ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"26" березня 2015 р. Справа № 911/713/15

Господарський суд Київської області у складі судді Рябцевої О.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Публічного акціонерного товариства "Київобленерго", Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе

до Фізичної особи-підприємця Видиборця Олександра Івановича, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Вишеньки

про стягнення 90789,89 грн.

за участю представників

від позивача: Кошман В.О. (дов. № 83 від 20.05.2014р.);

від відповідача: не з'явився;

Встановив:

публічне акціонерне товариство "Київобленерго" (далі-позивач) звернулося до господарського суду Київської області з позовом до фізичної особи-підприємця Видиборця Олександра Івановича (далі-відповідач) про стягнення 89676,78 грн. заборгованості за договором № 905 від 25.03.2002р. про постачання електричної енергії та 1113,11 грн. пені.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач посилається на порушення відповідачем умов договору № 905 від 25.03.2002р. про постачання електричної енергії в частині зобов'язання з оплати наданої електроенергії, у зв'язку з чим за ним утворилася заборгованість у сумі 89676,78 грн. У зв'язку з наявністю вказаної заборгованості позивачем на підставі п. 6.3. договору нараховано відповідачу 1113,11 грн. пені.

10.03.2015р. до господарського суду Київської області від відповідача надійшло клопотання, до якого додано копії квитанцій № 1967 від 07.03.2015р. на суму 65470,92 грн., № 1816 від 07.03.2015р. на суму 25318,97 грн. та № 10380366-1 від 27.02.2015р. на суму 40000,00 грн., що підтверджують сплату відповідачем заборгованості. Проте, оскільки зазначені копії квитанцій не були завірені належним чином, ухвалою господарського суду Київської області від 10.03.2015р. було зобов'язано відповідача надати суду оригінали або належним чином засвідчені копії цих квитанцій.

Представник відповідача в судові засідання 10.03.2015р. та 26.03.2015р. не з'явився, вимоги ухвал суду від 26.02.2015р. та 10.03.2015р. не виконав, хоча про час та місце судових засідань відповідач був повідомлений належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштового відправлення № 47017422, № 47014598 та клопотанням відповідача, яке надійшло до суду 10.03.2015р.

Представник позивача в судовому засіданні 26.03.2015р. підтвердив факт сплати відповідачем заборгованості у сумі 89676,78 грн. та 1113,11 грн. пені та просив суд стягнути судовий збір з відповідача.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, заслухавши пояснення представника позивача, суд встановив наступне.

25.03.2002 р. між державною акціонерною енергопостачаючою компанією "Київобленерго" (електропостачальник), правонаступником якого є публічне акціонерне товариство "Київобленерго" (п. 1.1. Статуту позивача), та фізичною особою-підприємцем Видиборцем Олександром Івановичем (споживач) було укладено договір № 905 на користування електричною енергією (договір).

Відповідно до п. 1. договору електропостачальник зобов'язується постачати електричну енергію у відповідності з умовами договору, а споживач своєчасно проводити сплату за електричну енергію та виконувати інші умови, визначені цим договором.

Підпунктом 4.1. пункту 4. договору встановлено, що споживач зобов'язується своєчасно оплачувати поточну плату за електроенергію банківськими коштами, а також вносити всі інші платежі за розрахунковий період згідно з діючими в цей період тарифами та умовами цього договору.

Відповідно до підпункту 4.3. пункту 4 договору споживач зобов'язується дотримуватись економічних значень споживання реактивної електроенергії та потужності, обумовлених цим договором.

Згідно з п. 6.3. договору при відсутності оплати за електроенергію, яка спожита на дату закінчення розрахункового періоду (тобто після дати сальдових розрахунків за розрахунковий місяць по показникам розрахункових лічильників), обумовлену договором, нараховується пеня в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діє на дату виникнення боргу на суму боргу за спожиту електроенергію на дату закінчення розрахункового періоду.

В пункті 15 договору зазначено, що цей договір укладається на термін до 31.12.2002, набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно продовженим, якщо за місяць до закінчення терміну не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору, або його перегляд.

З матеріалів справи вбачається, що за використану електроенергію в період з жовтня 2014р. по січень 2015р. відповідач повинен був сплатити позивачу 69111,11 грн. за активну електроенергію та 20565,67 грн. за реактивну енергію, що підтверджується наявними в матеріалах справи рахунками-фактурами за період з жовтня 2014р. по січень 2015 р. у кількості 4 шт.

