ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"02" квітня 2015 р. Справа № 909/173/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Скрипчук О.С.

суддів Гнатюк Г.М.

Матущака О.І.

При секретарі судового засідання: Лагутіні В.Б.

розглянувши апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» за вих. № 50/045-іф від 23.02.2015 року

на ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року

у справі № 909/173/15

за позовом: Приватного акціонерного товариства «С.В.Т.А.», м. Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк», м. Івано-Франківськ

про визнання недійсним іпотечного договору від 05.02.2007 року.

за участю представників:

від позивача: Капущак Г.В. - довіреність б/н від 20.02.2015 року

від відповідача: не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року у справі № 909/173/15 (суддя Малєєва О.В.) вжито заходи до забезпечення позову, шляхом:

- заборони ПАТ «Брокбізнесбанк» вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 05.02.2007 року, який укладений між приватним акціонерним товариством «С.В.Т.А.» та ПАТ «Брокбізнесбанк».

- заборони Головному управлінню юстиції у Івано-Франківській області в особі Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Івано-Франківській області, а також всім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно і нотаріусам України, зокрема приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності та інших речових прав стосовно нерухомого майна, яке є предметом договору іпотеки від 05.02.2007 року, укладеного між приватним акціонерним товариством «С.В.Т.А.» та ПАТ «Брокбізнесбанк».

- заборони Приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні та будь-яким іншим нотаріусам України вчиняти виконавчий напис нотаріуса на іпотечному договорі від 05 лютого 2007 року, який укладений між приватним акціонерним товариством «С.В.Т.А.» та ПАТ «Брокбізнесбанк».

Не погоджуючись з даною ухвалою ПАТ «Брокбізнесбанк» подало апеляційну скаргу № 50/045-іф від 23.02.2015 року, в якій просить ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року скасувати.

Апеляційна скарга мотивована тим, що судом першої інстанції при прийнятті ухвали порушено норми процесуального права. А саме скаржник стверджує, що вжиті заходи забезпечення позову порушують право АТ «Брокбізнесбанк» щодо звернення стягнення на предмет іпотеки відповідно до договорів іпотеки та Закону України «Про іпотеку».

Відповідачем було подано до суду заперечення на апеляційну скаргу б/н від 02.04.2015 року, в якому просить апеляційну скаргу відхилити, а ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області - залишити без змін.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 24.03.2015 року було змінено склад колегії суддів.

Відповідач явку уповноваженого представника у судове засідання (яке відбулось 02.04.2015 року) не забезпечив, незважаючи на те, що про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений.

Розглянувши матеріали справи, апеляційної скарги, з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються доводи апелянта, суд встановив наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, Приватне акціонерне товариство «С.В.Т.А.» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області із позовом до ПАТ «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк» про визнання недійсним укладеного між сторонами іпотечного договору від 05.02.2007 р. (в тому числі всіх договорів про зміну редакції, доповнень, додаткових угод тощо).

Заявлені позовні вимоги обґрунтовуються тим, що оскаржуваний договір був укладений з порушенням вимог чинного законодавства і підлягає визнанню недійсним, оскільки відповідачем порушено правила Національного банку України на здійснення валютних операцій при укладенні генерального договору кредитної лінії №2298 від 12.05.2006 р. між АТ «Брокбізнесбанк» та ПАТ «Івано-Франківський арматурний завод», в забезпечення виконання якого був укладений оскаржуваний договір, а також перевищенням представником позивача наданих повноважень при його укладенні. Згідно ухвали суду від 16.02.2015 р. дана позовна заява прийнята до розгляду та порушено провадження у справі.

Разом з позовною заявою позивачем подано до суду заяву про вжиття заходів до забезпечення позову, шляхом:

- заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі звертатись до нотаріусів України з вимогою про вчинення виконавчих написів на іпотечному договорі, до державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно і нотаріусів України, зокрема до приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніни Анатоліївни, з вимогами про реєстрацію (перереєстрацію) права власності та інших речових прав щодо предмета іпотеки, а також продавати від свого імені предмет іпотеки на підставі договорів купівлі-продажу;

- заборони Головному управлінню юстиції у Івано-Франківській області в особі Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Івано-Франківській області, а також всім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно і нотаріусам України, зокрема приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності та інших речових прав стосовно нерухомого майна, що є предметом іпотеки;

- заборони приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні та будь-яким іншим нотаріусам України вчиняти виконавчий напис нотаріуса на іпотечному договорі, а також посвідчувати будь-які договори купівлі-продажу предмета іпотеки від імені позивача за іпотечним договором;

- зупинити стягнення предмету іпотеки.

