренди №66 від 01 листопада 2011 року укладений на п'ять років, відповідно до вимог законодавства підлягав нотаріальному посвідченню або державній реєстрації, на сьогоднішній день даний договір нотаріально не посвідчений та не проведена його державна реєстрація, відповідно договір не є вчиненим і не створює прав та обов'язків для сторін, а тому на даний час відсутній предмет спору. Отже, представник відповідача просив суд припинити провадження у справі. Дана позиція викладена відповідачем також у відзиві на позовну заяву від 21 березня 20154 року №25/03. Також у судовому засіданні представник зауважив, що орендує у позивача приміщення по договору від 01 липня 1997 року.

В судовому засіданні 01 квітня 2015 року представник позивача надав суду письмові додаткові пояснення з документами, які долучено судом до матеріалів справи. В даних поясненнях позивач зазначив, що договір оренди №66 від 01 листопада 2011 року є укладеним та таким, що встановлює виникнення цивільних прав та обов'язків між сторонами. Попередній договір від 01 липня 1997 року припинив свою дію 31 жовтня 2011 року. Факт укладання даного договору встановлено рішенням господарського суду Чернігівської області від 31 січня 2012 року у справі №5028/15/150/2011, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 червня 2012 року та рішенням господарського суду Чернігівської області від 18 грудня 2012 року у справі №5028/5/50/2012 (5028/11/59/2012), залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 13 березня 2013 року та постановою Вищого господарського суду України від 30 травня 2013 року. Відповідно до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду. Згідно умов ч.2 ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" у разі передачі спору на розгляд суду договір оренди вважається укладеним з моменту набрання чинності рішення суду про укладання договору оренди і на умовах, зазначених у ньому. Відповідач певний час визнавав свої обов'язки за договором №66, у повному обсязі сплачував орендну плату згідно виставлених позивачем рахунків. Позивач вважає, що нотаріальне посвідчення договору, укладеного в судовому порядку та ряд положень якого викладені у тексті судового рішення, жодним нормативним актом не передбачено.

Представник відповідача подав суду письмове пояснення по справі з додатком, які долучено судом до матеріалів справи. В даних поясненнях, відповідач посилаючись на статті 210, 640, 793, 794, ч.2 ст. 631 Цивільного кодексу України, а також Постанову Пленуму Верховного Суду України від 06 листопада 2009 р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними", вказує на те, що договір оренди №66 від 01 листопада 2011 року є неукладеним.

У судовому засіданні 02 квітня 2015 року представник позивача підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача підтримав, викладені раніше заперечення, зауваживши, що рішення господарського суду Чернігівської області від 31 січня 2012 року у справі №5028/15/150/2011 прийнято з порушенням вимог статті 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", що в даному рішенні не встановлено, що договір оренди №66 від 01 листопада 2011 року створює права та обов'язки для сторін. Також представник відповідача просив суд оголосити перерву в судовому засіданні для надання можливості викласти дані заперечення в письмовій формі.

Представник позивача заперечив щодо оголошення перерви, зазначивши що у відповідача було достатньо часу для підготовки та надання письмових заперечень.

Суд відмовив у задоволенні клопотання про оголошення перерви, виходячи з того, що відповідачем в судовому засіданні було усно викладено додаткові заперечення і у нього було достатньо часу для підготовки та надання письмових заперечень.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважних представників сторін, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Відповідно до частин 1, 2, 5 статті 11 Цивільного кодексу України, цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини. У випадках, встановлених актами цивільного законодавства, цивільні права та обов'язки можуть виникати з рішення суду.

Статтею 649 ЦК України, яка кореспондується зі ст.187 Господарського кодексу України передбачено, що спори, які виникають при укладенні договорів, розглядаються судом. День набрання чинності рішенням суду, яким вирішено питання щодо переддоговірного спору, вважається днем укладення відповідного господарського договору, якщо рішенням суду не визначено інше.

Відповідно до ст.12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", у разі передачі спору на розгляд суду, договір оренди вважається укладеним з моменту набрання чинності рішенням суду про укладення договору оренди і на умовах, зазначених у ньому.

