ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа № 911/31/15

Господарський суд Київської області у складі судді Саванчук С.О., розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Компанії "Byrass Consultants Limited",

Cyprus, Nicosia, Karpenisi Str., 30

02160, м. Київ, вул. Регенераторна, 4

до Фізичної особи-підприємця Делікатного Дмитра Петровича,

07100, Київська обл., м. Славутич, Тбіліський квартал, 1, кв. 49

про стягнення 3 086,95 доларів США

за участю представників:

позивача - Гирич О.В. (довіреність від 01.12.2014 № 11);

відповідача - не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином.

Обставини справи:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Компанії "Byrass Consultants Limited" (далі - позивач) до Фізичної особи-підприємця Делікатного Дмитра Петровича (далі - відповідач) про стягнення 3 086,95 доларів США.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем грошових зобов'язань за договором оренди від 15.06.2012 № 06/03.

Ухвалою господарського суду Київської області від 06.01.2015 порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 27.01.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 1726/15 від 27.01.2015) надійшло клопотання відповідача про відкладення розгляду справи у зв'язку з необхідністю ознайомлення з матеріалами справи та наданням витребуваних судом документів.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 1824/15 від 27.01.2015) позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2015.

У судове засідання 27.01.2015 представник відповідача не з'явився, представник позивача з'явився, розгляд справи відкладено на 12.02.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 3284/15 від 12.02.2015) відповідачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2015 та власний розрахунок суми заборгованості.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 3310/15 від 12.02.2015) відповідачем подано банківські виписки.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 3345/15 від 12.02.2015) позивачем подано до матеріалів справи документи на виконання вимог ухвали суду від 06.01.2015 та додаткові пояснення.

У судовому засіданні 12.02.2015 представниками сторін надані усні пояснення щодо необхідності надання їм часу для проведення звірки взаємних розрахунків та отримання додаткових доказів своїх вимог та заперечень, у зв'язку з чим, ними подано спільне клопотання про продовження строку розгляду спору, відповідно до частини 3 статті 69 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою господарського суду Київської області від 12.02.2015 продовжено строк розгляду спору.

У судовому засіданні 12.02.2015 оголошено перерву до 10.03.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 4877/15 від 04.03.2015) позивачем подано до матеріалів справи письмові пояснення.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 5331/15 від 10.03.2015) відповідачем подано відзив на позовну заяву.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 5354/15 від 10.03.2015) відповідачем подано письмові докази.

У судовому засіданні 10.03.2015 оголошено перерву до 17.03.2015, відповідно до частини 3 статті 77 Господарського процесуального кодексу України.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 5943/15 від 16.03.2015) позивачем подано письмові пояснення на відзив на позовну заяву.

У судовому засіданні 17.03.2015 представник позивача повністю підтримав позовні вимоги, представник відповідача у судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України в судовому засіданні 17.03.2015 оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд -

встановив:

Між Компанією "Byrass Consultants Limited" (далі - орендодавець) та Фізичною особою-підприємцем Делікатним Дмитром Петровичем (далі - орендар) укладено договір оренди від 15.06.2012 № 06/03 (далі - Договір), за умовами якого орендодавець передає, а орендар приймає у тимчасове, строкове платне користування офісне приміщення, розташоване за адресою: Київська обл., м. Славутич, Бакинський квартал, 1, кв. 51, загальною площею 59,2 м. кв., для використання його орендарем (пункт 1.1. Договору).

Відповідно до пункту 1.2. Договору, приміщення належить на праві власності орендодавцеві на підставі договору купівлі-продажу квартири від 11.10.2002.

Згідно з пунктом 1.6. Договору, план орендованого майна і його розташування приведено в Додатку № 1 до цього Договору, який являється його невід'ємною частиною.

Орендодавець протягом п'яти днів з дня підписання Договору передає, а орендар приймає у користування орендоване майно, що оформляється актом приймання-передавання орендованого майна, який підписується сторонами, з цього моменту починається обчислення строку оренди за Договором (пункт 2.1. Договору).

Відповідно до пунктів 3.1., 3.2. Договору, за користування орендованим майном орендар сплачує щомісячно орендодавцеві орендну плату у доларах США. Орендна плата за перший місяць і останній місяць оренди згідно Договору вноситься орендарем в доларах США в безготівковій формі на рахунок орендодавця до 30 червня 2012 року і складає 947 доларів 20 центів США без ПДВ.

Згідно з пунктом 3.3. Договору, сума орендної плати в місяць за цим договором складає 473 долара 60 центів США без ПДВ і визначається згідно умов Договору.

Із суми орендної плати орендар утримує та перераховує до бюджету податок із доходів нерезидента із джерелом їх походження з України від провадження господарської діяльності, у розмірі і у порядку встановленому чинним законодавством України (15% від суми орендної плати), (пункт 3.4. Договору).

