ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"01" квітня 2015 р.Справа № 916/4421/14

За позовом Публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча";

до Державного підприємства „Одеська залізниця"

про стягнення 16828,52 грн.

Головуючий суддя - Літвінов С.В.

Судді - Желєзна С.П.

Рога Н. В.

Представники:

Від позивача: -не з'явився.

Від відповідача: Лісецька Н.В. по довіреності №196 від 02.01.2014р.

СУТЬ СПОРУ: Позивач, Публічне акціонерне товариство „Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (далі - Позивач) звернулось до господарського суду Одеської області із позовом до Державного підприємства „Одеська залізниця" (далі - Відповідач) про стягнення суми втраченої продукції у розмірі 16828,52 грн.

Ухвалою суду від 06.11.2014 порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Позовні вимоги, із посиланням на статті 16, 22, 623, 909, 920, 924 Цивільного кодексу України, статті 224, 307, 314 Господарського кодексу України, статті 110, 114, 115 Статуту залізниць України, обґрунтовані завданням шкоди у зв'язку із недостачею вантажу - сталі тонколистової, переданого для перевезення Відповідачу.

22.11.2014р. представник відповідача надав заперечення на позов відповідно яких просить відмовити позивачу в задоволенні позовних вимог. Відповідач зазначає, що залізниця прийняла вантаж масою, у стані, у якому він був переданий до перевезення, доставила і видала вантаж у схоронному стані. Відповідно до пункту "а" статті 111 Статуту залізниці, України, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу залізниця звільняється від відповідальності за втрату або нестачу вантажу.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 22.12.2014р. строк розгляду продовжено відповідно до ст. 69 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 19.01.2015р., за клопотанням позивача, справу призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням в.о. керівника апарату суду Одеської області від 19.01.2015р. визначено наступний склад колегії суддів: головуючий суддя Літвінов С.В., суддя Железна С.П., суддя Рога Н.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 20.01.2015р. справу №916/4421/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: головуючий суддя Літвінов С.В., суддя Железна С.П., суддя Рога Н.В.

31.03.2015р. представником відповідача надано клопотання про залучення додаткових доказів по справі.

Клопотання відповідача задоволено, додаткові документи залучені до матеріалів справи.

31.03.2015р. до канцелярії суду надійшло клопотання позивача (вх.8262/15) про розгляд справи за відсутністю представника позивача.

Представник Відповідача у судовому засіданні 01.04.2015р. проти задоволення позову заперечував, просив відмовити в його задоволенні у повному обсязі.

По справі були оголошені перерви відповідно до ст. 77 ГПК України.

У судовому засіданні 27.10.2014р. було проголошено вступну та резолютивну частини рішення суду в порядку статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши представлені докази, заслухавши представника Відповідача, суд

встановив:

ПАТ „ММК ім. Ілліча" по залізничній накладній від 07.06.2014 р. № 49110364 зі станції відправлення Маріуполь-Сортувальна Донецької залізниці відправило на адресу Адміністрації Одеського морського порту комплекс № 4 „Новотех термінал" по дорученню „Метинвест Шипінг" 10 пачок тонколистової сталі у вагоні № 604431822 вагою 62560кг.

У залізничній накладній відправником зазначено, що вантаж - тонколистова сталь завантажена у вагон грузовідправником, тара - 24000кг, спосіб визначення маси - „за трафаретом", розмір вантажу: 0,5-0,6х1220х2440, вага упаковки - 1 500кг, маса пачки у металевому кожусі не більше 2,4 тон. Вантаж розміщено та закріплено відповідно до п. 4.2.4 розділу 3 Пр.14 до СМГС.

Як встановлено судом, при надходженні вагону № 604431822 на попутну станцію Чапліно -Придніпровської залізниці, органом транспорту було встановлено, що в одній з пачок порушено упаковку, з огляду на що здійснено контрольне зважування маси вагону на 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах та встановлено вагову нестачу у спірному вагоні в кількості 2,26 тони, у зв'язку із чим складено комерційний акт РА № 001864/34 від 09.06.2014 року. В акті, серед іншого, зазначено, що „Вагон технічно справний, відкритий рухомий состав, при зваженні вагону вага брутто - 84300кг, тара з документами 24000кг, нетто - 60300кг. В наявності 10 пачок. Завантаження над 1,2 люками та 6,7 люками в два яруса, над іншими в один ярус. На кожній пачці по 5 повздовжніх та 7 поперечних обв'язувальних стрічок. Над 1,2 люками на пачки лежачої у верхньому ярусі обірвані усі обв'язувальні стрічки. Три листи сталі витягнути та знаходяться на пачці що лежить поряд. На пачках є бирки. На бирці пошкодженої пачці вказано брутто 3700кг, вага нетто 3550кг. Засобів для перерви пошкодженої пачки станція не має. З моменту прибуття вагон знаходиться під охороною. Двері люка зачинені.".