Так, рішенням господарського суду Чернігівської області від 31 січня 2012 року у справі, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 23 квітня 2012 року та постановою Вищого господарського суду України від 27 червня 2012 року у справі № 5028/15/150/2011, порушеній за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про врегулювання переддоговірного спору, позов задоволено частково (а.с. 15-24). А саме, врегульовано розбіжності, які виникли між сторонами під час укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01 листопада 2011 року, п. 3.8 договору виключено, а пункти 1.1, 3.10, 5.1.3, 5.1.4, 6.1.3, 8.1.2, 8.1.3, 9.1, 9.5, 10.3, 10.4, 10.8 договору викладено в такій редакції:

- п.1.1 - "Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування не житлові приміщення, в будівлі, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі Майно), розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку управління комунального майна Чернігівської обласної ради";

- п.3.10 - "Розмір орендної плати може бути змінено за погодженням сторін. На вимогу однієї із сторін розмір орендної плати може бути змінений в випадках, встановлених законодавчими актами України";

- п.5.1.3 - "Сплатити вартість послуг з проведення незалежної оцінки об'єкта оренди протягом семи днів з моменту укладення договору оренди та сплачувати в подальшому вартість послуг з незалежної оцінки";

- п.5.1.4 - "Використовувати орендоване майно відповідно до його призначення та умов цього договору, своєчасно узгоджувати з Орендодавцем будь-які зміни профілю використання орендованого майна або його частини";

- п.6.1.3 - "Здавати орендовані приміщення в суборенду відповідно до чинного законодавства";

- п.8.1.3 - "Відповідно до чинного законодавства України виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору або його розірвання";

- п.9.1 - "За невиконання або неналежне виконання зобов'язань за договором оренди, у тому числі зміну або розірвання його в односторонньому порядку, сторони несуть відповідальність, передбачену чинним законодавством України";

- п.9.5 - "У разі несвоєчасного виконання зобов'язання по сплаті орендної плати, Орендар повинен сплатити Орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення";

- п.10.3 - "Зміни та доповнення до договору допускаються за взаємної згоди сторін та оформляються додатковою угодою до договору";

- п.10.4 - "Договір може бути розірвано лише за згодою сторін або на вимогу однієї із сторін за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством України";

- п.10.8 - "Чинність цього договору припиняється внаслідок: закінчення строку, на який його було укладено; приватизації орендованого майна Орендарем; загибелі орендованого майна; достроково за взаємною згодою сторін або за рішенням господарського суду; банкрутства Орендаря та в інших випадках, прямо передбачених чинним законодавством та умовам цього договору".

Даним рішенням також встановлено, що оскільки ПАТ "Кінотехпром" фактично користується майном, яке є предметом спірного договору, днем укладення договору оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01 листопада 2011 року між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" вважати день підписання представником відповідача договору оренди із застереженнями, тобто 21 листопада 2011 року.

Обов'язковість рішення суду, що набрало законної сили, встановлено ст.124 Конституції України, ст.115 Господарського процесуального кодексу України, ст.13 Закону України "Про судоустрій та статус суддів".

Частиною другою ст. 35 ГПК України передбачено, що факти, встановлені рішенням господарського суду під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Як встановлено в судових засіданнях, між Управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством "Кінотехпром" (орендар) укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області за №66 (надалі - Договір) (а.с.8-13).

Відповідно до п.п. 1.1., 1.13., 1.1.3. та 1.3. Договору, Орендодавець передає, а Орендар приймає в строкове платне користування нежитлові приміщення, в будівлі, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області (надалі Майно), розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66 та перебуває на бухгалтерському обліку управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Загальна площа приміщень, що передається в оренду, складає 361,3кв.м. Вартість майна визначена згідно зі звітом про оцінку станом на 15 вересня 2011 року і становить 446131,00грн без ПДВ. Майно передається в оренду з метою здійснення виробничої діяльності.

Пунктом 2.1. Договору визначено, що Орендар вступає у строкове платне користування майном у вказаний у договорі термін, але не раніше дати підписання сторонами цього Договору та акта приймання-передачі майна, який є невід'ємною частиною цього Договору.

На виконання договірних зобов`язань, позивач передав, а відповідач прийняв у строкове платне користування нерухоме майно - нежитлові приміщення в будівлі, що є об'єктом спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, розташованій за адресою: м. Чернігів, вул. Любецька, 66, та перебуває на бухгалтерському обліку управління комунального майна Чернігівської обласної ради, загальною площею 361,3кв.м., про що свідчить акт прийому-передачі в оренду майна комунальної власності від 01 листопада 2011 року, підписаний обома сторонами та скріплений їх печатками (а.с. 11).

