ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"02" квітня 2015 р. Справа № 911/1393/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ЛТД»;

до Фізичної особи - підприємця Гаврюхіної Олени Володимирівни;

про стягнення 7 613,53 грн.

встановив:

До Господарського суду Київської області звернулося Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ЛТД» з позовними вимогами до Фізичної особи - підприємця Гаврюхіної Олени Володимирівни про стягнення 7 613,53 грн. у зв'язку з неналежним виконання відповідачем умов Договору № 628/2 від 01.07.2014 року.

Згідно ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до ст. 21 Господарського процесуального кодексу України сторонами в судовому процесі - позивачами і відповідачами - можуть бути підприємства та організації, зазначені у статті 1 цього Кодексу.

Частиною другою статті 50 ЦК України фізична особа здійснює своє право на підприємницьку діяльність за умови її державної реєстрації в порядку, встановленому законом. Інформація про державну реєстрацію фізичних осіб - підприємців є відкритою.

Як зазначено в абзаці четвертому пункту 4.7 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року за № 18, громадянин, який мав статус суб'єкта підприємницької діяльності, але на дату подання позову втратив такий статус, не може бути стороною в судовому процесі у господарському суді, якщо немає інших визначених законом підстав для його участі у такому процесі.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців" державна реєстрація юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців - засвідчення факту створення або припинення юридичної особи, засвідчення факту набуття або позбавлення статусу підприємця фізичною особою, а також вчинення інших реєстраційних дій, які передбачені цим Законом, шляхом внесення відповідних записів до Єдиного державного реєстру.

Статтею 17 вказаного Закону передбачено, що відомості про юридичну особу або фізичну особу - підприємця включаються до Єдиного державного реєстру шляхом внесення записів на підставі відомостей з відповідних реєстраційних карток та відомостей, що надаються юридичними особами державному реєстратору за місцезнаходженням реєстраційної справи згідно із законодавством України. В Єдиному державному реєстрі містяться, зокрема, відомості щодо дати та номеру запису про державну реєстрацію припинення юридичної особи, підстава для його внесення.

Судам на безоплатній основі надається безперешкодний доступ до відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

Як вбачається зі Спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців № 20372831 від 02.04.2015 року зробленого на відповідача - Фізичну особу - підприємця Гаврюхіну Олену Володимирівну, остання припинила свою підприємницьку діяльність 26.03.2015 року на підставі власного рішення, номер запису 4014684.

Одночасно, згідно із ст. 18 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців", якщо відомості, які підлягають внесенню до Єдиного державного реєстру, були внесені до нього, то такі відомості вважаються достовірними і можуть бути використані в спорі з третьою особою, доки до них не внесено відповідних змін.

У Спеціальному витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців № 20372831 від 02.04.2015 року відсутні відомості щодо наявності у відповідача правонаступників.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо настала смерть фізичної особи або оголошено її померлою чи припинено діяльність суб'єкта господарювання, які звернулися із позовною заявою або до яких пред'явлено позов, якщо спірні правовідносини не допускають правонаступництва.

Крім того, оскільки предмет спору стосується стягнення за Договором, в якому Гаврюхіна Олена Володимирівна виступала як суб`єкт підприємницької діяльності-фізична особа, однак на день подання позову остання втратила статус суб'єкта підприємницької діяльності, то за правилами підвідомчості спорів господарським судам, встановленими статтею 12 ГПК України, даний спір є не підвідомчим господарським судам України, а підлягає розглядові судами загальної юрисдикції за встановленими ЦПК України правилами, що також є підставою для відмови у прийнятті позовної заяви, поданої до Гаврюхіної Олени Володимирівни на підставі п. 1 ч. 1 ст. 62 ГПК України.

Про відмову в прийнятті позовної заяви виноситься ухвала, яка надсилається сторонам, прокурору, якщо вони є заявниками, не пізніше трьох днів з дня надходження заяви.

До ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали.

Ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви може бути оскаржено. У разі скасування цієї ухвали позовна заява вважається поданою в день первісного звернення до господарського суду.

Приписами ч. 2 ст. 44 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюється законом.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір» сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду, зокрема, в разі відмови у відкритті провадження у справі.

Згідно п. 5.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013р. № 7, питання про повернення сплаченої суми судового збору вирішується господарським судом за результатами розгляду відповідних матеріалів, у тому числі й за відсутності заяви (клопотання) сторони чи іншого учасника судового процесу про повернення суми судового збору. Про таке повернення зазначається, зокрема, в ухвалі, якою здійснюється відмова у прийнятті або повернення заяви (скарги), за подання якої сплачується судовий збір.

Враховуючи вищевикладене, а також те, що суд на підставі п. 1 ч.ч. 1, 3 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України відмовив у прийнятті позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ЛТД», тому сума судового збору в розмірі 1827,00 грн. сплачена позивачем до Державного бюджету України згідно платіжного доручення № 532 від 11.03.2015 року підлягає поверненню.

Керуючись ст. 44, п. 1 ч. ч. 1, 3 ст. 62, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України та ст. 7 Закону України «Про судовий збір», суд -

ухвалив:

1. Відмовити Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ЛТД» в прийнятті позовної заяви до Фізичної особи - підприємця Гаврюхіної Олени Володимирівни про стягнення 7 613,53 грн.

2. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «КОЛОС ЛТД» судовий збір у розмірі 1827,00 грн., сплачений до Державного бюджету України згідно платіжного доручення № 532 від 11.03.2015 року.

Суддя Т.П. Карпечкін