ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.03.15р. Справа № 904/2215/15

За позовом Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства, (м. Павлоград, Дніпропетровська область)

до Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області, (смт. Юр'ївка, Юр'ївський район, Дніпропетровська область)

про стягнення 59 044,34 грн.

Суддя Дубінін І.Ю.

Представники:

Від позивача: Васильєв В.О. - пров. юрисконсульт (дов. № 965 від 22.12.14р.)

від відповідача: Довбиш В.І. - селищний голова (посв. № С-22/12)

СУТЬ СПОРУ:

Публічне акціонерне товариство по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" в особі Павлоградського управління по експлуатації газового господарства (далі-позивач) звернулося до господарського суду із позовом до Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (далі-відповідач) про стягнення 59 044,34 грн.

Сума позову складається з наступних сум: 54 248,88 грн. - основний борг, 2 855,13 грн. - пеня, 1 681,72 грн. - інфляційні втрати, 258,61 грн. - 3% річних.

Позивач обґрунтовує позовні вимоги невиконанням відповідачем зобов'язань за договором на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-123233 від 14.03.2014р., в частині повного та своєчасного розрахунку за спожитий природний газ.

Відповідач в судовому засіданні надав відзив на позов № 245 від 30.03.2015 року, в якому з позовними вимогами позивача погоджується та зазначає, що Юр'ївська селищна рада керуючись законодавством та на підставі рішення сесії селищної ради від 28.01.2015 року № 600-56/VІ "Про передачу із комунальної власності територіальної громади Юр'ївської селищної ради до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Юр'ївського району Юр'ївського ДНЗ "Пролісок", Новогригорівського "Оленка", та рішенням сесії Юр'ївської районної ради від 30.01.2015 року № 344-39/VІ" Про надання згоди на прийняття дошкільних навчальних закладів із комунальної власності територіальних громад сіл, селищ Юр'ївського району до спільної власності територіальних громад сіл, селищ Юр'ївського району", не має на даний час можливості профінансувати заборгованість, яка виникла перед ПАТ "Дніпропетровськгаз" за поставку природнього газу за регульованим тарифом для потреб Юр'ївського дошкільного закладу "Пролісок" в розмірі 54 248,88 грн., що виникла по договору від 14.03.2014 року № 2014/ТБ-Б-123233 за грудень місяць 2014 року в зв'язку з відсутністю планових асигнувань в селищному бюджеті на 2015 рік. Отже, дана заборгованість передана на відділ освіти Юр'ївської РДА.

Суд вважає достатніми матеріали справи для слухання справи у відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними в ній матеріалами.

В порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України судом було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши доводи представників позивача та відповідача, оцінивши докази в їх сукупності, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

14 березня 2014 року між Публічним акціонерним товариством по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз", як постачальник, та Юр'ївською селищною радою Юр'ївського району Дніпропетровської області, як споживач, було укладено договір на постачання природного газу за регульованим тарифом для потреб установ та організацій, які повністю або частково фінансуються з державного та/або місцевих бюджетів № 2014/ТП-Б-123233.

Згідно п. 1.1. договору, постачальник здійснює споживачу постачання природного газу (далі - газ) в обсягах і порядку, передбачених договором для забезпечення потреб споживача, а споживач оплачує постачальнику вартість газу і наданих послуг у і розмірах, строках, порядку та на умовах, передбачених договором.

Передача газу за цим договором здійснюється на межах балансової належності об'єктів споживача відповідно до актів розмежування ділянок обслуговування (далі - пункти призначення) (п. 1.2. договору).

Пунктом 4.1. договору передбачено, що розрахунки за реалізований споживачеві газ здійснюються за цінами, що встановлюються національною комісією, і яка здійснює державне регулювання у сфері енергетики.

Загальна сума вартості договору складається з місячних сум вартості договірних обсягів постачання газу споживачу та на момент укладання договору становить 116 461,97 грн.

У відповідності до п. 4.6. договору, оплата вартості з постачання газу здійснюється споживачем авансовими платежами із розрахунку договірного обсягу постачання газу згідно з додатком № 2.

Згідно п. 4.6.3. договору, у випадку недоплати вартості послуг з постачання газу за розрахунковий період споживач проводить остаточний розрахунок не пізніше 5 (п'ятого) числа місяця, наступного за розрахунковим.

Відповідно до п. 4.7. договору, оплата вартості послуг з постачання газу за договором здійснюється споживачем виключно грошовими коштами, що перераховуються на поточний рахунок із спеціальним режимом використання постачальника.

Пунктом 10.1. договору встановлено, що цей договір набуває чинності з дати підписання та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення.

З матеріалів справи вбачається, що Публічне акціонерне товариство належним чином виконувало взяті на себе обов'язки по договору, постачання газу здійснювалось до пунктів призначення споживача.

Позивач вказує на те, що за період виконання договору від відповідача не надійшло жодної скарги про невиконання чи неналежне виконання постачальником умов договору.

Відповідно до акту приймання-передачі природного газу за грудень 2014 року від 31.12.14р., в грудні 2014 року відповідач отримав від позивача газ в обсязі 7 тис. м3. (а.с. 23). Згідно з підписаним актом, загальна вартість отриманого природного газу в грудні 2014 року становить у сумі 54 428,88 грн.

