номер провадження справи 20/12/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ
ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015 Справа № 908/138/15-г

За позовом Заступника військового прокурора Південного регіону України (65012, м. Одеса, вул. Пироговська, буд. 11)
в інтересах держави в особі
позивач: Кабінет Міністрів України (01008, м. Київ, вул. Грушевського, буд. 12/2)
до відповідача: Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області (71100, м. Бердянськ, пр. Перемоги, буд. 3)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача:
1. Міністерство оборони України (03168, м. Київ, пр. Повітрофлотський, буд. 6)
2. Військова частина НОМЕР_1 ( АДРЕСА_1 )
3. Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя (69063, м. Запоріжжя, вул. Жовтнева, буд. 4)
треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:
1. ОСОБА_1 ( АДРЕСА_2 )
2. ОСОБА_2 ( АДРЕСА_3 )
про визнання незаконним та скасування розпорядження № 234 від 15.04.2010 р.

Суддя Гандюкова Л.П.

Представники:
Від прокурора Чалий М.Г. (службове посвідчення № НОМЕР_2 );
Від позивача Котькорло О.А. (дов. № 06-39/7727 від 14.10.2015 р.);
Від відповідача не з`явився;
Від третьої особи-1 (Міністерство оборони) Ященко В.В. (дов. № 220/963/д від 24.11.2014 р.);
Від третьої особи-2 (В/Ч НОМЕР_1 ) Зінченко С.О. (дов. № 6 від 14.01.2015 р.);
Від третьої особи-3 (КЕВ) Бойко Р.І. (дов. № 306 від 02.02.2015 р.);
Від третіх осіб-1,2 ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) - не з`явилися

СУТЬ СПОРУ:

Заявлений позов про визнання незаконним та скасування розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 234 від 15.04.2010 р. Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради.
Ухвалою господарського суду Запорізької області від 09.01.2015 р. позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі № 908/138/15-г, справі присвоєно номер провадження 20/12/15, справу призначено до розгляду на 30.01.2015 р., на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: 1 - Міністерство оборони України, 2- Військову частину НОМЕР_1 , 3 - Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя; на підставі ст. 27 ГПК України залучено до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: 1 - ОСОБА_1 , 2 - ОСОБА_2 . На підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладався на 16.02.2015 р., 25.02.2015 р. Ухвалою суду від 25.02.2015 р. на підставі ст. 69 ГПК України продовжено строк вирішення спору на 15 днів до 23.03.2015 р. включно, на підставі ст. 77 ГПК України розгляд справи відкладено на 23.03.2015 р.
У судовому засіданні 23.03.2015 р. справу розглянуто, оголошено вступну та резолютивну частини рішення.
Представник прокурора підтримав позовні вимоги, викладені у позовній заяві, з урахуванням письмового пояснення від 13.03.2015 р. Позовні вимоги мотивовано наступним. Рішенням сесії Бердянської райради № 7 від 28.12.2000 р. земельну ділянку площею 2802,06 га передано в постійне користування Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_3 Бердянського гарнізону з оформленням державного акту № 001486 від 07.05.2001 р. Наказом від 05.11.2003 р. № 75 військову частину НОМЕР_3 ліквідовано, її правонаступником визначено військову частину НОМЕР_1 та зобов`язано командування в/ч НОМЕР_1 прийняти казарменно-житловий фонд та земельну ділянку ліквідованої частини НОМЕР_3 . Був складений акт прийому-передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива і території військового містечка АДРЕСА_4 . Відповідно до п.п. 3,4 в/ч НОМЕР_1 прийняла на бухгалтерський облік земельну ділянку площею 2802,06 га та технічну документацію на казарменно-житловий фонд. Відповідно до акту від 30.12.2005 р. квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя прийняв на облік від Донецької квартирно-експлуатаційної частини земельну ділянку площею 2802,06 га та технічну документацію на землекористування. Як було встановлено прокурорською перевіркою, 03.04.2009 р. в.о. голови Бердянської райдержадміністрації видано розпорядження № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою», відповідно до якого припинено право постійного користування в/ч НОМЕР_3 земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільради Бердянського району, в т.ч.: рілля 1037,38 га, пасовища 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами 5,26 га, забудовані землі 116,68 га, інші землі 59,13 га, під водою 2,08 га. Пунктом 2 зазначеного розпорядження земельну ділянку переведено до земель запасу (як землі сільськогосподарського призначення) Новопетрівської сільради Бердянського району. Пунктом 3 розпорядження визнано таким, що втратив чинність державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, виданий в/ч НОМЕР_3 . У зв`язку з вилученням земельної ділянки військового полігону видано розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 234 від 15.04.2010 р., яким затверджено проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок у власність громадянам для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності, що перебувають у запасі, на території Новопетрівської сільради. Пунктом 2 даного розпорядження безоплатно передано у власність громадянам земельну ділянку площею 4,0000 га, в т.