Відповідно до пункту 3.5. Договору, орендна плата вноситься орендарем щомісячно шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок орендодавця в період з 01 по 05 числа поточного місяця.

Згідно з підпунктом 4.1.2. пункту 4.1. Договору, орендар зобов'язаний своєчасно і у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Договір може бути розірваний достроково за ініціативою орендодавця у випадках прострочення більше ніж на 10 днів сплати орендних платежів. Розірвання договору не звільняє орендаря від обов'язків оплати у повному обсязі заборгованості з орендної плати та інших платежів, а також збитків, що нанесені орендодавцю (пункти 9.1., 9.3. Договору).

Згідно з пунктом 11.1. Договору, усі правовідносини, що виникають з цього Договору або пов'язані із ним, у тому числі, пов'язані із дійсністю, укладенням, виконанням, зміною та припиненням цього Договору, тлумаченням його умов, визначенням наслідків недійсності або порушення Договору, регламентуються цим Договором та відповідними нормами чинного в Україні законодавства, а також застосованими до таких правовідносин звичаями ділового обороту, на підставі принципів добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до пунктів 5.2., 5.3. Договору, договір вважається укладеним і набирає чинності з моменту його підписання. Строк Договору починає свій перебіг з моменту, визначеного у пункті 5.2. Договору, та діє протягом 35 місяців. Договір перестає діяти з моменту передачі приміщення орендарем орендодавцю згідно акту здачі-приймання приміщення.

На виконання умов Договору, позивачем передано, а відповідачем прийнято приміщення в оренду, що підтверджується актом приймання-передавання орендованого майна від 25.06.2012, який підписано уповноваженими представниками обох сторін. Копію акту долучено до матеріалів справи.

24.03.2014 між позивачем та відповідачем укладено договір про розірвання Договору оренди від 15.06.2012 № 06/03, відповідно до умов якого, сторони домовились розірвати договір оренди, підтвердили відсутність претензій один до одного з приводу виконання умов договору, окрім претензії з приводу оплати заборгованості.

Відповідно до акту приймання-передавання орендованого майна від 24.03.2014, приміщення, що орендувалось, повернуто позивачу.

На підтвердження наявності заборгованості, до матеріалів справи надано банківську довідку Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» від 11.02.2015 № 822/12-01 Бт, в якому відкрито поточний рахунок позивача, що засвідчена підписом уповноваженої особи банку та скріплена відбитком його печатки, за період з 30.06.2012 до 05.02.2014, відповідно до якої, судом встановлено наявність часткових оплат за Договором у розмірі 2 415,36 доларів США. Окрім того, відповідно до цієї банківської довідки, кошти у розмірі 1 610,24 доларів США були зараховані на рахунок 3720 «Кредитові суми до з'ясування» у зв'язку з невірно зазначеними реквізитами одержувача, та повернені відповідачу.

Як вбачається з розрахунку позивача, що наданий в матеріали справи, за період дії Договору, тобто, з 15.06.2012 до 24.03.2014, оплата за Договором повинна була скласти 9 945,60 доларів США, проте, фактично, отримано 6 858,65 доларів США. Тобто, сума заборгованості з орендної плати складає 3 086,95 доларів США.

При перевірці правильності розрахунку позивачем орендної плати, судом враховано пункт 3.4. Договору, де зазначено, що із суми орендної плати орендар утримує та перераховує до бюджету податок із доходів нерезидента із джерелом їх походження з України від провадження господарської діяльності, у розмірі і у порядку встановленому чинним законодавством України (15% від суми орендної плати).

Як вбачається з розрахунку позивача, сума заборгованості повинна скласти 9 945,60 доларів США, без вирахування податку, який становить 15% від суми орендної плати, проте, такі розрахунки позивача суперечать умовам договору. У зв'язку з чим, судом самостійно здійснено перерахунок орендої плати за Договором та встановлено, що дана сума повинна складати 8 453,76 доларів США.

Твердження позивача, з посиланням на норми Податкового кодексу України про можливість стягнення спірних сум не як податок до бюджету, а на користь позивача, судом до уваги не беруться як такі, що не відповідають чинному законодавству і суперечать умовам Договору між сторонами та не спростовують вищевикладених висновків суду.

На підтвердження сплати податку з доходу нерезидента, відповідачем до матеріалів справи надано копії платіжних доручень від 14.01.2014 на суму 1 722,00 доларів США, від 28.10.2013 № 253 на суму 574,00 доларів США, від 27.08.2013 № 206 на суму 574,00 доларів США, від 31.07.2013 № 191 на суму 574,00 доларів США, від 28.06.2013 № 172 на суму 574,00 доларів США, від 04.06.2013 № 157 на суму 574,00 доларів США, від 23.04.2013 № 147 на суму 574,00 доларів США, від 23.04.2013 № 146 на суму 574,00 доларів США, від 24.01.2013 № 121 на суму 574,00 доларів США, від 21.01.2013 № 118 на суму 574,00 доларів США, від 26.11.2012 на суму 1 148,00 доларів США, від 10.10.2012 № 81 на суму 582,00 доларів США, від 11.09.2012 № 69 на суму 582,00 доларів США, від 20.07.2012 № 52 на суму 1 148,00 доларів США. Отже, відповідачем виконувались вимоги пункту 3.4. Договору зі сплати податку в місцевий бюджет.

