КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 910/26000/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Пономаренка Є.Ю.

суддів: Руденко М.А.

Дідиченко М.А.

за участю представників:

від позивача - Січкаренко Р.Г., довіреність № ГО-14/247 від 19.12.2014;

від відповідача - Усенко А.М., довіреність № 1 від 05.01.2015,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 у справі № 910/26000/14 (суддя Трофименко Т.Ю.) за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" про стягнення 3 112,62 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова група "ТАС" звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" про стягнення 3 112,62 грн. страхового відшкодування

Рішенням господарського суду міста Києва від 28.01.2015 у справі № 910/26000/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

При ухваленні даного рішення, суд першої інстанції дійшов висновку щодо недійсності протоколу про дорожньо-транспортну пригоду через допущенні помилки при його заповненні, а отже недоведеності вини Камінської В.Б. у пошкодженні застрахованого автомобіля "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР.

Не погодившись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 у справі № 910/26000/14 скасувати та прийняти нове, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В апеляційній скарзі апелянт посилається на те, що допущена при оформленні повідомлення помилка в частині визначені дати (року) вчинення ДТП не свідчить про його недійсність.

Також, апелянт зазначає, що наявними у матеріалах справи документами підтверджується фактична дата ДТП (11.12.2012), що в свою чергу свідчить про наявність вини Камінської В.Б. у пошкодженні застрахованого автомобіля "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР.

Представник апелянта - позивача у справі в судовому засіданні 06.04.2015 підтримав вимоги за апеляційною скаргою.

Представник відповідача в судовому засіданні 06.04.2015 проти апеляційної скарги заперечив та просив залишити рішення суду першої інстанції без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

Згідно зі ст. 99 Господарського процесуального кодексу України, в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі ХІІ ГПК України.

Відповідно до ст. 101 Господарського процесуального кодексу України, у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково наданими доказами, якщо заявник обґрунтував неможливість їх надання суду в першій інстанції з причин, що не залежали від нього, повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення або ухвали місцевого суду у повному обсязі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з прийняттям нового - про задоволення позовних вимог, з наступних підстав.

Між приватним акціонерним товариством "Страхова група "ТАС", як страховиком та Шкарбан Світланою Петрівною, як страхувальником 10.07.2012р. укладено договір добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ/21 № 112783, за яким застраховано транспортний засіб "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР.

У місті Києві на Чоколівському бульварі, 20, 11.12.2012р. сталася дорожньо - транспортна пригода за участю застрахованого автомобіля "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР під керуванням Шкарбан С.П. та автомобіля "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН під керуванням Камінської В.Б.

Вищезазначена ДТП за взаємним погодженням водіїв, оформлена повідомленням про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно даного повідомлення ДТП відбулась внаслідок порушення Камінською В.Б. Правил дорожнього руху.

В результаті вищезазначеної ДТП застрахованому автомобілю "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР були завдані механічні пошкодження.

За результатами огляду пошкодженого транспортного засобу аварійним комісаром ПрАТ "Страхова група "ТАС" 11.12.2012р. складено відповідний Акт (дефектна відомість).

Відповідно до рахунку-фактури ТОВ "АвтоАльянс Київ" № 03960 від 16.12.2012, вартість відновлювального ремонту застрахованого у позивача автомобіля становить становить 3 622,62 грн. з ПДВ.

Страхувальник, 11.12.2012 звернувся до позивача із заявою про настання страхового випадку, а 17.12.2012 із заявою про виплату страхового відшкодування.

Зазначена вище ДТП, відповідно до умов договору страхування визнана позивачем страховим випадком, про що 18.12.2012 складено страховий акт №33172Р/40/2012. Згідно розрахунків, здійснених на підставі положень договору добровільного страхування, сума страхового відшкодування, що підлягає виплаті, становить 3 622,62 грн.

На виконання умов вищезазначеного договору позивачем здійснено перерахування страхового відшкодування на суму 3 622,62 грн. ТОВ "АвтоАльянс Київ" (СТО, яка здійснювала ремонт застрахованого автомобіля), що підтверджується платіжним дорученням № 71460 від 24.12.2012 р.

Цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН, внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм якого були завдані механічні пошкодження автомобілю "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР, на момент виникнення ДТП була застрахована ПАТ "Страхова група "Країна" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ№4997178 зі строком дії з 18.08.2012 р. до 17.08.2013 р. Наведена обставина підтверджується, зокрема, довідкою МТСБУ, наданої на вимогу суду першої інстанції (а.с. 55).

Застрахованим транспортним засобом за зазначеним полісом є автомобіль "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН, ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну якому становить 50 000 грн. 00 коп., франшиза - 510.

Позивач, зазначає, що після сплати ним своєму страхувальнику (Шкарбан С.П.) страхового відшкодування згідно умов договору добровільного страхування наземного транспорту ДТЗ/21 № 112783 до нього перейшло право вимоги до відповідача, тому позивач звернувся до нього з вимогою про сплату суми страхового відшкодування в розмірі 3 622,62 грн. в порядку регресу.

Оскільки, дана вимога відповідачем залишена без задоволення, позивач звернувся до суду з даним позовом про стягнення 3 112, 62 грн. страхового відшкодування (3 622, 62 грн. - страхове відшкодування - 510 грн. - франшиза).

Згідно ч. 1 ст. 1166 Цивільного кодексу України, що визначає загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" визначено, що страхування -це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Страхування може бути добровільним або обов'язковим (ст. 5 Закону України "Про страхування").

Згідно зі ст. 7 Закону України "Про страхування" страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів є обов'язковим видом страхування, що здійснюється в Україні.

Відносини у сфері обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів регулює Закон України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", який спрямований на забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та майну потерпілих при експлуатації наземних транспортних засобів на території України.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено перелік витрат, які відшкодовуються страховою компанією, до яких, належать витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу.

Згідно з частиною 1 статті 25 Закону України "Про страхування", здійснення страхових виплат і виплата страхового відшкодування проводиться страховиком згідно з договором страхування на підставі заяви страхувальника (його правонаступника або третіх осіб, визначених умовами страхування) і страхового акта (аварійного сертифіката), який складається страховиком або уповноваженою ним особою (аварійним комісаром) у формі, що визначається страховиком.

Частиною 36.4 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що виплата страхового відшкодування (регламентна виплата) здійснюється безпосередньо потерпілому (іншій особі, яка має право на отримання відшкодування) або погодженим з ним особам, які надають послуги з ремонту пошкодженого майна, сплатили страхове відшкодування за договором майнового страхування (крім регламентної виплати, передбаченої підпунктом "а" пункту 41.1 статті 41 цього Закону), лікування потерпілих та інші послуги, пов'язані з відшкодуванням збитків.

Відповідно до частини 1 статті 1191 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи в розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Згідно зі статтею 993 Цивільного кодексу України та статтею 27 Закону України "Про страхування", до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Статтею 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено право страховика після виплати страхового відшкодування подати регресний позов.

Зазначені норми передбачають наявність у страховика права на пред'явлення регресного позову.

Крім того, відповідно до рішення Конституційного Суду України від 09.07.2002 р. № 15-рп/2002, кожна особа має право вільно обирати незаборонений законом спосіб захисту прав і свобод, у тому числі й судовий. Можливість судового захисту не може бути поставлена законом, іншими нормативно-правовими актами у залежність від використання суб'єктом правовідносин інших засобів правового захисту. Держава може стимулювати вирішення правових спорів у межах досудових процедур, однак їх використання є правом, а не обов'язком особи, яка потребує такого захисту.

Враховуючи положення наведених норм а також те, що цивільно-правова відповідальність власника автомобіля "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН, внаслідок порушення Правил дорожнього руху водієм якого були завдані механічні пошкодження автомобілю "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР, на момент виникнення ДТП була застрахована ПАТ "Страхова група "Країна" за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ№4997178 до позивача у даній справі перейшло право регресної вимоги.

Колегія суддів вважає необґрунтованими висновки суду першої інстанції щодо недійсності протоколу про дорожньо-транспортну пригоду через допущенні порушення при його заповненні, а отже недоведеності вини Камінської В.Б. у пошкодженні застрахованого автомобіля "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР, з огляду на наступне.

