КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Справа№ 911/610/15

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від позивача: Бойко С.В.-представник;

Від відповідача-1: не з"явився;

Від відповідача-2: не з"явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

на ухвалу Господарського суду Київської області від 17.02.2015

у справі № 911/610/15 (суддя Ярема В.А.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг"

до 1. Публічного акціонерного товариства "ім. Т.Г. Шевченка"

2. Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаркетинг"

про стягнення 57 277, 39 гривень

ВСТАНОВИВ:

В лютому 2015 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулось до Господарського суду Київської області з позовом до Публічного акціонерного товариства "ім. Т.Г.Шевченко" та Товариства з обмеженою відповідальністю "Євромаркетинг" про стягнення 57 277,39 грн.

Ухвалою Господарського суду Київської області від 17.02.2015 позовну заяву та додані до неї документи повернуті позивачу без розгляду на підставі п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України.

Не погодившись з прийнятою ухвалою, Товариство з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу Господарського суду Київської області від 17.02.2015 та передати справу на розгляд місцевого господарського суду.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справи між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" у справі № 911/610/15 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 19.03.2015.

В судовому засіданні 19.03.2015 представник скаржника надав свої пояснення по справі, представники відповідачів -1,-2 в судове засідання 19.03.2015 не з"явились, причини неявки суду невідомі.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвали Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 про прийняття апеляційної скарги до провадження у справі № 911/610/15 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку рішення суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників відповідачів -1,-2.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до п.5 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву та додані до неї документи без розгляду, якщо порушено правила поєднання вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, позивач просить суд солідарно стягнути з відповідачів 57 277,39 грн, з яких: 56 668,10 грн курсової різниці, 152,00 грн відсотків річних, 54,59 грн пені та 402,70 грн штрафу, нарахованих сукупно за грошовими зобов'язаннями, що виникли на підставі договорів №АП-15-0301 та №15-0302 від 09.12.2013, укладених між позивачем та відповідачем-1.

Повертаючи позовну заяву без розгляду, суд першої інстанції виходив з того, що позивачем порушено правила об"єднання вимог, оскільки кожен із зазначених договорів є самостійною підставою виникнення господарських правовідносин, а зобов'язання за ними ґрунтуються на різних доказах, що потребує детального розгляду по суті вимог щодо кожного спірного договору.

Статтею 58 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що в одній позовній заяві може бути об'єднано кілька вимог, зв'язаних між собою підставою виникнення або поданими доказами. Суддя має право об'єднати кілька однорідних позовних заяв або справ, у яких беруть участь ті ж самі сторони, в одну справу, про що зазначається в ухвалі про порушення справи або в рішенні. За клопотанням сторін або з власної ініціативи суд об'єднує кілька вимог, що випливають з корпоративних відносин і пов'язані між собою підставою виникнення або поданими доказами.

В даному випадку під вимогою розуміється матеріально-правова вимога (стягнення заборгованості), тобто предмет позову, який являє собою спосіб захисту порушеного права, а підставою позову є фактичні обставини, на яких ґрунтується вимога позивача.

В інформаційному листі № 01-08/163 від 12.03.2009 «Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України» Вищий господарський суд України зазначив, що однорідними позовні вимоги вважаються за одночасної наявності таких умов:

- вони передбачають один і той самий спосіб захисту прав чи охоронюваних законом інтересів (наприклад, відновлення становища, яке існувало до порушення);

- ці вимоги виникли з одних і тих самих або з аналогічних підстав; підставами слід вважати обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги до відповідача.

З аналізу чинного законодавства вбачається, що можна об"єднати вимоги, якщо обставини, на яких вони ґрунтуються, підтверджуються тими самими доказами і підставою виникнення.

Враховуючи юридичну природу вищенаведених договорів, об"єднання позовних вимог за такими договорами є можливим тому, що вимоги про стягнення заборгованості по цій справі пред'явлені до одного відповідача, є однорідними і підтверджені тотожними доказами, вони передбачають один і той самий спосіб захисту прав та охоронюваних законом інтересів та ці вимоги виникли з одних і тих самих або з аналогічних підстав.

Таким чином, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не вбачає утруднення вирішення спору при об'єднанні позовних вимог за договорами №АП-15-0301 та №15-0302 від 09.12.2013.

Аналогічні правові висновки викладено в постановах Вищого господарського суду України по справам № 05-5-4/31574, 05-5-26/32511, 5020-4/139-063.

Враховуючи викладені обставини, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду приходить до висновку, що ухвала Господарського суду Київської області від 17.02.2015 підлягає скасуванню, а апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" задоволенню.

Пунктом 4.8. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 визначено, що у випадку, якщо судом апеляційної інстанції скасовано ухвалу місцевого господарського суду з числа зазначених у частині сьомій статті 106 Господарського процесуального кодексу України з передачею справи на розгляд суду першої інстанції, то розподіл сум судового збору, пов'язаного з розглядом відповідної апеляційної скарги, здійснюється судом першої інстанції за результатами розгляду ним справи згідно із загальними правилами статті 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, 103, 105, 106 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Хімагромаркетинг" задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду Київської області від 17.02.2015 у справі № 911/610/15 скасувати.

3. Справу № 911/610/15 передати на розгляд Господарського суду Київської області.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська