ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24 березня 2015 року Справа № 916/2517/14
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Грейц К.В. - головуючого (доповідача), Бакуліної С.В., Глос О.І.,
розглянувши матеріали касаційної скаргиФізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановувід 05.02.2015
Одеського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Одеської області № 916/2517/14
за позовомФізичної-особи підприємця ОСОБА_4
до Одеської міської ради
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачаДепартаменту комунальної власності Одеської міської ради
простягнення 65728,60грн,
ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Одеської області від 24.11.2014 у справі №916/2517/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Панченко О.Л., судді Горячук Н.О., Погреба К.Ф.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 (колегія суддів у складі головуючого судді Туренко В.Б., суддів Поліщук Л.В., Таран С.В.), відмовлено в задоволенні позовних вимог Фізичної-особи підприємця ОСОБА_4 (далі - позивач) до Одеської міської ради (далі - відповідач), за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Департаменту комунальної власності Одеської міської ради, про стягнення безпідставно набутих коштів в сумі 65728,60 грн.

Позивач з рішенням та постановою у справі не згоден, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та прийняти нове рішення про задоволення позову, посилаючись на порушення судами норм матеріального права, а саме: ст. ст. 120, 124, 141 Земельного кодексу України, ч.3 ст. 7, ст. 31 Закону України "Про оренду землі".

Зокрема, скаржник зазначає, що внаслідок відчуження будівлі, яка знаходиться на орендованій позивачем земельній ділянці, орендні відносини останнього з Одеською міською радою були автоматично припинені з моменту реєстрації договору купівлі-продажу нерухомого майна, у зв'язку з чим вважає, що грошові кошти сплачені ним в якості орендної плати після відчуження будівлі, підлягають поверненню відповідачем згідно зі ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

Відзив на касаційну скаргу не надійшов.

Представники сторін не скористались своїм процесуальним правом на участь в судовому засіданні касаційної інстанції, про дату і час якого були належним чином повідомлені ухвалою Вищого господарського суду України від 06.03.2015.

Перевіривши доводи касаційної скарги, правильність застосування судами попередніх інстанції норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 06.07.2006 між Одеською міською радою (орендодавець) та Фізичною-особою підприємцем ОСОБА_4 (орендар) укладено договір оренди землі, зареєстрований 27.09.2006 в Одеському міському управлінні ОРФ ЦДЗК, про що у Державному реєстрі земель вчинено запис за №76, за умовами якого орендодавець на підставі Закону України "Про оренду землі" та рішення Одеської міської ради № 5128-IV від 23.12.2005 надає, а орендар приймає у строкове платне володіння, користування земельну ділянку площею 1048 м2, що знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, згідно з планом земельної ділянки, який є невід'ємною частиною договору (п.1.1 договору); в оренду передається земельна ділянка площею 1048 м2, у тому числі по угіддях: капітальна забудова - 599,59 м2, під проходами, проїздами та площадками - 448,28 м2 (п.2.1 договору); на земельній ділянці розташована нежила будівля, яка належить ОСОБА_4 на підставі договору купівлі-продажу, посвідченого 20.02.2004 приватним нотаріусом Одеського міського нотаріального округу Задарожнюк В.К. за реєстровим №У-49, зареєстрованого 25.02.2004 Одеським міським бюро технічної інвентаризації та реєстрації об'єктів нерухомості в книзі 30неж на стор.124 під №1626 (п. 2.2 договору); нормативна грошова оцінка земельної ділянки становить 1497424,32 грн., з урахуванням індексації за 2005 рік, згідно з витягом №75/П від 07.07.2005, складеним Одеським міським управлінням земельних ресурсів Державного комітету України по земельних ресурсах (п. 2.3 договору); договір укладено на 10 років для експлуатації та обслуговування нежилих адміністративних приміщень (п. 3.1 договору); орендар зобов'язаний повідомити в тижневий термін орендодавця про відчуження будинків і споруд (або їх частин), розташованих на переданій в оренду земельній ділянці, переоформити документи на право подальшого користування земельною ділянкою, а також повідомити нового власника придбаних будівель чи споруд (їх частин) про необхідність оформлення відповідних документів на право оренди. До переоформлення міською радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 договору, або її частиною (при переході права власності на будинок, споруду або їх частини) орендна плата за земельну ділянку сплачується орендарем за всю ділянку в повному обсязі (п. 9.4.6 договору); договір може бути розірваний за взаємною згодою сторін (п.12.2 договору); дія договору припиняється у разі закінчення строку на який було укладено, придбання орендарем земельної ділянки у власність, викупу земельної ділянки для суспільних потреб або примусового відчуження земельної ділянки з мотивів суспільної необхідності в порядку, встановленому законом (п.12.5 договору); договір набирає чинності після підписання сторонами та його державної реєстрації згідно зі ст. 18 Закону України "Про оренду землі" (п. 14.1 договору).

На виконання умов договору орендодавець передав, а орендар прийняв земельну ділянку площею 1048 м2, яка знаходиться за адресою: АДРЕСА_1, що підтверджується актом прийому-передачі від 06.07.2006.

27.07.2011 між ОСОБА_4 (продавець) та Комуністичною партією України (покупець) укладений договір купівлі-продажу, згідно з яким продавець передає, а покупець приймає у власність нежилу будівлю, загальною площею 666,8 м2, що розташована за адресою: Одеська область, АДРЕСА_1 (п.1.1 договору). Зазначений договір посвідчено приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Лосєвим В.В. та зареєстровано 27.07.2011 в реєстрі за № 1748.