На станції призначення Одеса - Порт Одеської залізниці - на підставі комерційного акту АА № РА № 001864/34 від 09.06.2014р. - було проведено комісійну перевірку та розвантаження вагону № 60431822, згідно чого складено комерційний акт АА № 024438/110 від 13.06.2014 року. В акті серед іншого, зазначено: „Встановлено в наявності 10 пачок сталі. Вага всіх пачок не перевірялась. Завантаження в вагоні в два яруса. На одній пачці розірвані усі заводські стрічки, є нестандартні проволочені скрутки з проволоки в одну нитку 6мм, має маркування блакитною фарбою по дві маркувальні смуги з кожної сторони пачці . Всі 9 пачок розташовані на дерев`яних піддонах. 8 пачок мають заводське пакування. Нестандартно укручена пачка в металевому кожусі, має заводську бірку, на якій зазначено: номер партії № 411715Д, плавка № 441422, брутто 3700кг., нетто 3550кг. При переваженні нестандартно укрученої пачки на автомобільних електромеханічних вагах вага склала 3550кг., що є менше заявленої ваги на 120кг."

Після складення комерційного акту залишок вантажу видано одержувачу, який - у порядку ст.133 Статуту залізниць України - передав право на пред'явлення позову відправнику. Скориставшись вказаним правом, ПАТ „ММК ім. Ілліча", вважаючи, що маса вантажу на попутній станції Чапліно Придніпровської залізниці та на станції призначення Одеса - Порт Одеської залізниці була перевірена не однаковим способом та за допомогою різних ваг, відповідно до чого комерційним актом АА № 024438/110 від 13.06.2014 року не було встановлено фактичного розміру недостачі, звернулось до господарського суду Одеської області з позовною заявою про стягнення з перевізника вартості втраченого під час перевезення вантажу - тонколистової сталі в розмірі 2,26 тони (що встановлено комерційним актом РА № 001864/34 від 09.06.2014 року) на суму 16828,52 грн.

Проаналізувавши наявні у справі докази та надавши їм правову оцінку, а також заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд дійшов висновку про задоволення позовних вимог, виходячи з наступного:

Відповідно до статей 909 ЦК України та 307 ГК України, за договором перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй відправником вантаж до пункту призначення та видати його уповноваженій на одержання вантажу особі (вантажоодержувачу), а вантажовідправник зобов'язується сплатити за перевезення вантажу встановлену плату.

Частина 5 статті 307 Господарського кодексу України встановлює, що умови перевезення вантажів окремими видами транспорту, а також відповідальність суб'єктів господарювання за цими перевезеннями визначаються транспортними кодексами, транспортними статутами та іншими нормативно-правовими актами.

Статтею 6 Статуту залізниць України встановлено, що накладна - основний перевізний документ встановленої форми, оформлений відповідно до цього Статуту та Правил і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони-одержувача.

Відповідно до ст. 110 Статуту залізниць України залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу.

Згідно до статті 113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача, псування, пошкодження виникли з не залежних від них причин.

Виходячи з ч.3 ст.909 ЦК України, ч.2 ст.307 ГК України, п.6 Статуту залізниць України, наявна в матеріалах справи залізнична накладна № 49110364 від 07.06.2014р. свідчить про укладення між ПАТ „ММК ім. Ілліча" (вантажовідправник) і ДП "Одеська залізниця" (перевізник) договору перевезення вантажу на користь вантажоодержувача, яким є ТОВ "Метінвест Шипінг".

Із залізничної накладної № 49110364 від 07.06.2014р. вбачається, що завантаження вантажу у вагон № 60431822 здійснювалось відправником, розміщення вантажу та його закріплення перевірено залізницею, спосіб визначення маси вантажу - „за трафаретом".

Відповідно до статті 129 Статуту залізниць України обставини, що можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, вантажовідправника, вантажоодержувача, пасажирів під час залізничного перевезення, засвідчуються комерційними актами або актами загальної форми, які складають станції залізниць. Комерційний акт складається для засвідчення таких обставин:

а) невідповідності найменування, маси і кількості місць вантажу, багажу чи вантажобагажу натурою з даними, зазначеними у транспортних документах;

б) у разі виявлення вантажу, багажу чи вантажобагажу без документів або документів без вантажу, багажу чи вантажобагажу;

в) псування, пошкодження вантажу, багажу і вантажобагажу;

г) повернення залізниці вкраденого вантажу, багажу або вантажобагажу.

Залізниця зобов'язана скласти комерційний акт, якщо вона сама виявила зазначені вище обставини або якщо про існування хоча б однієї з них заявив одержувач або відправник вантажу, багажу чи вантажобагажу.

В усіх інших випадках обставини, що виникли в процесі перевезення вантажу, багажу і вантажобагажу і які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності, оформляються актами загальної форми.

Як вбачається з комерційного акту РА № 001864/34 від 09.06.2014 р., на попутній станції Чапліно було здійснено контрольне зважування всього вагону на 150-тонних електронно-тензометричних вагонних вагах, встановлено недостачу вантажу - 2,26тони.