Проте, відповідач в порушення умов договору станом на час подання позовної заяви не розраховувався за отриману у період з жовтня 2014р. по січень 2015р. електроенергію, в зв'язку з чим за ним утворилась заборгованість перед позивачем у сумі 89676,78 грн.

Відповідно до ст. 275 ГК України за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Позивачем відповідно до п. 6.3. договору також було заявлено вимогу про стягнення з відповідача 1113,11 грн. пені.

Як вбачається з наявної в матеріалах справи банківської виписки з рахунку позивача та наданих відповідачем копій квитанцій № 1967 від 07.03.2015р. з призначенням платежу «за активну електроенергію», № 1816 від 07.03.2015р. з призначенням платежу «за реактивні перетоки та штрафні санкції» та № 10380366-1 від 27.02.2015р. з призначенням платежу «за електроенергію рах. № по дог. № 0905 від 25.03.2002», відповідач повністю погасив заборгованість перед позивачем у сумі 69111,11 грн. за активну електроенергію, 20565,67 грн. за реактивну енергію та 1113,11 грн. пені.

Отже, відповідачем після порушення провадження у справі сплачено позивачу 89676,78 грн. заборгованості за договором № 905 від 25.03.2002р. на користування електричною енергією та 1113,11 грн. пені.

Таким чином, оскільки заборгованість у сумі 89676,78 грн. за договором № 905 від 25.03.2002р. на користування електричною енергією та 1113,11 грн. пені сплачені відповідачем позивачу, то предмет спору у даній справі відсутній, тому провадження у справі підлягає припиненню на підставі п. 1-1 ч. 1 ст. 80 ГПК України.

З копій квитанцій № 1967 від 07.03.2015р. на суму 65470,92 грн., № 1816 від 07.03.2015р. на суму 25318,97 грн. та № 10380366-1 від 27.02.2015р. на суму 40000,00 грн. вбачається, що відповідачем оплачено 130789,89 грн., тоді як позивач в позовній заяві просить суд стягнути з відповідача 89676,78 грн. заборгованості за договором № 905 від 25.03.2002р. на користування електричною енергією та 1113,11 грн. пені. З усних пояснень, наданих представником позивача в судовому засіданні 26.03.2015р., відповідачем зазначеними квитанціями сплачено також поточну заборгованість за договором № 905 від 25.03.2002р. на користування електричною енергією, яка виникла після порушення провадження у справі.

Таким чином, оскільки даний спір виник внаслідок невиконання відповідачем зобов'язання з оплати вартості електричної енергії за договором № 905 від 25.03.2002р. на користування електричною енергією у період з жовтня 2014р. по січень 2015р., а в квитанціях № 1967 від 07.03.2015р., № 1816 від 07.03.2015р., № 10380366-1 від 27.02.2015р. в графі призначення платежу не зазначено, що відповідачем було оплачено судовий збір, то витрати по сплаті судового збору відповідно до ч. 2 ст. 49 ГПК України покладаються судом на відповідача.

Статтею 7 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Згідно з п. 5.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в резолютивній частині судового рішення, яким закінчується розгляд справи по суті (при цьому в його мотивувальній частині наводяться підстави повернення сум судового збору згідно із Законом).

Враховуючи те, що позивачем при зверненні до господарського суду з позовною заявою майнового характеру було сплачено 1888,80 грн. судового збору, тоді як позивач мав сплатити судовий збір у сумі 1827,00 грн., то господарський суд дійшов висновку про повернення позивачу 61,80 грн. надмірно сплаченого судового збору.

Керуючись ч. 2 ст. 49, п. 1-1 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд

у х в а л и в :

1. Провадження у справі № 911/713/15 припинити.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Видиборця Олександра Івановича (08341, Київська обл., Бориспільський р-н, с. Вишеньки, вул. Горького, буд. 40, код ) на користь публічного акціонерного товариства "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, код 23243188) 1827,00 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору.

3. Повернути публічному акціонерному товариству "Київобленерго" (08132, Київська обл., Києво-Святошинський р-н, м. Вишневе, вул. Київська, буд. 2-Б, код 23243188) 61,80 грн. судового збору, сплаченого до Державного бюджету України згідно з платіжним дорученням № (# 175011041) від 05.02.2015 р.

Суддя О.О. Рябцева