ч. угіддя пасовища 4,0000 га, для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель державної власності сільськогосподарського призначення (землі запасу, колишня територія полігону в/ч НОМЕР_3 ), які розташовані на території Новопетрівської сільради. На виконання розпорядження громадянам оформлена та видані державні акти про право власності на земельні ділянки. Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.10.2010 р. у справі № 15/45/09-4/20/10 визнано недійсним розпорядження голови Бердянської РДА від 03.04.2009 р. № 192. На підставі даного рішення суду головою Бердянської РДА видано розпорядження № 483 про скасування раніше виданого розпорядження від 03.04.2009 р. № 192, яким переведено земельну ділянку військового полігону до земель запасу та скасовано державний акт на право постійного землекористування. У зв`язку зі скасуванням розпорядження № 192 виникли підстави для скасування розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації від 15.04.2010 р. № 234 «Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради». Зазначає, що строк звернення до господарського суду із зазначеним позовом прокурором не пропущено.Обґрунтовуючи позов ст.ст. 13, 14, 121, 124 Конституції України, ст.ст. 20, 36-1 Закону України «Про прокуратуру», ст.ст. 77, 152 ЗК України, ст.ст. 7, 43 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», просить позов задовольнити.
Представник позивача в судовому засіданні усно підтримав позовні вимоги, викладені в позовній заяві, просив позов задовольнити в повному обсязі.
Відповідач у судові засідання не з`являвся. 28.01.2015 р. на електронну адресу суду від відповідача надійшов письмовий відзив (вих. № 128/01 від 26.01.2015 р.), оригінал якого надійшов поштою до суду 30.01.2015 р. У відзиві зазначено, що відповідач не згоден із позовною заявою та вважає, що цей спір не може бути віднесений до приватно-правових відносин та не належить до підвідомчості господарського суду, тому що права Кабінету Міністрів України не було порушено з виданням розпорядження (спірна земельна ділянка має категорію земель сільськогосподарського призначення, а не земель оборони). Через відсутність правовстановлюючого документу (акту постійного користування земельною ділянкою, оформленого після ліквідації та зняття з державної реєстрації в/ч НОМЕР_4 у 2004 році) Міністерство оборони України, в/ч НОМЕР_1 , квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя, як окремі юридичні особи, не є суб`єктами господарської діяльності відповідно до п. 6 ст. 12 ГПК України, не мають право використовувати земельну ділянку згідно з актом ІІ-ЗП № 001486 без оформлення акту на право постійного користування земельною ділянкою площею 2802 га на в/ч НОМЕР_1 . Через скасування держреєстрації в/ч НОМЕР_4 державний акт ІІ-ЗП № 001486 підлягає передачі на зберігання до відділу Держкомзему у Бердянському районі. Публічно-правовий спір щодо законності видання розпорядження № 234 від 15.04.2010 р. раніше вже було розглянуто в порядку адміністративного судочинства. У задоволенні позовних вимог прокурору було відмовлено (ухвала Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 р. по справі № 808/1159/13-а). Військовій прокуратурі було відомо про вирішення спору адміністративним судом. Кабінетом Міністрів України не було видано розпорядження щодо надання права постійного користування земельною ділянкою в/ч НОМЕР_1 та державний акт на в/ч оформлений не був. В/ч НОМЕР_3 було ліквідовано та виключено з державної реєстрації. Тобто, право користування земельною ділянкою було втрачено ще у 2004 році на підставі наказу Головнокомандувача від 05.11.2003 р. № 75, відповідно до пункту в) статті 141 ЗК України, ст. 91 ЦК України, ст. 59 ГК України, а не на підставі розпорядження голови держадміістрації від 03.04.2009 р. № 192. Даним розпорядженням не вилучалась земельна ділянка колишнього полігону, а лише упорядковувались правовідносини, які до моменту видачу цього розпорядження повинні бути виконані Міністерством оборони України. Після скасування у судовому порядку розпорядження № 192 земельна ділянка колишнього полігону площею 2802 га не набула категорії земель оборони тому, що у користуванні Міністерства оборони України, квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя або в/ч НОМЕР_1 спірна земельна ділянка юридично ніколи не перебувала. Просить відповідно до абзацу 3 ст. 35, пункту 2 ст. 80 ГПК України у зв`язку з набуттям законної сили ухвали Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду по справі № 808/1159/13-а, в якій розглядалась законність видання розпорядження голови райдержадміністрації від 15.04.2010 р. № 234, провадження у справі припинити. У задоволенні позовної заяви просить відмовити у повному обсязі. У відзиві викладено також клопотання про розгляд справи без участі представника Бердянської райдержадміністрації.
12.02.2015 р. від відповідача через канцелярію суду надійшла письмова заява (вих. № 25 від 09.02.2015 р.), відповідно до якої відповідач просить справу розглянути з врахуванням відзиву Бердянської райдержадміністрації № 128/01 від 26.01.2015 р. без участі представника Бердянської райдержадміністрації.
Клопотання (вих. № 271/01 від 24.02.2015 р., вих. № 450/01 від 17.03.2015 р.) про розгляд справи без участі представника Бердянської райдержадміністрації з урахуванням позиції, викладеної в письмовому відзиві, надійшли також на адресу суду 24.02.2015 р. (на електронну пошту суду), 27.02.2015 р. та 20.03.2015 р.
16.02.2015 р. через канцелярію суду від прокурора надійшло письмове заперечення на доводи, викладені у відзиві, в якому зазначено, що посилання відповідача про втрату Міністерством оборони України право користуватися землями оборони повністю спростовується постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011 р. № 15/45/09-4/20/10, якою зазначені доводи відповідача вже були розглянуті судом та відхилені як необґрунтовані. Заява відповідача про припинення провадження у справі згідно з ст. 80 ГПК України не підлягає задоволенню, оскільки прокурором при пред`явленні позову залучені інші сторони, а саме: позивачем визначено Кабінет Міністрів України, в зв`язку з чим господарський суд повинен розглянути справу по суті заявлених вимог. Постанова Дніпропетровського апеляційного адміністративного суду від 29.04.2014 р. у справі № 808/1159/13-а скасована ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.11.2014 р. у справі № 808/4682/13-а.
16.02.2015 р. прокурором заявлено клопотання в порядку ст. 38 ГПК України про витребування доказів земельно-кадастрової документації на земельну ділянку площею 2802,06 га, розташовану на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області (військовий полігон), яке ухвалою суду від 25.02.2015 р. відхилено як необґрунтоване.
У судовому засіданні 23.03.2015 р. прокурором заявлено усне клопотання про передачу справи на розгляд колегії суддів. На підставі ст.ст. 2-1, 4-6, 33 ГПК України клопотання відхилено як необгрунтоване.
Представник третьої особи-1 (Міністерство оборони України) надав письмове пояснення від 25.02.2015 р., в якому зазначив, що на даний час земельна ділянка військового містечка № 3 загальною площею 2802,06 га перебуває на бухгалтерському обліку в/ч НОМЕР_1 , всі споруди на бухгалтерському обліку квартирно-експлуатаційного відділу м. Запоріжжя. Оприбуткування земельної ділянки було проведено за меморіальним ордером № 16 за червень 2005 р., були внесені зміни до оборотної відомості, а також заведено інвентарну картку основних засобів бюджетних установ. Про перебування земельної ділянки на балансі в/ч НОМЕР_1 Бердянській РДА було відомо, що також зазначається в клопотанні Держземінспекції Запорізької області № 30 від 11.03.2008 р. Факт знаходження земельної ділянки площею 2802,06 га у користуванні в/ч НОМЕР_1 (як правонаступника в/ч НОМЕР_3 ) підтверджується державним актом на право постійного користування земельною ділянкою ІІ-ЗП № 001486. В/ч НОМЕР_1 на законних підставах, як правонаступник, із урахуванням приписів ст.. 120 ЗК України користується земельною ділянкою, відповідно до держакту на землю. Оскільки з боку в/ч НОМЕР_3 , її правонаступника в/ч НОМЕР_1 та КЕВ м. Запоріжжя звернення щодо відмови від земельної ділянки не було, зазначений державний акт зберігає юридичну силу, отже вилучення земельної ділянки, зазначеної в акті, можливе лише у випадках, передбачених законодавством України. Законність користування в/ч НОМЕР_1 земельною ділянкою встановлена судом, про що вказано в постанові Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 р. у справі № 15/45/09-4/20/10. Дозволу на вилучення зазначеної ділянки та передачу її у власність громадянам ні в/ч НОМЕР_1 , ні Міністерством оборони України не надавалось. Таким чином, розпорядження голови Бердянської РДА № 234 від 15.04.2010 р. суперечить ст. 77 ЗК України та підлягає скасуванню.
