ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

"24" березня 2015 р.Справа № Б-50/233-09 вх. № 11117/2-50

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Савченко А.А.

при секретарі судового засідання Романченко Н.С.

за участю: ліквідатора - Шапілова С.А., свідоцтво № 324 від 01.03.2013 р.

представника ПАТ "ПУМБ" - Пашкова Н.В., дов. №851 від 30.05.14р.

розглянувши заяву ПАТ "Перший Український міжнародний банк" про визнання недійсним договорів

По справі за заявою ТОВ "Комплекс-Технолоджи",м.Харків

до ТОВ "Комплекс-Технолоджи",м.Харків

про визнання банкрутом

ВСТАНОВИВ:

Постановою суду від 27.01.2010 р. ТОВ "Комплекс-Технолоджи" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором голову ліквідаційної комісії Полякова П.Л., якого було зобов'язано відповідно до ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) виконати дії, передбачені вказаною статтею, завершити ліквідаційну процедуру та надати суду відповідні документи.

Ухвалою суду від 27.09.2011 р. задоволено заяву ліквідатора про дострокове припинення його обов'язків, звільнено ліквідатора Полякова П.Л. від виконання його обов'язків, призначено арбітражного керуючого Капустіна В.В. ліквідатором ТОВ "Комплекс-Технолоджи", якого зобов'язано виконати постанову суду від 27.01.2010р. в повному обсязі, докази чого надати суду.

Ухвалою суду від 21.03.2013 р. задоволено клопотання ліквідатора про дострокове звільнення, припинено обов'язки ліквідатора ТОВ "Комплекс-Технолоджи" Капустіна В.В. і призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шапілова С.А.

15 жовтня 2013 року у зв'язку з відрядженням судді Усатого В.О. автоматизованою системою документообігу господарського суду Харківської області справу №Б-50/233-09 призначено для розгляду судді Савченко А.А.

У лютому 2014 року Публічне акціонерне товариство "Перший Український міжнародний банк" звернулося до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сібір'єр" та арбітражного керуючого Шапілова С.А., в якому просило суд:

- визнати недійсними з моменту укладення договір купівлі-продажу №001 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №002 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №003 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №004 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №005 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №006 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №007 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №008 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №009 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0010 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0011 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0012 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0013 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0014 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0015 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0016 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0017 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0018 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0019 від 11.10.2013 року, укладені між ТОВ "Комплекс - Технолоджи", в особі ліквідатора Шапілова Сергія Анатолійовича та ТОВ "Сібір'єр" в особі Лешика Маркіяна Володимировича. Застосувати наслідки недійсності правочину, а судові витрати покласти на відповідачів.

Рішенням господарського суду Харківської області від 11.07.2014 року по справі №922/666/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Аюпова Р.М., суддя Дзюба О.А., суддя Шатерніков М.І.) в частині позовних вимог щодо визнання недійсними з моменту укладення договору купівлі-продажу №001 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №002 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №003 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №004 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №005 від 11.10.2013, договору купівлі-продажу №006 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №007 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №008 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №009 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0010 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0011 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0012 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0013 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0014 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0015 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0016 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0017 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0018 від 11.10.2013 року, договору купівлі-продажу №0019 від 11.10.2013 року, укладені між ТОВ "Комплекс - Технолоджи", в особі ліквідатора Шапілова Сергія Анатолійовича та ТОВ "Сібір'єр" в особі Лешика Маркіяна Володимировича - провадження у справі припинено.У задоволенні решти позовних вимог - відмовлено.

Постановою Харківського апеляційного господарського суду від 26.11.2014р. рішення господарського суду Харківської області від 11.07.2014 року по справі №922/666/14 скасовано, справу №922/666/14 передано до господарського суду Харківської області на стадію реєстрації в межах справи №Б-50/233-09.