Відповідно до умов пунктів 3.1. - 3.4. Договору, орендна плата є платежем у грошовій формі, який Орендар вносить Орендодавцю та до обласного бюджету незалежно від наслідків діяльності Орендаря, і сплачується за весь термін фактичного користування майном. До орендної плати не входить плата за комунальні послуги, вартість експлуатаційних витрат, податок на додану вартість. Розмір орендної плати визначається на підставі Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області, затвердженої рішенням обласної ради від 25 березня 2011 року (3 сесія 6-го скликання) зі змінами, внесеними рішенням обласної ради від 30 вересня 2011 року (5 сесія 6-го скликання). Розмір та порядок розрахунку орендної плати наведено у Додатку №1 до Договору, і становить за базовий місяць розрахунку (останній місяць, по якому є інформація про індекс інфляції) - 1563,02грн. Орендна плата за перший (листопад 2011 року) місяць оренди визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за жовтень та листопад місяці 2011 року.

Пунктом 3.5. Договору сторонами погоджено, що розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць.

Згідно п. 3.6. Договору, Орендар зобов'язаний перераховувати орендну плату щомісячно не пізніше останнього числа поточного місяця, згідно виставлених Орендодавцем рахунків у співвідношенні: 70% - до обласного бюджету, 30% - орендодавцю, згідно Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області.

Цей договір діє з 01 листопада 2011 року по 31 жовтні 2016 року включно (п. 10.1 договору).

Позивачем було виставлено відповідачу рахунки по договору №66 від 01 листопада 2011 року на сплату орендної плати за період з жовтня по грудень 2014 року:

- до обласного бюджету: № від 12 листопада 2014 року на суму 1309,42грн.; № від 10 грудня 2014 року на суму 1334,30грн., № від 15 січня 2014 року на суму 1374,32грн.

- орендодавцю (позивачу): № від 10 грудня 2014 року на суму 571,84грн., № від 15 січня 2014 року на суму 589,00грн. (а.с. 25-27).

Дані рахунки були отримані відповідачем, про що свідчать копії фіскальних чеків та повідомлення про вручення поштового відправлення, які містяться в матеріалах справи (а.с. 25-27).

Відповідач свої зобов'язання по сплаті орендної плати за вищевказаний період не виконав.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.193 ГК України, суб`єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов`язання належним чином відповідно до договору, закону, інших правових актів, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Посилання відповідача на те, що договір оренди №66 нотаріально не посвідчений та не проведена його державна реєстрація, відповідно договір не є вчиненим і не створює прав та обов'язків для сторін, а тому на даний час відсутній предмет спору, судом до уваги не приймаються, оскільки рішеннями господарського суду Чернігівської області від 31 січня 2012 року у справі №5028/15/150/2011 та від 18 грудня 2012 року у справі №5028/5/50/2012 (5028/11/59/2012) за позовом Управління комунального майна Чернігівської обласної ради до Приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" про стягнення заборгованості по орендній платі за договором оренди нерухомого майна, що належить до спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області №66 від 01 листопада 2012 року, які набрали законної сили, встановлено факт укладання цього договору, його дійсність та було стягнуто заборгованість по орендній платі за попередні періоди.

Відповідно до умов статей 32 - 34 ГПК України визначено, зокрема, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Матеріалами справи підтверджується, що заборгованість відповідача по сплаті орендної плати за договором №66 від 01 листопада 2012 року на день прийняття судового рішення становить 5178,88грн., в тому числі перед обласним бюджетом - 4018,04грн., перед позивачем - 1160,84грн., а тому підлягає стягненню.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 206,47грн. пені за період з 02 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року, 140,18грн. інфляційних нарахувань за прострочку сплати орендної плати за період з жовтня по грудень 2014 року, 19,61грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання за період з 02 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року.

Відповідно до частини третьої ст.285 та частини першої ст.286 ГК України, а також ст.ст. 18, 19 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", орендар зобов'язаний своєчасно та у повному обсязі сплачувати орендну плату за користування об'єктом оренди незалежно від наслідків господарської діяльності.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 ЦК України).