Представник третьої особи-2 (військова частина НОМЕР_1 ) надав письмові пояснення від 24.02.2015 р., аналогічні письмовим поясненням представника Міністерства оборони України.
Третя особа (Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя) підтримала позовні вимоги у повному обсязі з підстав, зазначених у позові.
Третя особа ( ОСОБА_1 ) в судові засідання не з`являлась, причини неявки суду невідомі. 25.02.2015 р. на факс господарського суду від ОСОБА_1 надійшло письмове заперечення на позовну заяву, оригінал якого надійшов поштою 13.03.2015 р. Зазначено, що з позовом не згодна у повному обсязі. Позивачем не надано належних і допустимих доказів на підтвердження того, що в/ч НОМЕР_3 була користувачем земельної ділянки площею 2802,06 га, не надано документів, які посвідчують встановлення меж у натурі. Відповідно до копії державного акту землекористувачем зазначені не в/ч НОМЕР_3 , а Донецький КЕЧ, який був самостійною юридичною особою. Безпідставним є твердження позивача, що в/ч НОМЕР_1 є правонаступником в/ч НОМЕР_3 і до останньої перейшло право користування земельною ділянкою. Наказ від 05.11.2003 р. № 75 не містить відомостей про ліквідацію Донецької КЕЧ, яка зазначена в держакті на право постійного користування земельною ділянкою як землекористувач, та призначення його правонаступників. Земельне законодавство (ст.ст. 126, 141 ЗК України), що діяло на час припинення діяльності Донецької КЕЧ, не передбачало правонаступництво з правовідносин по користуванню земельними ділянками. Оскільки, як Донецькій КЕЧ, так і в/ч НОМЕР_5 припинили своє існування в зв`язку з ліквідацією, припинилось і право постійного користування земельною ділянкою, встановлене державним актом ІІ-ЗП № 001486. Таким чином, відсутні підстави вважати, що порушені права позивача. Позовна заява не містить обґрунтування зазначення Запорізької КЕЧ у якості третьої особи. Позивачами, у т.ч. Запорізькою КЕЧ, не надано документів, що посвідчують що земельна ділянка знаходиться на обліку Міністерства оборони України. Не є належним доказом і акт прийому-передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива на території військового містечка № 3 в/ч НОМЕР_1 від 30.12.2005 р., так як він не відповідає наказу № 75 від 05.11.2000 р. та п. 8.2 Положення про військове (корабельне) господарство Збройних Сил України. Відповідно до опису № 4 до вказаного акту предметом-передачі не була земельна ділянка, зазначена в державному акті на право постійного користування землею ІІ-ЗП № 001486. Розпорядження голови Бердянської РДА № 192 припинило дію з 20.06.2011 р., на час прийняття Бердянською РДА рішення № 234 від 15.04.2010 р. та видачі державного акту рішення Бердянської РДА № 192 від 03.04.2009 р. діяло. Заявляє про застосування до позовних вимог заступника військового прокурора строків позовної давності. Просить у задоволенні позову відмовити у повному обсязі.