Пунктом 33.2 ст. 33 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" передбачено, що у разі настання дорожньо-транспортної пригоди за участю лише забезпечених транспортних засобів, за умови відсутності травмованих (загиблих) людей, а також за згоди водіїв цих транспортних засобів щодо обставин її скоєння, за відсутності у них ознак алкогольного, наркотичного чи іншого сп'яніння або перебування під впливом лікарських препаратів, що знижують увагу та швидкість реакції, ці водії мають право спільно скласти повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду. У такому разі водії транспортних засобів після складення зазначеного в цьому пункті повідомлення мають право залишити місце дорожньо-транспортної пригоди та звільняються від обов'язку інформувати відповідні підрозділи МВС України про її настання.

Моторним (транспортним) страховим бюро України встановлено відповідний зразок повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду та за погодженням з Державною автомобільною інспекцією Міністерства внутрішніх справ України затверджено протоколом Президії МТСБУ від 11.08.2011 №274/2011 Інструкцію щодо заповнення повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду.

Згідно даної Інструкції повідомлення заповнюється та підписується водіями транспортних засобів, причетних до дорожньо-транспортної пригоди, зокрема, також зазначаються фактична дата, час та місце настання ДТП, інформація про страхувальника згідно з даними полісу та інше. Виправлення у повідомленні категорично забороняються, та замість зіпсованого бланку заповнюється інший.

У даному випадку повідомлення є заповненим обома учасниками дорожньо-транспортної пригоди у відповідних частинах, що стосуються інформації про транспортний засіб А та транспортний засіб Б, зазначено у відповідних пунктах дату, час та місце ДТП, наявна схема ДТП, визначені обставини ДТП для пояснення цієї схеми.

Будь-які виправлення у повідомленні відсутні.

При заповненні бланку повідомлення була допущена описка у даті ДТП.

Так, замість 11.12.2012 вказано 11.12.2013, тобто допущено описку у році.

Жодних виправлень при цьому не здійснювалось.

Наявна описка не свідчить про те, що ДТП 11.12.2012 не відбулась, адже дана обставина підтверджується іншими доказами.

Наявні у матеріалах даної справи документи свідчать про те, що саме 11.12.2012 сталася ДТП за участю застрахованого автомобіля "Nissan Note", реєстраційний номер АА 9547 КР під керуванням Шкарбан С.П. та автомобіля "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН під керуванням Камінської В.Б.

Так, у Заяві про настання страхового випадку, Акті огляду транспортного засобу, Заяві про виплату страхового відшкодування, Страховому акті містяться посилання саме на 11.12.2012, як фактичну дату настання ДТП.

Крім цього, згідно пояснень водіїв автомобілів "Nissan Note" реєстраційний номер АА 9547 КР та "Hyundai Getz", реєстраційний номер АА 7890 СН - Шкарбан С.П. та Камінської В.Б., ДТП за їх участю сталася також саме 11.12.2012 року.

Отже, наявні у матеріалах даної справи докази свідчать про виникнення ДТП саме у 2012 році.

Інші доводи відповідача про незаповнення деяких пунктів повідомлення жодним чином не впливають на фактичні обставини, за яких має здійснюватись відшкодування та на результат розгляду спору.

З огляду на викладене, обставини щодо ДТП та необхідності відшкодування, на які посилається позивач мали місце, а отже висновок суду першої інстанції стосовно недоведеності вини Камінської В.Б. у настанні ДТП є необґрунтованим.

За наведених обставин, позивач обґрунтовано вимагає стягнення з відповідача страхового відшкодування у розмірі 3 112, 62 грн.

Позивачем, сума заявленого до стягнення страхового відшкодування (3 112, 62 грн.), розрахована виходячи з рахунку-фактури ТОВ "АвтоАльянс Київ" № 03960 від 16.12.2012, яким встановлено вартість відновлювального ремонту застрахованого автомобіля (3 622,62 грн.) за вирахуванням 510 грн. франшизи, передбаченої полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ№4997178.

Колегія суддів погоджується з даним розрахунком з огляду на наступне.