Відповідно до п. 3.6. договору, відповідач по рахунку № від 12 листопада 2014 року на суму 1309,42грн зобов'язаний був розрахуватися не пізніше 30 листопада 2014 року; по рахунку № від 10 грудня 2014 року на суми 1334,30грн. та 571,84грн. - не пізніше 31 грудня 2014 року; по рахунку № від 15 січня 2015 року на суми 1374,32грн. та 589,00грн. - не пізніше 31 січня 2015 року.

Відповідно до ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

Пунктом 9.5. договору визначено, що у разі несвоєчасного виконання зобов'язання по сплаті орендної плати, орендар повинен сплатити орендодавцю суму боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення.

Матеріалами справи підтверджується прострочка відповідачем взятих на себе зобов'язань щодо сплати орендної плати, тому суд доходить висновку, що позивачем правомірно нараховано 140,18грн. інфляційних нарахувань за період прострочки сплати орендної плати з жовтня по грудень 2014 року, з яких: 122,45грн. інфляційних нарахувань до обласного бюджету та 17,73грн. інфляційних нарахувань на користь позивача.

Вимога позивача щодо стягнення на його користь 19,61грн. 3% річних за порушення грошового зобов'язання за період з 02 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року підлягає частковому задоволенню з наступних підстав:

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку трьох процентів річних, три проценти річних в сумі 19,61грн. за період з 02 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року нараховані як на суму боргу в розмірі 4018,04грн. перед обласним бюджетом так і на суму боргу 1160,84грн. - перед управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради.

Частиною 1 та 3 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" визначено, що доходи місцевих бюджетів формуються за рахунок власних, визначених законом, джерел та закріплених у встановленому законом порядку загальнодержавних податків, зборів та інших обов'язкових платежів. Склад доходів місцевих бюджетів визначається Бюджетним кодексом України та Законом України "Про Державний бюджет України".

У відповідності до п. 14 ч. 1. ст. 69 Бюджетного кодексу України, до доходів загального фонду місцевих бюджетів входять надходження від орендної плати за користування майновим комплексом та іншим майном, що перебуває в комунальній власності.

Таким чином, кредитором щодо стягнення 4018,04грн. заборгованості перед обласним бюджетом є територіальна громада сіл, селищ, міст Чернігівської області, інтереси якої, у відповідності до ч. 2 ст. 10 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні", представляє обласна рада, у межах повноважень, визначених Конституцією України, цим та іншими законами.

Відповідно право на отримання 3% річних за прострочку сплати орендної плати, яка підлягає стягненню до обласного бюджету, має також обласна рада.

Управління комунального майна Чернігівської обласної ради - позивач по даній справі є кредитором щодо стягнення орендної плати, яка підлягає сплаті на їх користь (30%). Отже, позивач має право на стягнення на свою користь 3% річних за прострочку сплати цієї частини орендної плати, яка підлягає сплаті безпосередньо йому.

Посилання позивача на п. 9.5. типового договору оренди (а.с. 94-102), судом до уваги не приймається, оскільки між сторонами існують зобов'язання по договору №66 від 01 листопада 2012 року, відповідно до п. 9.5. якого, передбачена лише сплата орендодавцю суми боргу з урахуванням індексу інфляції за весь час прострочення. Крім того, сума боргу перед позивачем по сплаті орендної плати становить 1160,84грн., з яких 517,84грн. по рахунку № від 10 грудня 2014 року та 589,00грн. по рахунку № від 15 січня 2015 року.

З урахуванням вищевикладеного, суд доходить висновку, що вимоги позивача щодо стягнення на його користь 3% річних підлягають задоволенню частково в сумі 3,30грн., лише в частині нарахування 3% річних на суму боргу відповідача перед позивачем за листопад 2014 року в розмірі 571,84грн. за період прострочки з 01 січня 2015 року по 20 лютого 2015року та за грудень 2014 року в розмірі 589,00грн. - з 03 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року. В частині стягнення 16,31грн. 3% річних слід відмовити.

Позивач також просить стягнути на його користь з відповідача 206,47грн. пені за прострочку сплати орендної плати за період з 02 грудня 2014 року по 20 лютого 2015 року.

Як вбачається із наданого позивачем розрахунку пені, пеня нарахована як на суму боргу в розмірі 4018,04грн. перед обласним бюджетом так і на суму боргу 1160,84грн. - перед управлінням комунального майна Чернігівської обласної ради.

