ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"31" березня 2015 р.Справа № 916/5033/14
За позовом: українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак"

до відповідача: публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод"

про врегулювання розбіжностей при укладенні договору

Головуючий суддя Цісельський О.В.

судді Панченко О.Л.

Степанова Л.В.

За участю представників сторін:

від позивача: Поповіченко О.М. - довіреність

від відповідача: Кімінчіджі С.І. - довіреність, Поляков Д.С. - довіреність

У відповідності до ст.77 ГПК України в судовому засіданні оголошувалась перерва з 25.12.2014р. до 10 год. 00 хв. 15.01.2015р., з 16.02.2015р. до 09 год. 40 хв. 02.03.2015р., з 16.03.2015р. до 14 год. 00 хв. 23.03.2015р., з 23.03.2015р. до 12 год. 00 хв. 31.03.2015р.

СУТЬ СПОРУ: українське державне підприємство "Укрхімтрансаміак", звернулось до господарського суду Одеської області із позовною заявою до публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод", в якій просить суд:

- врегулювати переддоговірний спір та зобов'язати публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" прийняти умови абз.1 п.п.2.1.1.; п.п.2.1.3.; пп..2.2.2.; п.4.1., п.4.3., п.4.5., п.4.6., п.5.4. Договору №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015р. в редакції державного підприємства "Укрхімтрансаміак", а саме:

абз.1 п.п.2.1.1. "Обеспечить подтвержденную Исполнителем, равномерную ежесуточную поставку аммиака жидкого в объеме, как правило, 5250-5350 тонн. По согласованию Сторон, взависимости от производственных условий, может устанавливаться другая нагрузка, вплоть до 8200 тонн в сутки";

п.2.1.3. "Предельный объем единовременного хранения в изотермических емкостях Исполнителя поставленного по аммиакопроводу аммиака российского и украинского происхождения не должен превышать 50 тыс. тонн";

п.п.2.2.2. "Ежедневно информировать Заказчика о количестве находящегося в изотермических ёмкостях Исполнителя аммиака, поставленного по аммиакопроводу, с указанием общего уровня в емкостях";

п.4.1. "За оказанные услуги по приёму, захолаживанию, хранению и отгрузке на суда транзитного аммиака российского происхождения Заказчик производит оплату на расчетный счет Исполнителя по согласованной ставке 145,45 гривен за каждую отгруженную на борт судна тонну, плюс НДС (20% - 29,09 гривны), всего 174,54 гривен. Общая стоимость услуг составляет 262 682 700 грн. 00 коп., в т.ч. НДС";

п.4.3. "Оплата производится Заказчиком по каждой судовой партии в течение 3-х банковских дней после получения от Исполнителя по факсу:

счетов;

бортовых коносаментов (штурманских расписок)";

п.4.5. "Величина ставки оплаты (п.4.1.) устанавливается исходя из действующих на момент заключения договора цен на энергоресурсы. Ставка оплаты может быть изменена в случае роста затрат Исполнителя по оказанию услуг";

п.4.6. "О намерении изменить установленную ставку платы Исполнитель уведомляет Заказчика не позднее, чем за один месяц до даты изменения. Изменение установленной ставки оплаты должно быть обосновано Исполнителем. В случае изменения установленной ставки оплаты Стороны подписывают соответствующее дополнительное соглашение к данному Договору";

п.5.4. "В случае невыполнения п.п.2.1.2., 2.1.З., 2.1.4., 3.1. настоящего Договора, Заказчик по требованию Исполнителя обязан уменьшить перекачку аммиака по аммиакопроводу вплоть до полной его остановки";

- Зобов'язати публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" укласти договір №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015р. в редакції українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 16.12.2014р. позовну заяву (вх.№5187/14) прийнято до розгляду, порушено провадження у справі та справу призначено до розгляду в судовому засіданні.

15.01.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла заява відкритого акціонерного товариства "Міндобрива" (вх.№2-144/15), про залучення останнього до участі у справі у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, яка судом не задоволена, з підстав її недоведеності.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.2015р. справу №916/5033/14 призначено до колегіального розгляду.

Розпорядженням керівника апарату суду Вінцевської О.О. від 15.01.2015р. №47 було призначено автоматичний розподіл справи та визначено наступний склад колегії для розгляду даної справи: головуючий суддя - Цісельський О.В., судді - Панченко О.Л., Степанова Л.В.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 15.01.2015р. судова колегія у складі: головуючий суддя - Цісельський О.В., судді - Панченко О.Л., Степанова Л.В. прийняла дану справу та призначила до розгляду в судовому засіданні.

