ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 березня 2015 року Справа № 5024/948/2012
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Ткаченко Н.Г. (головуючого),
Катеринчук Л.Й. (доповідача),
Поліщука В.Ю.
розглянувши касаційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк"
на ухвалу та ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року господарського суду Херсонської області від 17.01.2015 року
у справі господарського суду№ 5024/948/2012 Херсонської області
за заявоюПАТ "Херсонгаз"
доПАТ "Індустріальна скляна компанія"
провизнання банкрутом
ВСТАНОВИВ:

подана ПАТ "Укрсоцбанк" (далі - скаржником) касаційна скарга не може бути прийнята Вищим господарським судом України до розгляду, оскільки не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) з таких підстав.

Згідно з пунктом 5 частини 1 статті 111 ГПК України, касаційна скарга подається у письмовій формі і повинна містити перелік доданих до скарги документів.

Відповідно до частини 4 статті 111 ГПК України, якою встановлено форму та зміст касаційної скарги, до касаційної скарги додаються, зокрема, докази сплати судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 1113 ГПК України, касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановленому порядку і розмірі.

З 01.11.2011 року набрав чинності Закон України "Про судовий збір" №3674-VI від 08.07.2011 року, яким встановлено ставки судового збору за подання касаційної скарги на рішення та ухвали господарського суду.

Підпунктом 8 пункту 2 частини 2 статті 4 вказаного Закону визначено, що ставка судового збору за подання апеляційної і касаційної скарги на ухвалу суду становить 0,5 розміру мінімальної заробітної плати.

Відповідно до статті 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" №80-VIII від 28.12.2014 року, розмір мінімальної заробітної плати станом на 01.01.2015 року становив 1 218 грн.

Згідно з Листом Головного управління Державного казначейства України у місті Києві №06-08/512-1512 від 07.02.2012 року, судовий збір за подання до Вищого господарського суду України касаційних скарг повинен бути перерахований за такими реквізитами рахунка, відкритого з обліку надходжень до спеціального фонду державного бюджету судового збору за кодом класифікації доходів бюджету 22030004 "Судовий збір (Вищий господарський суд України, 070)", символом звітності 254: отримувач коштів - УДКСУ у Печерському районі міста Києва; код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 38004897; рахунок отримувача - 0007; банк отримувача - ГУ ДКСУ у місті Києві; код банку отримувача - 820019.

Пунктами 2.20, 2.21., 2.22. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено про те, що чинним законодавством не встановлено якихось спеціальних вимог щодо оформлення платіжних документів, за якими перераховуються суми судового збору. Отже, таке перерахування здійснюється за загальними правилами згідно з вимогами Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" і відповідних нормативно-правових актів Національного банку України. Платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Якщо заявником не подано належних доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі або (за необхідності) документів, що підтверджують звільнення від його сплати, заява (скарга) повертається господарським судом з підстав, передбачених ГПК України, зокрема, Вищим господарським судом України на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. За відсутності у відповідному платіжному документі належних платіжних реквізитів або неправильного їх зазначення заява (скарга) так само повертається господарським судом без розгляду.

Як вбачається з матеріалів касаційної скарги, скаржником додано платіжне доручення № від 17.02.2015 року про сплату судового збору в розмірі 1 827 грн.

Зазначена сума судового збору була перерахована банком платника на рахунок отримувача - УДКСУ у Жовтневому районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37989269, рахунок отримувача - 3005, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області; код банку отримувача - 805012, що не відповідає реквізитам для сплати судового збору за подання касаційних скарг у справах, які розглядаються Вищим господарським судом України.

Також, в рядку "призначення платежу" платіжного доручення № від 17.02.2015 року зазначено: "22030001 Суд.збір (код 03499891 Госп.суд Дніпропетровської обл.) ПАТ "УСБ" про забезпечення позову", що не узгоджується з вимогами щодо зазначення у платіжному документі в рядку "призначення платежу" відомостей про те, яка саме касаційна скарга оплачується судовим збором та у якій справі.

З огляду на таке, платіжне доручення № від 17.02.2015 року не може вважатися належним доказом сплати скаржником судового збору за подання касаційної скарги на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року у справі №5024/948/2012 у встановленому законом порядку і розмірі.

За таких обставин, касаційна скарга не може бути прийнята до розгляду і підлягає поверненню на підставі пункту 4 частини 1 статті 1113 ГПК України. При цьому, виходячи з положень частини 3 статті 1113 ГПК України, скаржник вправі повторно звернутися до суду касаційної інстанції із касаційною скаргою після усунення обставин, що стали підставою для її повернення.

Також, колегія суддів Вищого господарського суду України зазначає, що відповідно до статті 107 ГПК України, ухвала місцевого господарського суду може бути предметом перегляду в касаційному порядку лише після її розгляду апеляційним судом по суті та її оскарження разом із постановою апеляційного суду, прийнятою за результатами апеляційного перегляду такої ухвали.

Згідно з пунктом 2 частини 1 статті 7 Закону України "Про судовий збір", сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі повернення заяви або скарги.

Пунктом 5.6. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" №7 від 21.02.2013 року роз'яснено, що питання щодо повернення сплаченої суми судового збору в будь-якому разі вирішується господарським судом, який розглядав справу, навіть якщо таку сплату помилково здійснено не за місцем розгляду справи.

Відтак, сума судового збору в розмірі 1 827 грн., сплачена скаржником згідно платіжного доручення № від 17.02.2015 року, підлягає поверненню ПАТ "Укрсоцбанк" з Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись статтями 86, 111, пунктом 4 частини 1 статті 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

У Х В А Л И В :

1. Касаційну скаргу ПАТ "Укрсоцбанк" на ухвалу Одеського апеляційного господарського суду від 16.02.2015 року та ухвалу господарського суду Херсонської області від 17.01.2015 року у справі №5024/948/2012 повернути скаржнику.

2. Повернути ПАТ "Укрсоцбанк" (03150, м. Київ, вул. Ковпака, 29, ) судовий збір в розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 (нуль) коп. з Державного бюджету України, сплачений за платіжним дорученням № від 17.02.2015 року за реквізитами: рахунок отримувача - 3005, банк отримувача - ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, отримувач - УДКСУ у Жовтневому районі, код отримувача (код за ЄДРПОУ) - 37989269, код банку отримувача - 805012.

3. Повернути ПАТ "Укрсоцбанк" оригінал платіжного доручення № від 17.02.2015 року.

Головуючий Н.Г. Ткаченко

Судді Л.Й. Катеринчук

В.Ю. Поліщук