Відповідно до ст.ст. 546, 549 Цивільного кодексу України, зокрема, виконання зобов'язань за договором можуть забезпечуватись неустойкою, порукою, гарантією, заставою, при триманням, завдатком. Неустойка (штраф, пеня) є грошова сума або інше майно, яке боржник повинен передати кредитору в разі порушення боржником зобов'язання.

Частинами 4 та 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що у разі якщо розмір штрафних санкцій законом не визначено, санкції застосовуються в розмірі, передбаченому договором. При цьому розмір санкцій може бути встановлено договором у відсотковому співвідношенні до суми невиконаної частини зобов'язання або у певній, визначеній грошовій сумі, або у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів (робіт, послуг). Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Також частиною 6 ст. 232 Господарського кодексу України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 3.7 спірного Договору передбачено, що орендна плата, перерахована несвоєчасно, або не в повному обсязі, підлягає індексації, і стягується відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від заборгованості за кожний день прострочення платежу, включаючи день оплати.

Як встановлено судом, кредитором щодо стягнення 4018,04грн. заборгованості перед обласним бюджетом є обласна рада, а тому, право на отримання пені за прострочку сплати орендної плати, яка підлягає стягненню до обласного бюджету, має також обласна рада, а не управління комунального майна Чернігівської обласної ради. Відповідно Управління комунального майна Чернігівської обласної ради має право на стягнення на свою користь пені за прострочку сплати орендної плати в сумі 1160,84грн., яка підлягає сплаті безпосередньо йому.

Посилання позивача на п. 2.9. Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 25.03.2011 року (з урахуванням змін до Методики розрахунку та порядку використання плати за оренду майна спільної власності територіальних громад сіл, селищ, міст Чернігівської області затвердженої рішенням Чернігівської обласної ради від 30.09.2011 року), яким визначено, що у разі несвоєчасної або в неповному обсязі сплати орендної плати орендар сплачує окремо від орендної плати пеню; розмір пені визначається у договорі оренди і не може перевищувати розміру, встановленого чинним законодавством, пеня перераховується орендодавцю, судом до уваги не приймається з наступних підстав:

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Договором оренди №66 від 01 листопада 2011 року не передбачено право позивача стягувати пеню на свою користь за прострочку сплати орендної плати, яка підлягає перерахуванню до обласного бюджету.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення на його користь пені за підлягають задоволенню частково в сумі 35,76грн., лише в частині нарахування пені на суму боргу відповідача перед позивачем за листопад 2014 р. в розмірі 571,84грн. за період прострочки з 01 січня 2015 року по 20 лютого 2015року та за грудень 2014 року в розмірі 589,00грн. з 03 лютого 2015 року по 20 лютого 2015 року. В частині стягнення 170,71грн. пені слід відмовити.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку, що позовні вимоги є обґрунтовані і підлягають задоволенню в частині стягнення з відповідача до обласного бюджету м. Чернігова 4018,04грн. заборгованості з орендної плати; 122,45грн. інфляційних нарахувань та на користь управління комунального майна Чернігівської обласної ради 1160,84грн. заборгованості з орендної плати; 17,73грн. інфляційних нарахувань, 3,30грн. 3% річних, 35,76 грн. пені. В решті позову відмовити.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір пропорційно розміру задоволених позовних вимог в сумі 1765,38грн.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити частково.

2. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021, код 14293201, р/р 5001 в АТ Імексбанк, МФО 328384) до обласного бюджету м. Чернігова (р/р 0002 ГУ ДКСУ у Чернігівській області, МФО 853592, ККДБ 22080400) 4018,04грн. заборгованості з орендної плати, 122,45грн. інфляційних нарахувань.

3. Стягнути з приватного акціонерного товариства "Кінотехпром" (вул. Любецька, 66, м. Чернігів, 14021, код 14293201, р/р 5001 в АТ Імексбанк, МФО 328384) на користь управління комунального майна Чернігівської обласної ради (пр-т. Миру, 43, м. Чернігів, 14000, код 33469166, р/р 0716 в ГУ ДКСУ у Чернігівській області, м. Чернігів, МФО 853592) 1160,84грн. заборгованості з орендної плати, 17,73грн. інфляційних нарахувань, 3,30 грн. 3% річних, 35,76грн. пені та 1765,38грн. судового збору.

4. В решті позову відмовити.

Повне рішення підписано 06 квітня 2015 року.

Суддя В.В. Моцьор

.