Заява про забезпечення позову мотивована тим, що до вирішення даного спору по суті іпотекодержатель (відповідач у справі) має намір звернути стягнення на предмет іпотеки шляхом отримання права власності на нього або продажу від свого імені будь-якій особі. Зазначене позивач підтверджує вимогою відповідача від 30.01.2015 року № 19/045іф, в якій останній вимагав від позивача сплатити протягом 30-ти днів прострочену заборгованість за кредитним договором та попереджає, що у випадку непогашення у встановлений строк заборгованості ініціюватиме звернення стягнення на предмет іпотеки. Позивач стверджує, що вчинення відповідачем зазначених дій зробить неможливим виконання рішення суду у даній справі в разі задоволенні позову та призведе до порушення майнових прав позивача або інших осіб.

При винесенні постанови колегія суддів виходила з наступного.

Як передбачено ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст. 67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

В п.1 постанови пленуму ВГСУ від 26.12.2011 N 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Судом встановлено, що предметом позову у даній справі є визнання недійсним договору іпотеки, укладеного 05.02.2007 р. між акціонерним банком «Брокбізнесбанк» (іпотекодержатель) та ЗАТ «С.В.Т.А.» (іпотекодавець), що посвідчений приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А.А. та зареєстрованим в реєстрі за № Д38 (надалі - договір). До договору вносились зміни згідно договорів від 15.05.2008 р. та від 13.04.2013 р.

Згідно умов договору іпотеки, з метою забезпечення виконання основного зобов'язання, що виникає з кредитного договору № 2298.03 до генерального договору кредитної лінії № 2298 від 05.02.2007 року (укладеного між АТ «Брокбізнесбанк» та ВАТ «Івано-Франківський арматурний завод») іпотекодавець передав в іпотеку, а іпотекодержатель прийняв в іпотеку предмет іпотеки, згідно переліку.

В ст. 7 договору іпотеки передбачено, що у випадку невиконання або неналежного виконання позичальником основного зобов'язання по кредитному договору в цілому або в його частині та/або невиконання або неналежного виконання іпотекодавцем обов'язків встановлених цим договором, в цілому або в тій чи іншій частині, іпотекодержатель має право вимагати дострокового виконання основного зобов'язання, а в разі його невиконання - звернути стягнення на предмет іпотеки.

В пункті 7.4. договору іпотеки зазначено, що звернення стягнення на предмет іпотеки здійснюється на підставі: рішення суду, виконавчого напису нотаріуса; передачі іпотекодержателю права власності на предмет іпотеки в рахунок виконання основного зобов'язання по кредитному договору в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору; продажу іпотекодержателем від свого імені предмета іпотеки будь-якій особі на підставі договору купівлі-продажу в порядку, встановленому ст. 38 Закону України «Про іпотеку» та умовами цього договору.

Наведене свідчить про те, що відповідач до вирішення даного спору по суті не обмежений в можливості здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки, в тому числі шляхом вчинення виконавчого напису нотаріуса, оформленням права власності на предмет іпотеки за собою, продажу предмета іпотеки від свого імені будь-якій особі.

Так, як вбачається з листа відповідача вих 30.01.2015 року № 19/045іф, останній направив позичальнику вимогу про сплату протягом 30-ти календарних днів простроченої заборгованості за кредитним договором та попередив, що у випадку її невиконання банк буде вживати заходи для стягнення вказаної заборгованості, в тому числі шляхом звернення стягнення на заставне майно. Зазначене свідчить про те, що відповідач має на меті ще до вирішення справи по суті звернути стягнення на предмет іпотеки, згідно оскаржуваного договору.

Згідно ст. 216 ЦК України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю, і у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні в натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Судом встановлено, що викладені заявником доводи в обґрунтування заяви про забезпечення позову свідчать про існування реальної загрози невиконання чи утруднення виконання рішення суду. Адже, подальше відчуження предмету оскаржуваного договору та зміна власника цього майна призведе до порушення прав та законних інтересів позивача та інших осіб, які не є учасниками цього процесу, у разі задоволення позову.

Відтак, судом першої інстанції обґрунтовано задоволено заяву позивача в частині щодо забезпечення позову шляхом заборони відповідачу вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, заборони Головному управлінню юстиції у Івано-Франківській області в особі Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Івано-Франківській області, а також всім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно і нотаріусам України, зокрема приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності та інших речових прав стосовно нерухомого майна, що є предметом іпотеки; заборони приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні та будь-яким іншим нотаріусам України вчиняти виконавчий напис нотаріуса на іпотечному договорі, а також посвідчувати будь-які договори купівлі-продажу предмета іпотеки від імені позивача за іпотечним договором.

Щодо забезпечення позову шляхом зупинення стягнення на предмет іпотеки, то колегія суддів вважає, що судом першої інстанції в цій частині обґрунтовано відмовлено позивачу в задоволення відповідної заяви.

Таким чином, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року слід залишити без змін.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106, 112 Господарського процесуального кодексу України, -

Львівський апеляційний господарський суд

П О С Т А Н О В И В :

1.Ухвалу Господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року у даній справі залишити без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

2.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

3. Справу направити в Господарський суд Івано-Франківської області.

Повний текст постанови складено та підписано 03.04.2015 року

Головуючий - суддя Скрипчук О.С.

Суддів Гнатюк Г.М.

Матущак О.І.