КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа№ 910/24736/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко А.І.

суддів: Михальської Ю.Б.

Отрюха Б.В.

за участю представників сторін:

від позивача: Пономаренко С.М. - представник

від відповідача: не з»явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мир"

на рішення

Господарського суду м. Києва

від 05.12.2014р.

у справі № 910/24736/14 ( суддя Отрош І.М.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мир"

до Приватного акціонерного товариства "Просто - страхування"

про стягнення 25 500, 00 грн.

ВСТАНОВИВ:

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мир" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про стягнення 25500 грн. 00 коп.

Позовні вимоги позивач обґрунтовує тим, що відповідач в порушення норм чинного законодавства України та договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності не виконав зобов'язання щодо відшкодування шкоди, заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди майну власника автотранспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний номер АА3192ВІ, водієм транспортного засобу Hyunday matrix, державний номер ХІ7227А, цивільна відповідальність власника якого застрахована відповідачем відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7010175, та право вимоги за якою перейшло до позивача.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 05.12.2014р. у справі № 910/24736/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Позивач, не погоджуючись з прийнятим рішенням, звернувся з апеляційною скаргою, просить його скасувати та задовольнити позовні вимоги повністю, посилаючись на порушення судом норм матеріального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, невідповідності висновків, викладених в рішенні, фактичним обставинам справи.

В обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що судом зроблено помилковий висновок, який не відповідає обставинам справи, про те, що постраждала особа та позивач могли довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відразу після ДТП, яке сталося 05.08.2006р., оскільки до 05.03.2014р. (набрання законної сили вироком Вишгородського районного суду) ні постраждала особа, ні ПАТ "СК "МИР" не могли довідатись про порушення свого права або про особу, яка його порушила внаслідок відсутності підтвердженого належним чином, саме цього факту, а отже і не могли звернутись до суду з вимогою на відшкодування збитків.

Апелянт зазначає, що перебіг позовної давності почався не з моменту ДТП, а від дня настання страхової події, оскільки в данному випадку, ці дати не співпадають, тому що згідно статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого. Апелянт зазначає, що у випадку страхування саме цивільної відповідальності ДТП, як факт, сам по собі ще не є, ні для позивача, ні для відповідача, страховим випадком до визнання факту настання цивільно-правової відповідальності, яка визнається тільки судом.

Апелянт звертає увагу суду на те, що позивач зміг звернутись до відповідача не як постраждала особа, і не як інша особа, яка має право на страхове відшкодування, а як третя особа, до якої перейшло право вимоги, тільки після визначення особи відповідальної за завдані збитки, внаслідок прийняття вироку Вишгородським районним судом.

В судове засідання представник відповідача повторно не з»явився, про час і місце розгляду справи повідомлявся належним чином, про причини неявки суд не повідомлено.

Оскільки всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду апеляційної скарги, проте відповідач не скористався своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов»язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статті 22 ГПК України) є правом, а не обов»язком сторони, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про можливість розгляду апеляційної скарги по суті в судовому засіданні 17.03.2015 року за відсутності представника відповідача.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи та проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, вислухавши пояснення представника позивача, колегія встановила наступне.

07.04.2006 між Відкритим акціонерним товариством "Страхова компанія "Мир", яке змінило своє найменування на Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мир", (страховик) та Задонцевим Ю.В. (страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 03/04/06АВТО, яким передбачено страхування транспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний номер АА3192ВІ.

Відповідно до п. 4.1 Договору добровільного страхування наземного транспорту № 03/04/06АВТО від 07.04.2006 договір страхування набирає чинності з 07.04.2006 і діє до 06.04.2007.

05.08.2006 на автодорозі Київ-Десна сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля «Хюндай-Матрікс» д.н.з. АІ 7227 АС, що належить на праві власності Крижанівському А.В, та під його керуванням та автомобіля «Міцубісі-Паджеро» д.н.з. АА 3192 ВІ під керуванням Задонцева А.Ю., що призвело до загибелі людей та значних пошкоджень автомобілів.