11 грудня 2014 року справа №922/666/14 повернулась до господарського суду Харківської області.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 18.12.2014р. прийнято та призначено заяву ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" (вх. №666/14 від 27.02.2014р.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна банкрута до розгляду в судовому засіданні на "27" січня 2015 р. о(об) 10:40.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 27.01.2015р. відкладено розгляд заяви ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" (вх. №666/14 від 27.02.2014р.) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна банкрута на "26" лютого 2015 р. о(об) 12:30, зобов'язано ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" надати до суду уточнення за заявою, з урахуванням вимог Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

26 лютого 2015 року до суду надійшла уточнена заява ПАТ "Перший Український Міжнародний банк" (далі - Банк) про визнання недійсними договорів купівлі-продажу майна банкрута. Свої вимоги за заявою Банк обгрунтовує тим, що у ліквідатора не було законних підстав для продажу майна шляхом укладення прямих договорів купівлі-продажу, оскільки він мав завершити реалізацію відповідно до порядку та умов, на яких її було розпочато, а саме шляхом продажу на прилюдних торгах відповідно до норм Закону «Про малу приватизацію». Крім того, ліквідатором не було повідомлено заставного кредитора (Банк) про час та умови продажу заставного майна окремим рекомендованим листом з повідомленням про вручення, що є підставою для оскарження дій ліквідатора та скасування договорів купівлі-продажу, оскільки їх укладення було здійснено з порушенням норм чинного законодавства.

Представник ПАТ "ПУМБ" в судовому засіданні підтримав заяву в повному обсязі, просив суд її задовольнити та визнати недійсними договори, вказані в заяві.

Ліквідатор в судовому засіданні заперечував проти заяви з підстав, зазначених у відзиві на заяву, зокрема стверджував, що реалізація майна боржника здійснювалась у відповідності до вимог чинного законодавства, а саме ст.44 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України № 4212 - VI від 22.12.2011 року шляхом укладення договорів купівлі-продажу майна, балансова вартість якого не перевищує одну тисячу гривень.

Суд, вислухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, встановив наступне.

Постановою господарського суду Харківської області від 27.01.2010 року на підставі ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції до 18.01.2013р.(далі - Закон про банкрутство 1) Товариство з обмеженою відповідальністю "Комплекс-Технолоджи" визнано банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру. Скасовано обтяження щодо майна банкрута, в тому числі приватне обтяження - заставу усього рухомого майна, яке зареєстроване 17.07.2008 року в Державному реєстрі обтяжень рухомого майна за №7582667 Приватним нотаріусом Київського МНО Петріцькою А.П. на підставі договору застави рухомого майна №17/07-ЗРМ, посвідченого ПН Київського МНО Петріцькою А.П. 17.07.2008 року за №6148.

02.03.2010р. на виконання вимог постанови господарського суду Харківської області від 27.01.2010р. в офіційному друкованому виданні - газеті «Урядовий кур'єр» № 39(4190) було опубліковане оголошення про визнання ТОВ «Комплекс-Технолоджи» банкрутом та відкриття відносно нього ліквідаційної процедури.

Матеріали справи свідчать, що 17.07.2008 року між ПАТ "Перший Український міжнародний банк" та ТОВ "Комплекс-Технолоджи" було укладено кредитний договір №17/07-КД, відповідно до умов якого банк надав ТОВ "Комплекс-Технолоджи" кредит у розмірі 100000,00 доларів США. З метою забезпечення зобов'язань боржника відповідно до умов кредитного договору між тими ж сторонами було укладено договір застави рухомого майна №17/07-ЗРМ від 17.07.2008 року, згідно якого ТОВ "Комплекс-Технолоджи" передало в заставу Банку рухоме майно (виробниче обладнання).

Банком було заявлено кредиторські вимоги до боржника в розмірі 118303,87 дол. США та 168919,24 грн., які визнано судом та включено ліквідатором до реєстру вимог кредиторів. З урахуванням еквіваленту в національній валюті України згідно з офіційним курсом НБУ станом на дату розрахунку, розмір заявлених та визнаних вимог ПАТ «ПУМБ» склав 1116296,64 грн. ( в т.ч. 968094,98 грн. основного зобов'язання та 148201,66 грн. пені).

