ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р.Справа № 910/28488/14

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автошляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна", м. Харків
про стягнення 11892,80 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва, звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" про стягнення заборгованості в сумі 11892,80грн.

В обґрунтування заявленого позову позивач посилається на неналежне невиконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань щодо оплати наданих послуг за договором № 22/102 про надання послуг транспортними засобами та дорожньою технікою від 07.06.2011 року.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, у наданому на адресу суду клопотанні просить суд долучити до матеріалів справи виправлені розрахунки інфляційних витрат, 3% річних та пені, а також просить суд розглянути справу за його відсутності, у зв'язку з неможливістю бути присутнім у судовому засіданні особисто.

Суд, дослідивши матеріали справи, враховуючи те, що відповідно до статті 22 ГПК України, брати участь в судовому засіданні є правом сторони, а не обов'язком, знаходить правові підстави для задоволення клопотання представника позивача про розгляд справи без його участі, як такого, що не суперечить нормам діючого законодавства. Також суд приймає надані позивачем виправлені розрахунки, згідно яких позивач просить стягнути з відповідача 659,17грн. пені, 1630,24грн. збитків від інфляції, 702,88 грн. 3% річних.

Відповідач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" наданим йому правом не скористався, відзиву не надав, представника в судове засідання не направив, причин неявки суду не повідомив. Про час та місце судового засідання сповіщений належним чином, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення.

У відповідності до приписів статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, всебічно та повно дослідивши надані докази, суд встановив наступне.

Комунальне підприємство "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" (виконавець, позивач) та Товариство з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (замовник, відповідач) 07.06.2011 року уклали договір № 22/102 про надання послуг транспортними засобами та дорожньою технікою (надалі - Договір).

Відповідно до п.1.1. договору, предметом даного договору є надання послуг транспортними засобами та дорожньою технікою Виконавцем (позивачем) згідно заявок поданих Замовником (відповідачем).

Даний договір вступає в силу з моменту підписання і діє до повного його виконання сторонами (п.7.1. договору).

Умови щодо вартості та порядку розрахунків визначені сторонами у розділі 4 договору № 22/102, зокрема пунктом 4.1 договору визначено, що вартість однієї години роботи транспортних засобів та дорожньої техніки визначається згідно тарифів Виконавця. Ціни на надані послуги можуть змінюватись відповідно до зміни кон*юктури ринку на паливо-мастильні матеріали, підвищення цін на запасні частини, підвищення заробітної плати водіям та інше.

Відповідно до п. 4.3 договору, Замовник підписує акт та сплачує надані послуги виконавцю протягом 10-ти банківських днів, з дня отримання акту виконаних робіт, або зарахування взаємозаліком за відпущені будівельні матеріали.

Позивач на виконання своїх договірні зобов'язань за спірним договором в період з червня 2011 р. по листопад 2011 р. надав відповідачеві послуги транспортними засобами та дорожньою технікою на загальну суму 62476,00 грн., що підтверджується наявними у матеріалах справи актом № 27 виконаних робіт за червень місяць 2011 р. від 30.06.2011 р., актом № 41 виконаних робіт за липень місяць 2011 р. від 31.07.2011 р., актом № 36 виконаних робіт за липень місяць 2011 р. від 31.07.2011 р., актом № 54 виконаних робіт за серпень місяць 2011 р. від 31.08.2011 р., актом № 51 виконаних робіт за серпень місяць 2011 р. від 31.08.2011 р., актом № 59 виконаних робіт за вересень місяць 2011 р. від 30.09.2011 р., актом № 68 виконаних робіт за вересень місяць 2011 р. від 30.09.2011 р., актом № 64 виконаних робіт за вересень місяць 2011 р. від 30.09.2011 р., актом № 72 виконаних робіт за жовтень місяць 2011 р. від 31.10.2011 р., актом № 80 виконаних робіт за жовтень місяць 2011 р. від 31.10.2011 р., актом № 75 виконаних робіт за жовтень місяць 2011 р. від 31.10.2011 р., актом № 83 виконаних робіт за листопад місяць 2011 р. від 30.11.2011 р., які підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками підприємств.

Матеріали справи свідчать про те, що позивач виконав свої обов'язки у повному обсязі, проте відповідач в порушення норм чинного цивільного законодавства України та умов спірного договору, оплатив надані за договором № 22/102 від 07.06.2011 р. послуг у сумі 52476,00 грн.