Клопотання позивача про зупинення провадження у справі (вх.№2-794/15 від 12.02.2015р.) судом не задоволено, з підстав його недоведеності та необґрунтованості.

26.02.2015р. представник позивача звернувся до суду із заявою про уточнення позовних вимог (вх.№5298/15), відповідно до якої просить суд врегулювати переддоговірний спір та зобов'язати публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" прийняти умови абз.1 п.п.2.1.1.; п.п.2.1.3.; пп..2.2.2.; п.4.1., п.4.3., п.4.5., п.4.6., п.5.4. Договору №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015р. в редакції державного підприємства "Укрхімтрансаміак" та зобов'язати публічне акціонерне товариство "Одеський припортовий завод" укласти договір №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015р. в редакції українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", яка судом прийнята до розгляду.

Письмове клопотання відповідача про продовження строку розгляду справи (вх.№2-1386/15 від 16.03.2015р.) судом задоволено, у зв'язку з чим строк розгляду справи було продовжено до 31.03.2015р.

Представник позивача уточнені позовні вимоги підтримує та просить суд задовольнити їх в повному обсязі.

Представники відповідача заявлені позивачем позовні вимоги не визнають та просять суд відмовити у їх задоволенні з підстав, викладених у відзиві на позов (вх.№34055/14 від 24.12.2014р.), уточненому відзиві (вх.№182/15 від 12.01.2015р.), доповненні на відзив (вх.№3885/15 від 11.02.2015р.), доповненні на відзив (вх.№8009/15 від 27.03.2015р.).

В процесі розгляду справи учасниками процесу були надані додаткові докази, які оглянуті судом та залучені до матеріалів справи.

Відповідно до ст.85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд встановив:

Між українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" та публічним акціонерним товариством "Одеський припортовий завод" було укладено договори про надання послуг з прийняття, захолоджуванню, зберіганню та відвантаженню на судна транзитного амміаку, що надходить по аміакопроводу від підприємств Росії №1006/1ТА-2012 від 14.05.2012р., №1006/1ТА-2013 від 29.12.2012р., №1006/1ТА-2014 від 11.13.2013р., №1006/2ТА-2014 від 08.05.2014р., №1006/3ТА-2014 від 20.05.2014р.

14.11.2014р. позивач звернувся до відповідача з пропозицією укласти договір про надання послуг з прийняття, захолоджуванню, зберіганню та відвантаженню на судна транзитного амміаку, що надходить по аміакопроводу від підприємств Росії, викладеною в листі №1191 із доданням примірнику договору.

Листом №4641 від 19.11.2014р. відповідач повернув на адресу позивача підписаний примірник договору із доданням протоколу розбіжностей від 19.11.2014р.

21.11.2014р. позивач надіслав відповідачу лист №1221, із доданням протоколу розбіжностей від 21.11.2014р., в якому також запропонував передати спір на вирішення суду.

24.11.2014р. відповідач наполягав про укладання договору з врахуванням протоколу розбіжностей саме в редакції публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" від 19.11.2014р., у разі недосягнення згоди запропонував узгодити розбіжності за допомогою Міністерства економічного розвитку та торгівлі України та Фонду державного майна України.

З врахуванням вищенаведеного, позивач дійшов висновку, що мирним шляхом відповідач не погодить укладення договору про надання послуг з прийняття, захолоджуванню, зберіганню та відвантаженню на судна транзитного амміаку, що надходить по аміакопроводу від підприємств Росії в редакції українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак", а тим самим порушує права та охоронювані законом інтереси останнього, що й зумовило його звернення до господарського суду Одеської області з відповідним позовом.

Дослідивши обставини справи, суд дійшов висновку, що заявлені позовні вимоги не підлягають задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини. Правочин, різновидом якого є договори - основний вид правомірних дій - це волевиявлення осіб, безпосередньо спрямовані на виникнення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. При цьому, ст.12 ЦК України передбачає, що особа здійснює свої цивільні права вільно на власний розсуд.

Згідно ст.16 Цивільного кодексу України встановлено способи захисту цивільних прав та інтересів а саме:

1) визнання права;

2) визнання правочину недійсним;

3) припинення дії, яка порушує право;

4) відновлення становища, яке існувало до порушення;

5) примусове виконання обов'язку в натурі;

6) зміна правовідношення;

7) припинення правовідношення;

8) відшкодування збитків та інші способи відшкодування

майнової шкоди;

9) відшкодування моральної (немайнової) шкоди;

10) визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб.

Згідно ст.20 Господарського кодексу України, Держава забезпечує захист прав і законних інтересів суб'єктів господарювання та споживачів. Кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав, визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом. Порядок захисту прав суб'єктів господарювання та споживачів визначається цим Кодексом, іншими законами.