В процесі здійснення ліквідаційної процедури ліквідатори банкрута неодноразово змінювалися. Ухвалою господарського суду від 21.03.2013 року призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Шапілова С.А.

Під час здійснення ліквідаційної процедури ТОВ «Комплекс-Технолоджи» ліквідаторами, відповідно до положень Закону про банкрутство 1 та Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону № 4212-VI від 22.12.2011р.( далі - Закон про банкрутство 2) вживались заходи щодо реалізації майна банкрута.

Протягом 2010 та 2011р. ліквідатором вчинялись дії, пов'язані з реалізацією майна банкрута, але повного переліку документів, пов'язаних з його оцінкою та реалізацією, матеріали справи не містять. Так, у справі містяться дані про те, що 23.12.2010р.товарною біржею «Правопорядок» було проведено повторний аукціон з продажу майна банкрута за загальною вартістю 40478, 00 грн. У відповідності до протоколу № 8 проведення аукціону від 10.03.2011р. майно банкрута було реалізоване ТОВ «СІБІР*ЄР» за ціною 28334,60 грн., але письмових доказів на підтвердження з яких підстав не було оформлено договір купівлі-продажу ліквідатор до суду не надав.

В подальшому, з метою визначення ліквідаційної вартості майна банкрута ліквідатором було замовлено проведення незалежної оцінки з залученням спеціалізованого суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Юніверс Консалтинг", яким 27.10.2011 року складено звіт про незалежну оцінку основних засобів, що обліковуються на балансі ТОВ "Комплекс-Технолоджи" та висновок про вартість майна №49. У зв'язку із закінченням терміну дії зазначеного звіту і висновків про вартість майна, ліквідатор звернувся до суб'єкта оціночної діяльності ТОВ "Юніверс Консалтинг", яким було актуалізовано звіт про незалежну оцінку основних засобів, що обліковуються на балансі ТОВ "Комплекс-Технолоджи" та висновок про вартість майна №49 і продовжено їх термін до 27.09.2012 року.

23.04.2012 року ліквідатором було укладено договір на організацію та проведення відкритих торгів (аукціону) №2305 із Товарною біржею "Універсальний "Торговий двір". З листа президента Товарної біржі "Універсальний торговий дім" вбачається, що 15.06.2012 року були проведені торги, в результаті яких реалізовано майно ТОВ "Комплекс-Технолоджи". Переможцем визначено Товариство з обмеженою відповідальністю "Сібір'єр", але переможець не сплатив кошти за майно.

27.06.2012р. було укладено договір купівлі-продажу між ліквідатором ТОВ «Комплекс-Технолоджи» Капустіним В.В. та ТОВ "Сібір'єр", за умовами п.5.5 якого право власності на майно переходить до Покупця після проведення розрахунків та підписання актів прийому-передачі. Оскільки кошти не були внесені, ліквідатором вчинялись подальші дії з реалізації вказаного майна у порядку, визначеному законом. Повторні торги були призначені на 20.11.2012 року, але на торги не з'явився жоден учасник, тому торги не відбулися.

Відповідно до Прикінцевих та перехідних положень Закону про банкрутство 2 положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом.

Відповідна правова позиція викладена також у Інформаційному листі ВГСУ від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції від 22.12.2011р. № 4212 -VІ). Зокрема п.40 визначено, що … « положення Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство ( оцінка майна, яке підлягає продажу; передання активів боржника, які залишаються не проданими на час закінчення ліквідаційної процедури тощо), застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено до набрання чинності, тобто до 19.01.2013р. При цьому розпочата до набрання чинності Законом процедура продажу майна боржника повинна бути завершена в порядку, передбаченому у попередній редакції Закону, в разі якщо станом на 19.01.2013р. здійснено публікацію оголошення про продаж майна або комітетом кредиторів встановлено порядок реалізації майна боржника».