Згідно висновку № 885 експертного автотоварознавчого дослідження від 05.12.2006р., складеного судовим експертом Шевченком Ю.В. (свідоцтво судового експерта № 953 від 22.12.2005; свідоцтво про реєстрацію в Державному реєстрі оцінювачів № 2915 від 28.08.2002; сертифікат суб'єкта оціночної діяльності № 3340/05 від 28.04.2005), матеріальний збиток, заподіяний власнику автомобіля Mitsubishi Pajero, державний номер АА3192ВІ становить 162960 грн. 00 коп.

Згідно зі страховими актами № 73/07 від 09.07.2007 та № 125-1/06 від 31.10.2006 складеними позивачами, розмір страхового відшкодування за Договором добровільного страхування наземного транспорту № 03/04/06АВТО від 07.04.2006 складає 100000 грн. 00 коп., на підставі якого позивачем виплачено страхове відшкодування у розмірі 100000 грн. 00 коп. страхувальнику, що підтверджується видатковими касовими ордерами від 10.07.2007 на суму 50000 грн. 00 коп., від 15.09.2006 на суму 25000 грн. 00 коп. та від 14.09.2006 на суму 25000 грн. 00 коп.

Вироком Вишгородського районного суду Київської області від 17.12.2013 у справі № 1-29/13 Крижанівського Артура Владиславовича визнано винним у скоєнні злочину передбаченого ч.3 ст. 286 КК України та призначено йому покарання у вигляді шести років позбавлення волі з позбавленням права керувати транспортними засобами строком на три роки.

Ухвалою Апеляційного суду Київської області від 05.03.2014р. вирок Вишгородського районного суду Київської області від 17 грудня 2013 року у справі № 1-29/13 залишено без змін.

Як вбачається з матеріалів справи, на момент скоєння ДТП, цивільна відповідальність власника транспортного засобу Hyunday matrix, державний номер ХІ7227АС, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7010175 з встановленим розміром страхової суми за шкоду, заподіяну майну - 25500 грн 00 коп., франшизи - 0 грн. 00 коп.

Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Мир" звернулось до до Приватного акціонерного товариства "Просто - страхування" з заявою на страхове відшкодування вих. № 347 від 08.10.2014, в якій просив сплатити грошові кошти в розмірі 25000 грн. 00 коп. (страхове відшкодування) на підставі ст. 993 ЦК України та ст. 27 Закону України «Про страхування»

Листом вих. № 04-5699 від 15.10.2014 відповідач повідомив позивача про відмову у проведенні виплати страхового відшкодування зважаючи на сплив строку позовної давності у зв»язку із чим позивач звернувся до суду.

Місцевим господарським судом було відмовлено у задоволенні позовних вимог Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мир" до Приватного акціонерного товариства "Просто-страхування" про стягнення 25500 грн. 00 коп., у зв'язку з пропуском позовної давності для звернення з відповідним позовом до суду та недоведення наявності поважних причин пропуску позовної давності.

Колегія не погоджується з висновком місцевого суду про застосування строку позовної давності, виходячи з наступного.

Відповідно до ст. 256 ЦК України загальна позовна давність - це строк, у межах якого особа може звернутись до суду з вимогою про захист свого цивільного права або інтересу. Загальна позовна давність встановлена тривалістю у три роки ( ст. 257 ЦК України).

Частиною 1 статті 261 Цивільного кодексу України визначено, що перебіг позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила.

Для правильного обчислення строку позовної давності дуже важливим є визначення його початкового моменту. Частина 1 ст. 261 ЦК України містить загальне правило, відповідно до якого перебіг позовної давності починається з дня виникнення права на позов в матеріальному розумінні з урахуванням об»єктивних і суб»єктивних передумов.

Місцевий суд дійшов помилкового висновку про те, що постраждала особа та позивач могли довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила відразу після ДТП, яке сталося 05.08.2006р., оскільки до набрання чинності вироком Вишгородського районного суду Київської області у справі № 1-29/13 позивач не мав доказів, які підтверджують вину водія Крижанівського А.В. у скоєнні ДТП, яке сталося 05.08.2006р.