Відповідно до частини 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", якщо страховик, здійснюючи страхове відшкодування, не може оцінити її загальний розмір у зв'язку з відсутністю документів, що підтверджують розмір заявленої шкоди, виплата страхового відшкодування здійснюється у розмірі заподіяної шкоди, оціненої страховиком. Страховик має право здійснювати виплати без проведення експертизи, якщо за результатами проведеного ним огляду пошкодженого майна страховик і потерпілий досягли згоди про розмір страхового відшкодування і не наполягають на проведенні оцінки, експертизи пошкодженого майна.

Верховним Судом України у Листі "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування" від 19.07.2011 року роз'яснено, що визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди, у разі виникнення спору щодо визначення розміру шкоди, повинні виходити з фактичної (реальної) суми, встановленої висновком автотоварознавчої експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Як вбачається з матеріалів справи, вартість відновлювального ремонту пошкодженого внаслідок ДТП автомобіля, визнана позивачем як сума страхового відшкодування відповідно до страхового акта від 18.12.2012 року, становить 3 622,62 грн. та ґрунтується на підставі рахунку-фактури № 03960 від 16.12.2012, складеного організацією, яка здійснювала ремонт пошкодженого автомобіля.

При цьому, судом не встановлено та матеріалами справи не підтверджується факту оскарження позивачем розміру страхового відшкодування та заявлення ним клопотання про проведення судової автотоварознавчої експертизи на предмет відповідності вартості фактичного ремонту автомобіля завданому йому матеріальному збитку внаслідок ДТП.

Також позивачем, як страховиком цивільно-правової відповідальності потерпілої у ДТП особи, виплачено страхове відшкодування в розмірі 3 622,62 грн., виходячи з фактичної вартості ремонту транспортного засобу, визначеної відповідно до документів станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Сума ж страхового відшкодування, заявлена позивачем до стягнення, обґрунтовано зменшена на суму франшизи.

Підпунктом 12.1. ст. 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільної відповідальності власників транспортних засобів" встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Відповідно до вимог ст. 9 Закону України "Про страхування" франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Оскільки, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АВ№4997178 франшиза становить 510 грн. 00 коп., то стягненню з відповідача підлягає сума збитків за вирахуванням суми франшизи.

Отже, сума страхового відшкодування, заявлена позивачем до стягнення (3 112, 62 грн.) є обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню в повному обсязі.

Рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги процесуального законодавства і всебічно перевіривши обставини, вирішив справу у відповідності з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин. Обґрунтованим визнається рішення, в якому повно відображені обставини, які мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими в судовому засіданні.

Перевіривши у відповідності до частини 2 статті 99 Господарського процесуального кодексу України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду, колегія суддів дійшла висновку про те, що господарським судом не було всебічно, повно та об'єктивно розглянуто в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, що призвело до невірних висновків в частині відмови у задоволенні позову.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України за результатами розгляду апеляційної скарги апеляційна інстанція має право скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення.

З урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду - скасуванню, з прийняттям нового рішення про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору за подання позовної зави та апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 99, 101-103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" на рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 у справі № 910/26000/14 за позовом приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" про стягнення 3 112,62 грн. задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 28.01.2015 у справі № 910/26000/14 про відмову у задоволенні позову скасувати.

3. Прийняти нове рішення у справі № 910/26000/14, яким позов приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" до публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" про стягнення 3 112,62 грн. задовольнити повністю.

Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" (м. Київ, вул. Електриків, б. 29А, код за ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (м. Київ, пр. Перемоги, б.65, код за ) суму страхового відшкодування у розмірі 3 112 грн. 62 коп. та судовий збір в сумі 1 827 грн. 00 коп.

4. Стягнути з публічного акціонерного товариства "Страхова група "Країна" (м. Київ, вул. Електриків, б. 29А, код за ) на користь приватного акціонерного товариства "Страхова група "ТАС" (м. Київ, пр. Перемоги, б.65, код за ) судовий збір за подачу апеляційної скарги у сумі 913 грн. 50 коп.

5. Доручити господарському суду міста Києва видати відповідні накази.

6. Матеріали справи № 910/26000/14 повернути до господарського суду міста Києва.

7. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до суду касаційної інстанції у встановленому Господарським процесуальним кодексом України порядку та строки.

Головуючий суддя Є.Ю. Пономаренко

Судді М.А. Руденко

М.А. Дідиченко