Оскільки станом на листопад 2012р. розпочата у відповідності до вимог Закону про банкрутство 1 процедура продажу спірного майна боржника була завершена тим, що майно не вдалося реалізувати у визначеному цим Законом порядку, публікації оголошення про реалізацію майна станом на 19.01.2013р. не було здійснено, продаж майна боржника повинен був здійснюватися ліквідатором в порядку розділів ІІІ-ІV Закону про банкрутство 2.

Матеріали справи свідчать про те, що ліквідатором було замовлено ТОВ "ЗемЮрКонсалтинг" оцінку заставного майна Банку: основних засобів, що рахуються на балансовому рахунку № 10 ТОВ «Комплекс-Технолоджи». Відповідно висновку про вартість майна №252 станом на 30.09.2013 року ліквідаційна вартість об*єкта оцінки: основних засобів, складає 9200 грн. В додатку до висновку зазначена ліквідаційна вартість кожного з об'єктів від 200,00 грн. до 500,00 грн..

11.10.2013 року між ТОВ "Комплекс-Технолоджи" в особі ліквідатора Шапілова С.А та ТОВ "Сібір'єр" укладено низку договорів купівлі-продажу майна банкрута стосовно кожного об'єкта окремо. Ліквідатором надано банківські виписки про перерахування цих коштів в якості оплати за договорами на рахунок боржника.

Порядок продажу майна банкрута врегульовано ст.44 Закону про банкрутство 2.

Цією статтею визначено, що після проведення інвентаризації та оцінки майна ліквідатор здійснює продаж майна шляхом проведення аукціону та продажу безпосередньо юридичній або фізичній особі. Вибір способів продажу активів здійснюється ліквідатором з метою забезпечення його відчуження за найвищою ціною. П.5 цієї статті визначено, що ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Відповідна правова позиція викладена також у Інформаційному листі ВГСУ від 28.03.2013р. № 01-06/606/2013 «Про Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції від 22.12.2011р. № 4212 -VІ). Зокрема п.31 визначено, що продаж майна частинами здійснюється лише у випадку, коли не вдалося реалізувати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу.

Отже, реалізація майна боржника мала відбуватися у відповідності до вимог вищевказаного закону. Першочерговим обов'язком ліквідатора було проведення аукціону з реалізації майна банкрута у вигляді цілісного майнового комплексу за сумою кредиторських вимог, а в разі, якщо продати майно не вдалося - можливість здійснення продажу майна боржника частинами. Таким чином, укладення 11.10.2013 року ліквідатором договорів купівлі-продажу є таким, що порушує вимоги вищевказаного Закону про банкрутство 2.

Крім того, у відповідності до п.4 ст.42 Закону про банкрутство 2 продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим Законом виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Але ліквідатором Шапіловим С.А. було здійснено продаж майна боржника, що перебувало в заставі ПАТ «ПУМБ» в порушення вимог п.4 ст.42 Закону про банкрутство 2 без отримання згоди заставного кредитора. До того ж суд згоди на продаж цього майна не надавав.

Статтею 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою-третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Частиною першою статті 203 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам.

Частиною першою статті 12 Цивільного кодексу України передбачено, що особа здійснює свої цивільні права вільно, на власний розсуд.

Гарантією здійснення права на свій розсуд є презумпція добросовісності та розумності його здійснення, котра діє аж до того часу, поки інше не буде встановлено рішенням суду. Тобто, щодо кожної особи, яка володіє цивільним правом, припускається, що вона сама здатна визначити сутність права, доцільність та характер його здійснення. При цьому "добросовісність" має трактуватися як категорія моральна, що відображає врахування особою інтересів інших учасників цивільних відносин, публічного інтересу тощо, а "розумність"- як категорія інтелектуальна, що припускає адекватність оцінки особою цінності певного цивільного права, доцільності своїх дій, наслідки здійснення або нездійснення цивільного права.

Статтею 3-1 Закону про банкрутство 1 встановлені засади діяльності ліквідатора, однією із яких є - сумлінно та розумно, з урахуванням інтересів боржника та його кредиторів виконувати свої права та обов'язки.