Крім того, до матеріалів справи позивачем надано копії платіжних доручень в іноземній валюті зі сплати орендної плати за Договором від 03.01.2014 на суму 1 207,68 доларів США, від 28.10.2013 на суму 402,56 доларів США, від 28.08.2013 на суму 402,56 доларів США, від 01.08.2013 на суму 402,56 доларів США, від 27.02.2013 на суму 402,56 доларів США, від 23.01.2013 на суму 402,56 доларів США, від 30.11.2012 на суму 402,56 доларів США, від 13.11.2012 на суму 402,56 доларів США, від 04.10.2012 на суму 402,56 доларів США, від 22.08.2012 на суму 402,56 доларів США та від 07.07.2012 на суму 805,12 доларів США.

Окрім того, відповідачем подано відзив на позовну заяву з власним розрахунком орендних плат, відповідно до яких, відповідач підтверджує наявність у нього заборгованості перед позивачем зі сплати орендних платежів у розмірі 2 415,36 доларів США та стверджує про часткові сплати у розмірі 7 246,08 доларів США, на підтвердження чого надав до матеріалів справи банківські виписки, а також банківську довідку Публічного акціонерного товариства комерційний банк "ПриватБанк" від 02.03.2015 № Г-31.0.0.0/1-1191 про перерахування позивачу вищезазначеної суми та про повернення на валютний рахунок 1 207,68 доларів США. Отже, з урахуванням частини 1 статті 35 Господарського процесуального кодексу України, суд дійшов висновку про те, що спірною сумою часткових оплат орендної плати є 1 610,24 доларів США, яка відповідно до банківської довідки, що надана позивачем, повернена відповідачу на його рахунок.

Зважаючи на вказане, при встановленні обставин перерахування часткових оплат з орендної плати, суд дійшов висновку, що банківська довідка Публічного акціонерного товариства комерційний банк «Правекс-Банк» від 11.02.2015 № 822/12-01 Бт є належним доказом того, що кошти у розмірі 1 610,24 доларів США не зараховані на рахунок позивача.

Доказів того, що спірні кошти зараховані на цей чи інший рахунок позивача, у матеріалах справи відсутні. З урахуванням пункту 30.1. статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні", моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою.

Договір за правовою природою є договором найму (оренди). Згідно з частиною 1 статті 759, частиною 1 статті 761, частиною 1 статті 762 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Право передання майна у найм має власник речі, або особа, якій належать майнові права. За користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до частини 1 статті 32 Господарського процесуального кодексу України господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору на підставі доказів у справі. Зокрема, відповідно до частини 2 статті 32 Господарського процесуального кодексу України - на підставі письмових доказів та пояснень представників сторін.

Згідно з частиною 1 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться; до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно зі статтею 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно зі статтею 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 612 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до частин 1, 5 статті 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму. Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором.

Всупереч вказаних приписів закону, положень укладеного між сторонами Договору, відповідач, у повному обсязі, не виконав зобов'язань зі сплати орендної плати.

На підставі аналізу вищезазначених норм чинного законодавства, дослідження матеріалів та всебічного розгляду всіх обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовна вимога у частині стягнення з відповідача основного боргу у розмірі 2 817,92 долара США підлягає задоволенню. Позовна вимога про стягнення основного боргу у розмірі 269,03 доларів США задоволенню не підлягає.

Відшкодування судового збору, сплаченого позивачем у розмірі 1 827,00 грн., відповідно до частини 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України, покладається сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись статтями 4, 32, 33, 36, 43, 44, 49, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

вирішив:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Делікатного Дмитра Петровича (07100, Київська обл., м. Славутич, Тбіліський квартал, 1, кв. 49, ідентифікаційний номер ) на користь Компанії "Byrass Consultants Limited" (Cyprus, Nicosia, Karpenisi Str., 30, Bank of Cyprus Ltd, International Business Unit, Nicosia-Cyprus, SWIFT code - BCYPCY2N, ACC № 0155-40-006943-06) 2 817 (дві тисячи вісімсот сімнадцять) доларів США 92 центів основної заборгованості та 1 667 (одна тисяча шістсот шістдесят сім) грн. 77 коп. судового збору.

3. У задоволенні решти позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному порядку.

Повне рішення складено 23.03.2015.

Суддя С.О. Саванчук