За спожитий природний газ в грудні 2014 року кошти від відповідача не надходили, що підтверджується актом звірки взаємних розрахунків від 15.01.2015 року.

21 січня 2015 року позивачем відповідачу було направлено претензію № 109 про сплату заборгованості, яка виникла за спірним договором.

Вимоги позивача, які були викладені в претензії, залишені відповідачем без відповіді та задоволення, заборгованість до теперішнього часу не сплачена.

Таким чином, заборгованість відповідача перед позивачем за отриманий природний газ становить у загальному розмірі 54 248,88 грн., що також підтверджується актом звірки взаєморозрахунків від 26.02.20145 року, який підписаний обома сторонами та скріплений печатками підприємств (а.с. 24).

На підставі викладеного позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість за спожитий природний газ у сумі 54 248,88 грн.

Доказів виконання по оплаті за договором № 2014/ТП-Б-123233 від 14.03.2014 року на загальну суму 54 248,88 грн. на момент розгляду спору відповідач не надав, але позовні вимоги позивача в судовому засіданні визнав повністю.

Приймаючи рішення господарський суд виходить із наступного.

Згідно ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 901 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором (ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст.ст. 525, 526, 530 Цивільного кодексу України, одностороння відмова вiд зобов'язання або одностороння змiна його умов не допускається, якщо iнше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином вiдповiдно до умов договору та вимог цього Кодексу, iнших актiв цивiльного законодавства. Якщо у зобов'язаннi встановлений строк (термiн) його виконання, то воно пiдлягає виконанню у цей строк (термiн).

Згідно п. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Викладене є підставою для задоволення позову в частині стягнення основного боргу у сумі 54 248,88 грн.

Відповідно до п. 6.2.2. договору, у разі порушення споживачем строків оплати, передбачених розділом 4 договору, із споживача стягується пеня в розмірі подвійної облікованої ставки Національного банку України, що діяла в період за який сплачується пеня, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення.

На підставі п. 6.2.2. договору позивач просить суд стягнути з відповідача за період з 06.01.15р. по 04.03.15р. пеню у сумі 2 855,13 грн., згідно розрахунку, який вказаний в позовній заяві (а.с. 6).

За ст.ст. 611, 549, 551 ЦК України, у разi порушення зобов'язання настають правовi наслiдки, встановленi договором або законом, зокрема - сплата неустойки. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або iнше майно, якi боржник повинен передати кредиторовi у разi порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у вiдсотках вiд суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання. Предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме i нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмiр встановлюється договором або актом цивiльного законодавства.

За ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштiв сплачують на користь одержувачiв цих коштiв за прострочку платежу пеню в розмiрi, що встановлюється за згодою сторiн

Частиною 6 ст. 231 Господарського кодексу України визначено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором.

Враховуючи викладене, та перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок пені відповідає вимогам чинного законодавства.

При викладених обставинах вимогу позивача щодо стягнення пені у сумі 2 855,13 грн. слід визнати обґрунтованою і такою, що підлягає задоволенню.

На підставі статті 625 Цивільного кодексу України позивач просить суд стягнути з відповідача 3 % річних у сумі 258,61 грн. та інфляційні втрати у сумі 1 681,72 грн., згідно розрахунку (а.с. 5 - 6).

Відповідно до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунки позивача судом встановлено, що розрахунок 3% річних у сумі 258,61 грн. та інфляційних втрат у сумі 1 681,72 грн. відповідають вимогам чинного законодавства, є обґрунтованим і таким, що підлягає задоволенню

Викладене є підставою для задоволення позову у повному обсязі.

Судові витрати, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, необхідно покласти на відповідача.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 530, 599, 610, 612, 625, 629, 901, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 193, 218, 265 Господарського кодексу України, ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", ст.ст. 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити в повному обсязі.

Стягнути з Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (51300, Дніпропетровська область, Юр'ївський район, смт. Юр'ївка, вул. Леніна, буд. 63; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 2; рахунок із спеціальним режимом використання № 1257 у Дніпропетровському обласному управлінні ПАТ "Ощадбанк України", МФО 305482, , ІПН 26, свідоцтво платника ПДВ 100295661) - 54 248 (п'ятдесят чотири тисячі двісті сорок вісім) грн. 88 коп. основного боргу.

Стягнути з Юр'ївської селищної ради Юр'ївського району Дніпропетровської області (51300, Дніпропетровська область, Юр'ївський район, смт. Юр'ївка, вул. Леніна, буд. 63; ) на користь Публічного акціонерного товариства по газопостачанню та газифікації "Дніпропетровськгаз" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Шевченка, буд. 2; поточний рахунок № , в ПАТ Банк "Кліринговий Дім", МФО 3000647; ) - 2 855 (дві тисячі вісімсот п'ятдесят п'ять) грн. 13 коп. пені, 1 681 (одна тисяча шістсот вісімдесят одна) грн. 72 коп. інфляційних втрат, 258 (двісті п'ятдесят вісім) грн. 61 коп. 3% річних, 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору.

Накази видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 06.04.15р.

Суддя І.Ю. Дубінін