При цьому, на станції призначення Одеса - Порт на автомобільних електромеханічних вагах було здійснено переваження лише нестандартно укрученої пачки тонколистової сталі, зважування всього вагону не проводилось. За наслідками чого складено комерційний акт АА № 024438/110 від 13.06.2014 р., яким встановлено недостачу вантажу - 120кг.

Стаття 24 Статуту залізниць України надає залізницям право перевіряти правильність відомостей, зазначених відправником у залізничній накладній, а також періодично перевіряти кількість та масу вантажу, що зазначаються у накладній, у тому числі і після прибуття вантажу на станцію призначення. Пункт 26 Тарифного керівництва також надає залізниці право на договірних засадах зважувати та перевіряти масу вантажів при прийманні, видачі і перевантаженні у випадках, не передбачених Правилами перевезення, і згідно зі статтею 129 Статуту складати комерційний акт.

Відповідно до п.5 Правил приймання вантажів до перевезення загальна маса вантажу визначається зважуванням (на вагонних, вантажних, елеваторних та інших вагах) або іншим способом. Тип ваг указується в перевізних документах. Маса вантажу визначається відправником. Про спосіб визначення маси вантажу відправник зобов'язаний зазначити в накладній.

В свою чергу, згідно з п.22 Правил видачі вантажів перевірка маси вантажу на станції призначення провадиться, як правило, таким самим способом, яким цю масу було визначено на станції відправлення. Зважування вантажів на вагонних вагах провадиться в порядку, передбаченому Правилами приймання вантажів до перевезення.

З огляду на зазначені вище норми, суд робить висновок, що при зважуванні вантажу на станції призначення Одеса - Порт перевізником було допущено порушення вимог п. 22 Правил видачі вантажів, оскільки ним не було здійснено зважування всього вагону, як це було зроблено на попутній станції Чапліно, відповідно до чого комерційний акт АА № 024438/110 від 13.06.2014 р. оцінюється судом як такий, що не має сили доказу та не приймається до уваги.

При цьому, суд приймає до уваги комерційний акт РА № 001864/34 від 09.06.2014 р., складений на попутній станції Чапліно Придніпровської залізниці, яким встановлено недостачу вантажу - 2,26тони.

Досліджений в описовій частині цього рішення комерційний акт РА № 001864/34 від 09.06.2014 р. підтверджує те, що недостача у вагоні є результатом втрати вантажу під час перевезення. При цьому, під час розгляду справи ДП „Одеська залізниця" не доведено факт виникнення недостачі з незалежних від відповідача обставин.

Таким чином, за відсутності достатніх доказів відсутності вини залізниці суд вважає підставними та вмотивованими вимоги позивача про покладення на відповідача цивільно-правової відповідальності за втрату 0,4тони вантажу - тонколистової сталі.

В ст.ст.114, 115 Статуту залізниць України закріплено, що залізниця відшкодовує фактичні збитки, що виникли з її вини під час перевезення вантажу, а саме за втрату чи недостачу - у розмірі дійсної вартості втраченого вантажу чи його недостачі...; вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Згідно специфікації № 1011SF від 13.05.2014р. до контракту № 12ЕХР/01-14 від 01.04.2014р. вартість однієї тони тонколистової сталі, яку було відправлено за залізничною накладною складає 575 доларів США.

Перевіривши розрахунок позивача щодо стягнення з відповідача збитків за недостачу 2,26 тон вантажу, що за офіційним курсом НБУ станом на 23.10.2014р. становить 16828,52 грн., судом встановлено, що зазначений розрахунок зроблено позивачем правильно та у відповідності до вимог діючого законодавства.

Що стосується посилань відповідача на неврахування позивачем 0,5% норми втрати в розрахунку збитків з посиланням на п. 27 розділу 8 „Правил перевезення вантажів", то суд вважає їх хибними та такими, що не заслуговують на увагу, оскільки зазначеним пунктом Правил передбачено норму недостачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, при цьому, відповідачем не надано будь-яких доказів, підтверджуючих наявність у тонколистової сталі (хіманаліз за ГОСТ 1050-88, ГОСТ 16523-97) зазначених властивостей.

З урахуванням задоволення позову ПАТ „ММК ім. Ілліча", витрати по сплаті судового збору відповідно до ст.ст.44, 49 ГПК України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2.Стягнути з Державного підприємства "Одеська залізниця" (65012, м. Одеса, вул. Пантелеймонівська, буд. 19, ) на користь публічного акціонерного товариства "Маріупольський металургійний комбінат імені Ілліча" (87504, Донецька область, м. Маріуполь, вул. Левченко, 1, ) 16828,52грн. - вартості втраченого вантажу та 1 827)грн. судового збору.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено та підписано 06 квітня 2015 р.

Головуючий суддя С.В. Літвінов

Суддя С.П. Желєзна

Суддя Н.В. Рога

Суддя С.В. Літвінов