Згідно статті 6 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Тобто у випадку страхування саме цивільної відповідальності ДТП, як факт, сам по собі ще не є, ні для позивача, ні для відповідача, страховим випадком до визнання факту настання цивільно-правової відповідальності, яка встановлюється тільки судом.

Крім, того Верховним Судом України у справі № 6-112цс13 від 25.12.2013р. висловлена правова позиція, що відповідно положень ст. 993 ЦК України, ст. 27 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", саме від дня страхового випадку, внаслідок заміни кредитора у зобов'язанні з відшкодування шкоди до страховика, у межах фактичних витрат й у межах загального строку позовної давності, переходить право вимоги до особи, відповідальної за завдані страхувальнику збитки. Тобто перебіг позовної давності у даному випадку почався не з моменту ДТП, а від дня настання страхової події.

Відповідно до частини 1 статті 1166 Цивільного кодексу України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Згідно з частиною 2 статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Нормами статті 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з частиною 1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

У відповідності до пункту 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Відповідно до частини 2 статті 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений також в інших випадках, встановлених законом.

Згідно з нормами статті 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

У зв'язку з виплатою страхового відшкодування страхувальнику, позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до статті 993 Цивільного кодексу України та статті 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до позивача у межах фактичних витрат і суми страхового відшкодування перейшло право вимоги, яке страхувальник мав до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Оскільки цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу Hyunday matrix, державний номер ХІ7227АС, була застрахована Приватним акціонерним товариством "Просто-страхування" за Полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7010175, відповідно до положень Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" обов'язок щодо відшкодування збитку, завданого внаслідок ДТП водієм транспортного засобу Hyunday matrix, державний номер ХІ7227АС, власнику автотранспортного засобу Mitsubishi Pajero, державний номер АА3192ВІ, покладається на відповідача (в межах страхової суми та за вирахуванням франшизи).

Згідно з пунктом 36.2 статті 36 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно- правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Згідно з пунктом 12.1. статті 12 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Відповідно до Полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № ВА/7010175 розмір франшизи складає 0 грн. 00 коп., розмір страхової суми (ліміту відповідальності) за шкоду, заподіяну майну - 25500 грн. 00 коп.

Враховуючи вищевикладене, колегія приходить до висновку, що позивач набув право на отримання страхового відшкодування від відповідача в розмірі 25500 грн. 00 коп.

Виходячи з вищенаведеного, колегія приходить до висновку, що місцевим судом не було повністю досліджено матеріали справи, що призвело до помилкового застосування норм матеріального права, що прийняття необґрунтованого рішення.

Оцінюючи вищевикладені обставини колегія приходить до висновку, що рішення місцевого суду підлягає скасуванню, а апеляційна скарга задоволенню у зв'язку з чим на підставі ст.49 ГПК України слід здійснити перерозподіл судових витрат між сторонами пропорційно до задоволених позовних вимог, а саме відшкодувати за рахунок відповідача витрати позивача по сплаті судового збору за подання позову та апеляційної скарги.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103-105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мир" на рішення Господарського суду м. Києва від 05.12.2014р. у справі № 910/24736/14 задовольнити.

Рішення Господарського суду міста Києва від 05.12.2014 у справі № 910/24736/14 скасувати.

Прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Просто - страхування" (04050, м.Київ, вул. Герцена, 10, ) на користь Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Мир" (04114, м.Київ, вул. Автозаводська, 54/19, 5-й поверх, ) суму страхового відшкодування за спричинений збиток у розмірі 25500, 00 грн., судовий збір у розмірі 1 827, 00 грн. за подання позову та 913,50 грн.судового збору за подання апеляційної скарги.

Видати наказ.

Видачу наказу доручити Господарському суду міста Києва.

Матеріали справи № 910/24736/14 повернути до Господарського суду міста Києва

Головуючий суддя А.І. Тищенко

Судді Ю.Б. Михальська

Б.В. Отрюх