Одним із загальних принципів законодавства є принцип свободи договору, який знайшов своє відображення у ст.3 та ст.627 ЦК України. Свобода договору вимагає й вільне визначення сторонами його умов, де фіксуються взаємні права та обов'язки сторін. Учасники цивільних правовідносин за власним розсудом вступають у договірні відносини, виходячи із певних обставин свого життя або господарювання, і тим самим вибирають ті чи інші засоби реалізації своїх інтересів, якими є суб'єктивні цивільні права та кореспондуючи їм обов'язки

Договір є укладеним з моменту одержання особою, яка направила пропозицію укласти договір, відповіді про прийняття цієї пропозиції (ст. 640 Цивільного кодексу України).

При укладенні господарського договору на основі вільного волевиявлення сторін проект договору може бути розроблений за ініціативою будь-якої із сторін у строки, погоджені самими сторонами (ч.1 ст.184 Господарського кодексу України).

Згідно ч.1 ст.641 Цивільного кодексу України пропозицію укласти договір (оферту) може зробити кожна із сторін майбутнього договору. Пропозиція укласти договір має містити істотні умови договору і виражати намір особи, яка її зробила, вважати себе зобов'язаною у разі її прийняття.

Відповідно до ст.642 Цивільного кодексу України відповідь особи, якій адресована пропозиція укласти договір, про її прийняття (акцепт) повинна бути повною і безумовною.

Стаття 649. встановлює, що розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування та в інших випадках, встановлених законом, вирішуються судом.

Розбіжності, що виникли між сторонами при укладенні договору не на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, можуть бути вирішені судом у випадках, встановлених за домовленістю сторін або законом.

Крім того, господарським кодексом України визначено загальний порядок укладання господарських договорів.

В силу чч.2, 3 ст.181 ГК України, проект договору може бути запропонований будь-якою з сторін; сторона, яка одержала проект договору, у разі згоди з його умовами оформляє договір відповідно до вимог ч.1ст.181 ГК України і повертає один примірник договору другій стороні або надсилає відповідь на лист, факсограму тощо у двадцятиденний строк після одержання договору. При цьому, згідно ч.4 цієї норми, у разі наявності заперечень щодо окремих умов договору сторона, яка одержала проект договору, складає протокол розбіжностей, про що робиться застереження у договорі, та у двадцятиденний строк надсилає другій стороні два примірники протоколу розбіжностей разом з підписаним договором.

За змістом ч.5 ст.181 ГК України, сторона, яка одержала протокол розбіжностей до договору, зобов'язана протягом двадцяти днів розглянути його, в цей же строк вжити заходів для врегулювання розбіжностей з другою стороною та включити до договору всі прийняті пропозиції, а ті розбіжності, що залишились неврегульованими, передати в цей же строк до суду, якщо на це є згода другої сторони. При цьому, за змістом ч.7 ГК України, якщо сторона, яка одержала протокол розбіжностей щодо умов договору, заснованого на державному замовленні або такого, укладення якого є обов'язковим для сторін на підставі закону, або сторона - виконавець за договором, що в установленому порядку визнаний монополістом на певному ринку товарів (робіт, послуг), яка одержала протокол розбіжностей, не передасть у зазначений двадцятиденний строк до суду розбіжності, що залишилися неврегульованими, то пропозиції другої сторони вважаються прийнятими.

З врахуванням вищенаведеного, з підстав того, що відмова відповідача укласти договір в запропонованій редакції українським державним підприємством "Укрхімтрансаміак" з врахуванням приписів ст.627 ЦК України - жодним чином не порушує права та охоронювані законом інтереси позивача, у господарського суду відсутні правові підстави для зобов'язання публічного акціонерного товариства "Одеський припортовий завод" укласти договір №1006/1ТА-2015 від 14.11.2015р. в редакції українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак".

Таким чином, заявлені позовні вимоги не відповідають вимогам ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, позовні вимоги позивача є необґрунтованими, недоведеними та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до вимог ст.ст.32, 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. При цьому, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи докази у справі в їх сукупності, законодавство, що регулює спірні правовідносини сторін, суд дійшов висновку, що позовні вимоги українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" не підлягають задоволенню, як не обґрунтовані, не законні та не підтверджені належними доказами та наявними матеріалами справи.

Керуючись ст.ст.32, 33, 44-49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. У позові українського державного підприємства "Укрхімтрансаміак" - відмовити повністю.

Рішення господарського суду набирає чинності в порядку ст.85 ГПК України.

Повний тест рішення складено 06 квітня 2015 р.

Головуючий суддя О.В. Цісельський

Суддя О.Л. Панченко

Суддя Л.В. Степанова