РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015Справа №910/3394/15-г

За позовомТовариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна»
ДоПриватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія»
Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Москалик Валентин Володимирович

Простягнення страхового відшкодування в порядку регресу в розмірі 49 000,00 грн.
Суддя Спичак О.М.

Представники сторін:

від позивача: Самборська Ю.В. - представник за довіреністю;

від відповідача: не з'явився;

від третьої особи: не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 49 000,00 грн.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач відмовляється відшкодувати позивачу розмір сплаченого останнім страхового відшкодування своєму страхувальнику.

Ухвалою суду від 14.02.2015 року було порушення провадження у справі № 910/3394/15-г, залучено до участі у справі третю особу, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, на стороні відповідача Москалика Валентина Володимировича, та призначено справу до розгляду на 13.03.2015 року.

Представник позивача 06.03.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про долучення доказів до матеріалів справи, яке судом розглянуто та задоволено.

Представник відповідача в судове засідання 13.03.2015 року не з'явився, проте 10.03.2015 року через канцелярію суду подав клопотання про відкладення розгляду справи.

Представник позивача у даному судовому засіданні проти задоволення клопотання про відкладення розгляду справи заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання 13.03.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Ухвалою від 13.03.2015 року розгляд справи відкладено на 30.03.2015 року.

17.03.2015 року до Господарського суду міста Києва від відповідача надійшли документи на виконання вимог ухвал суду.

Представник позивача в судовому засіданні 30.03.2015 року підтримав позовні вимоги, просив суд позов задовольнити.

Представник відповідача в судове засідання 30.03.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Представник третьої особи в судове засідання 30.03.2015 року не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, про дату та час розгляду справи був повідомлений належним чином.

Згідно з абзацом 4 пункту 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/140 від 15.03.2010 року «Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Відповідно до положень статті 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 30.03.2015 року на підставі ст. 85 ГПК України оголошено вступну та резолютивну частини рішення суду.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

15.08.2014 року на Набережному шосе в місті Києві сталася дорожньо - транспортна пригода за участю автомобіля LAND ROVER, державний номер АА 5037 ОС, під керуванням водія Андрусенко М.А., та автомобіля ГАЗ 33021, державний номер АІ 8316 СР, під керуванням водія Москалика В.В.

Як вбачається з постанови Печерського районного суду міста Києва від 11.09.2014 року у справі №757/24380/14-п, зазначена дорожньо - транспортна пригода сталася в результаті порушення водієм Москаликом В.В. вимог п. 10.3 Правил дорожнього руху України та ст. 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України.

Постановою Печерського районного суду міста Києва від 11.09.2014 року у справі №757/24380/14-п Москалика В.В. визнано винним у вчинені правопорушення, передбаченого та статтею 124 Кодексу про адміністративне правопорушення України та притягнуто до адміністративної відповідальності.

Згідно Договору добровільного страхування наземного транспорту «Формула» № 2001.17.0261561 від 25.11.2013 року страховиком транспортного засобу LAND ROVER, державний номер АА 5037 ОС є Товариство з додатковою відповідальністю «Альянс Україна».

Відповідно до звіту про визначення вартості матеріального збитку №9438 від 03.09.2014 року, вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля LAND ROVER, державний номер АА 5037 ОС становить 77 762,89 грн.

Як вбачається зі страхового акту №7-14 від 09.09.2014 року загальний розмір страхового відшкодування становить 74 481,76 грн.

На виконання умов Договору добровільного страхування наземного транспорту «Формула» № 2001.17.0261561 від 25.11.2013 року, на підставі заяви страхувальника №11827 від 03.09.2014 року про перерахування страхового відшкодування, позивач сплатив страхувальнику 74 481,76 грн., що підтверджується платіжним дорученням №12033 від 10.09.2014 року.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно статті 27 Закону України «Про страхування» до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Зазначене правова норма також кореспондується зі статтею 993 Цивільного кодексу України.

Як вбачається з матеріалів справи цивільно - правова відповідальність водія автомобіля ГАЗ 33021, державний номер АІ 8316 СР була застрахована у Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія», згідно полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 8307182.

У зв'язку з цим, позивач направив на адресу відповідача претензію про відшкодування шкоди в порядку регресу від 03.11.2014 року №11-777/11.

Листом від 17.12.2014 року №11362 відповідач повідомив позивача, що страхове відшкодування в розмірі 49 000,00 грн. буде перераховане на розрахунковий рахунок позивача, проте, станом на день розгляду справи, відповідач не здійснив перерахування страхового відшкодування на користь позивача.

Відповідно до ст. 35 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» для отримання страхового відшкодування потерпілий чи інша особа, яка має право на отримання відшкодування, протягом 30 днів з дня подання повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду подає страховику заяву про страхове відшкодування.

Згідно з пунктом 36.2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у статті 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний: у разі визнання ним вимог заявника обґрунтованими - прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування (регламентної виплати) та виплатити його.

Статтею 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

За змістом п. 22.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п. 9.2. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір страхової суми за шкоду, заподіяну майну потерпілих, становить 50 тисяч гривень на одного потерпілого.

Відповідно до п.п. 9.1, 9.4 статті 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхова сума - це грошова сума, у межах якої страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування. Страхові виплати за договорами обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності обмежуються страховими сумами, які діяли на дату укладення договору та зазначені в договорі страхування.

Відповідно до вимог статті 9 Закону України «Про страхування» франшиза - це частина збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Частиною 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вбачається, з Полісу обов'язкового страхування цивільно - правової відповідальності власників наземних транспортних засобів АС 8307182 ліміт по відшкодуванню шкоди, заподіяної майну становить 50 000,00 грн., розмір франшизи - 1 000 ,00 грн.

Таким чином, зважаючи на встановлені факти та вимоги вищезазначених правових норм, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу підлягають задоволенню повністю в сумі 49 000,00 грн. (50 000,00 (ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну) - 1 000,00 грн. (франшиза)).

Відповідно до ст. 49 ГПК України судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись, ст.ст. 32, 33, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Українська охоронно-страхова компанія» (місцезнаходження: 03056, м. Київ, вул. Борщагівська, буд. 145, ) на користь Товариства з додатковою відповідальністю «Альянс Україна» (місцезнаходження: 04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 21-г, ) 49 000 (сорок дев'ять тисяч) грн. 00 коп. - страхового відшкодування, 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. - судового збору.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя Спичак О.М.

Повне рішення складено

01.04.2015 року