Посилаючись на факт відчуження будівлі, яка розташована на орендованій земельній ділянці, позивач вважає, що внесення ним орендних платежів за період з серпня 2011р. по лютий 2012р. в загальній сумі 65728,60 грн. за договором оренди землі №76, який автоматично припинився, є безпідставним, в зв'язку з чим вимагає стягнення цієї суми з відповідача згідно зі ст. 1212 Цивільного кодексу України.

Відмовляючи в задоволенні позовних вимог, суди попередніх інстанцій виходили з того, що кошти, сплачені позивачем в якості орендної плати за договором оренди землі від 06.07.2006, не можуть бути витребувані у відповідача відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

Колегія суддів Вищого господарського суду України погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, з огляду на таке.

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про оренду землі" договір оренди землі - це договір, за яким орендодавець зобов'язаний за плату передати орендареві земельну ділянку у володіння і користування на певний строк, а орендар зобов'язаний використовувати земельну ділянку відповідно до умов договору та вимог земельного законодавства.

Відповідно до ч. 1 ст. 628 Цивільного кодексу України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (стаття 629 ЦК України).

За приписами ч.1 ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом.

Відповідно до абзацу 8 ч. 1 ст. 31 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону №1702-17 від 05.11.2009) набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, що розташовані на орендованій іншою особою земельній ділянці є підставою для припинення договору оренди землі.

Між тим, укладаючи договір оренди землі від 06.07.2007, сторони в розділі 12 визначили конкретний перелік підстав зміни умов цього правочину та припинення його дії, втім, такої підстави для припинення зобов'язання орендаря, зокрема, зі сплати орендних платежів, як відчуження будівлі, що розташована на орендованій земельній ділянці, сторонами не передбачено, навпаки, умовами п.9.4.6 договору сторони узгодили обов'язок орендаря сплачувати орендну плату за всю ділянку в повному обсязі до моменту переоформлення міською радою прав третіх осіб на користування земельною ділянкою, зазначеною в п. 1 договору, або її частиною (при переході права власності на будинок, споруду або їх частини). Втім, як встановлено судами попередніх інстанцій, доказів переоформлення Одеською міськрадою договору оренди земельної ділянки, розташованої за адресою: АДРЕСА_1, з новим власником будівлі позивач не надав, відтак, не можливо вважати, що його обов'язок з внесення орендної плати за землю припинився.

Крім того, відповідно до ч. 3 ст. 7 Закону України "Про оренду землі" (в редакції Закону №1702-17 від 05.11.2009) договором, який передбачає набуття права власності на житловий будинок, будівлю або споруду, припиняється договір оренди земельної ділянки в частині оренди попереднім орендарем земельної ділянки, на якій розташований такий житловий будинок, будівля або споруда.

Однак, за умовами п.3.5 договору купівлі-продажу від 27.07.2011 позивач зобов'язався перед покупцем нежилої будівлі, що розташована на орендованій земельній ділянці, розірвати договір оренди земельної ділянки і надати всі необхідні документи та вчинити всі необхідні дії для укладення покупцем відповідного договору оренди земельної ділянки. Втім, як встановлено судами попередніх інстанцій, доказів виконання такого свого зобов'язання позивач не надав.

Таким чином, не дивлячись, що законодавець передбачив таку підставу для припинення договору оренди землі як набуття права власності на будівлю, що розташована на орендованій земельній ділянці, іншою особою, сторони як договору оренди землі, так і договору купівлі-продажу, керуючись принципом свободи договору, закріпленим нормами ст. ст. 6, 627 ЦК України, відповідно до якого сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд, домовились про інший порядок врегулювання своїх правовідносин, який не передбачає автоматичного припинення зобов'язань за договором оренди землі саме з моменту набуття права власності на будівлю іншою особою, а тим більше автоматичного виникнення у цієї особи правовідносин за договором оренди землі.

Враховуючи припис норми ст. 204 ЦК України щодо презумпції правомірності правочину, суди попередніх інстанцій дійшли правомірного висновку, що грошові кошти в загальній сумі 65728,60грн, сплачені Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 у період з серпня 2011 року по лютий 2012 року, не є такими, що набуті Одеською міською радою без достатньої правової підстави, отже, не можуть бути стягнені з останньої відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставно набуті.

Таким чином, колегія суддів вважає, що суди попередніх інстанцій дійшли ґрунтовного висновку про відсутність підстав для задоволення позовних вимог, доводи касаційної скарги цього висновку не спростовують, а зводяться до намагання переоцінити встановлені судами обставини і досліджені докази, що згідно з приписами ст. ст. 1115, 1117 ГПК України перебуває поза процесуальними межами повноважень суду касаційної інстанції.

Наведене свідчить, що під час прийняття рішення та постанови у справі суди попередніх інстанцій не припустилися порушення або неправильного застосування норм чинного матеріального та процесуального законодавства, а, отже, підстави для їх скасування або зміни та задоволення вимог касаційної скарги відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі Господарського суду Одеської області № 916/2517/14 залишити без змін.

Головуючий суддя К.В. Грейц

Судді С.В. Бакуліна

О.І. Глос