З огляду на хід ліквідаційної процедури з боку ліквідатора спостерігається несумлінне виконання обов'язку, покладеного на нього, за збереженням й реалізацією майна боржника, а саме, здійснення реалізації майна боржника з порушенням вимог чинного законодавства щодо його реалізації та без згоди заставного кредитора.

Оскільки матеріалами справи доведено порушення процедури продажу майна боржника, визначеного чинним законодавством України, спірні договори купівлі - продажу підлягають визнанню недійсними. При визнанні договору купівлі-продажу недійсним завдання ліквідатора полягає у поверненні майна боржника до ліквідаційної маси. Відповідно до приписів статті 216 Цивільного кодексу України недійсний правочин не створює юридичних наслідків, крім тих, що пов'язані з його недійсністю. У разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину.

Відповідно до статей 12, 16 Цивільного кодексу України, законодавством допускається спосіб захисту цивільних прав іншим шляхом, встановленим законом, і таким спеціальним законом, яким підлягає застосуванню в даному випадку є норми Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" про що зазначено у роз'ясненні згідно з пунктом 4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №10 від 24.10.2011 року "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам".

Цим пунктом роз'яснено, що господарський суд вирішує у межах розгляду справи про банкрутство спори, безпосередньо пов'язані із здійсненням провадження в такій справі, в тому числі про: визнання недійсними правочинів, вчинених керуючим санацією (ліквідатором); визнання права власності на майно боржника; оскарження результатів аукціону з продажу майна боржника.

Відтак суд, у провадженні якого знаходиться справа про банкрутство, надає оцінку діям ліквідатора щодо формування ліквідаційної маси та продажу майна банкрута з метою задоволення кредиторських вимог, включених до реєстру, тому оскарження результатів аукціону, визнання недійсним протоколу про проведення публічних торгів, як одна з дій ліквідатора в ході ліквідаційної процедури має здійснюватися в межах відповідної справи про банкрутство, а не в окремому позовному провадженні.

Відповідно до статті 22 ГПК України сторони користуються рівними процесуальними правами. Відтак, заявник, як учасник провадження у справі про банкрутство, користується рівними процесуальними правами, поряд з іншими учасниками провадження у справі про банкрутство, зокрема на подання скарг на дії ліквідатора боржника, спростування таких дій, визнання недійсними угод, укладених в ході ліквідаційної процедури.

Крім того, суд вважає необхідним зазначити про набуття чинності положень статей 10, 20 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції Закону України №4212-УІ від 22.12.2011року, які виключають можливість на момент розгляду цієї заяви розгляд спору про визнання недійсним результатів аукціону у позовному провадженні. При цьому, слід враховувати, що норми Закону про банкрутство не містять заборони на розгляд таких спорів у межах справи про банкрутство та на право звернення до суду з відповідною заявою будь-якого учасника судового процесу.

Отже, заявником відповідну заяву подано у відповідності до вимог чинного законодавства і відсутні будь-які правові підстави для відмови у її розгляді в межах справи про банкрутство ТОВ «Комплекс-Технолоджи».

Керуючись ст.ст. 77, 86 ГПК України, ст.ст.3-1,22-32, 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", суд -

УХВАЛИВ:

Заяву ПАТ "ПУМБ" задовольнити.

Визнати недійсними з моменту укладення договір купівлі-продажу №001 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №002 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №003 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №004 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №005 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №006 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №007 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №008 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №009 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0010 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0011 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0012 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0013 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0014 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0015 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0016 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0017 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0018 від 11.10.2013 року, договір купівлі-продажу №0019 від 11.10.2013 року, укладені між ТОВ "Комплекс - Технолоджи", в особі ліквідатора Шапілова Сергія Анатолійовича та ТОВ "Сібір'єр" в особі Лешика Маркіяна Володимировича.

Зобов'язати ліквідатора Шапілова С.А здійснити заходи щодо повернення майна боржника, реалізованого за договорами купівлі-продажу №№ 001-0019 від 11.10.2013р. та повернення перерахованих коштів від його реалізації.

Суддя Савченко А.А.