Крім того, у жовтні 2011 року між позивачем та відповідачем було проведено взаємозалік на суму 1282,70 грн., що підтверджується видатковою накладною № РН-0000030 від 18 жовтня 2011 року та АВІЗО № 48 від 31 жовтня 2011 року.

У зв'язку з чим, у відповідача виникла перед позивачем заборгованість за надані з червня 2011 р. по листопад 2011 р. послуги за договором № 22/102 про надання послуг транспортними засобами та дорожньою технікою в розмірі 8717,30грн., що є причиною виникнення спору.

На момент прийняття рішення, матеріали справи не містять доказів оплати відповідачем суми заборгованості.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, з урахуванням правових підстав позовних вимог, суд виходить з наступного.

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України, статтею 193 Господарського кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору, актів цивільного законодавства, а при відсутності таких вказівок - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Відповідно до статті 599 ЦК України, статті 202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ст. 901 ЦК України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Відповідно до ч.1 ст. 903 ЦК України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Беручи до уваги викладене, та з огляду на надані до матеріалів справи докази, господарський суд вважає, що вимога позивача щодо стягнення суми основної заборгованості в розмірі 8717,30 грн. є обґрунтованою, оскільки факт наявності боргу у відповідача перед позивачем належним чином доведений, документально підтверджений та відповідачем не спростований.

Статтею 610 Цивільного кодексу України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), тому, згідно зі ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: сплата неустойки; відшкодування збитків та моральної шкоди.

Штрафними санкціями, відповідно до частини 1 статті 230 Господарського кодексу України, визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до статті 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання; штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", пеня обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Умовами договору № 22/102 про надання послуг транспортними засобами та дорожньою технікою від 07.06.2011 р. встановлена відповідальність у вигляді пені за несвоєчасне внесення оплати за надані послуги.

Приймаючи до уваги, що відповідач не виконав передбачені договором зобов'язання по оплаті наданих послуг у строк передбачений у договорі та враховуючи встановлену у договорі відповідальність за невиконання договірних зобов'язань у вигляді пені, позивачем обґрунтовано нараховано до стягнення з відповідача суму пені у розмірі 659,17 грн.

У відповідності до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищезазначених норм законодавства позивачем, з урахуванням наданих ним виправлених розрахунків, заявлено вимогу про стягнення з відповідача збитків від інфляції за період з березня 2012 року по грудень 2014 року в розмірі 1630,24 грн. та про стягнення 3% річних за період з 15.08.2013 року по 07.12.2014 року в розмірі 702,88грн.

Перевіривши розрахунок 3% річних, суд зазначає, що позивачем у додатку № 3 до позовної заяви визначено період заборгованості з 15.08.2013 р. по 07.12.2014 р., що фактично становить 479 днів, у зв'язку з чим вірна сума нарахування 3% річних за період з 15.08.2013 р. по 07.12.2014 р. становить 343,20 грн.

Таким чином, суд дійшов висновку, що позивачем обґрунтовано пред'явлені вимоги про стягнення 3% річних за період з 15.08.2013 р. по 07.12.2014 р. у сумі 343,20 грн., в задоволенні стягнення 3% річних у сумі 359,68 грн. суд відмовляє як необґрунтовано нараховані.

Стосовно нарахування інфляційних втрат суд зазначає, що позивачем арифметично невірно визначена сума інфляційних втрат за період з березня 2012 року по грудень 2014 року, оскільки інфляційні втрати за вказаний період, враховуючи суму заборгованості у розмірі 8717,30 грн. та сумарний індекс інфляції за вказаний період, дорівнюють 2156,28 грн., а позивачем заявлено 1630,24 грн., що є меншою сумою, ніж та яка може бути нарахована у відповідності до діючого законодавства.

Враховуючи, що заявлення меншої суми інфляційних втрат не суперечить діючому законодавству, суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення інфляційних втрат в сумі 1630,24 грн.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Приймаючи до уваги викладене, суд дійшов висновку про часткове задоволення позову.

У відповідності до статті 49 ГПК України судовий збір покладається на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Променергобуд Україна" (61105, м. Харків, провулок Зерновий, 6/4, к. 36; ) на користь Комунального підприємства "Шляхово-експлуатаційне управління по ремонту та утриманню автомобільних шляхів та споруд на них Голосіївського району" м. Києва (03083, м. Київ, проспект Науки, 53; ) 8717,30 грн. основного боргу, 659,17 грн. пені, 343,20 грн. - 3% річних,1630,24 грн. збитків від інфляції та 1743,60 грн. витрат зі сплати судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення може бути оскаржене у встановленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

Суддя М.В. Калантай