Третя особа ( ОСОБА_2 ) в судові засідання не з`являлась. Від ОСОБА_2 через канцелярію суду 17.03.2015 р. надійшло письмове пояснення, в якому просить відмовити в повному обсязі в задоволенні позовної заяви в зв`язку з тим, що термін позовної давності закінчився кілька років тому. Просить звернути увагу на те, що Міністерство оброни повністю зруйнувало і знищило всю інфраструктуру полігону та військові об`єкти, і з 1990 року на цих землях агрофірма вирощує зернові культури. При потребі в земельній ділянці, Кабінет Міністрів України може викупити її у ОСОБА_2 для державних потреб згідно з земельним законодавством. Просить розглянути справу за його відсутності в зв`язку з відсутністю коштів на проїзд до м. Запоріжжя.
Суд визнав можливим розглянути справу за відсутності відповідача та третіх осіб відповідно до ст. 75 ГПК України за наявними в справі матеріалами, оригінали яких оглянуті в судовому засіданні.
Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення прокурора, представників позивача та третіх осіб, суд

ВСТАНОВИВ:

28.12.2000 р. п`ятнадцятою сесією двадцять третього скликання Бердянської районної ради прийнято рішення № 7 «Про матеріали інвентаризації землекористувань», яким вирішено: затвердити матеріали інвентаризації землекористувань по земельній ділянці Донецької КЕЧ військової частини НОМЕР_3 Бердянського гарнізону загальною площею 2802,06 га (п. 1.3); дозволено земельно-кадастровому бюро при Бердянському районному відділі земельних ресурсів провести роботи по закріпленню меж земельної ділянки на місцевості і виготовленню державного акту на право постійного користування землею, зокрема, Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_3 Бердянського гарнізону (п. 2).
Відповідно до зазначеного рішення Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_3 Бердянського гарнізону видано державний акт ІІ-ЗП № 001486 на право постійного користування землею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування. Землю надано у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону.
Згідно з рішенням виконкому Запорізької обласної ради від 02.03.1992 р. № 48 проведена інвентаризація земель, наданих в постійне користування в/ч НОМЕР_3 , яким засвідчено, що в користуванні в/ч НОМЕР_3 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ залишається всього земель 2802,06 га, в т.ч. в постійному користуванні 2802,06 га.
Наказом Головнокомандувача Військ Противоповітряної оборони Збройних Сил України від 05.11.2003 р. № 75 «Про ліквідацію військового господарства військової частини НОМЕР_3 та призначення ліквідаційної комісії» правонаступником військової частини НОМЕР_3 визначено військову частину НОМЕР_1 (м. Нікополь).
Відповідно до акту прийому-передачі казарменно-житлового фонду, комунальних споруд і обладнання, квартирного майна, палива і території військового містечка № НОМЕР_6 с. Новопетрівка в/ч НОМЕР_3 здала, а в/ч НОМЕР_1 прийняла: казарменно-житловий фонд; комунальні споруди, обладнання і об`єкти упорядження військового містечка; земельну ділянку площею 2802,06 га, що займається військовим містечком № 3; технічну документацію на казарменно-житловий фонд, комунальні споруди і обладнання, документи на землекористування та інші, зокрема, державний акт на право користування землею № 012043 від 1978 року, технічний звіт по інвентаризації земель (опис № 4).
Згідно з актом, складеним у грудні 2005 року, Донецька квартирно-експлуатаційна частина району здала, а квартирно-експлуатаційний відділ м. Запоріжжя прийняв: казарменно-житловий фонд, комунальні споруди, обладнання та об`єкти благоустрою військового містечка, земельну ділянку площею 2802,06 га, яку займає військове містечко № 3, технічну документацію на казарменно-житловий фонд, комунальні споруди та обладнання, документи на землекористування та інші, зокрема, державний акт на право землекористування (опис № 4).
Розпорядженням від 03.04.2009 р. № 192 виконуючого обов`язки голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою» припинено право користування військовій частині НОМЕР_3 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ земельною ділянкою площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району, у тому числі: рілля 1037,38 га, пасовища 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами 5,26 га, забудовані землі 116,68 га, інші землі 59,13 га, під водою 2,08 га, яка надавалась рішенням Бердянської районної ради від 28.12.2000 р. № 7 для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону (п. 1). Переведено до земель запасу Новопетрівської сільської ради Бердянського району земельну ділянку площею 2802,06 га, у тому числі: рілля 1037,38 га, пасовища 1581,53 га, під господарськими шляхами і прогонами 5,26 га, забудовані землі 116,68 га, інші землі 59,13 га, під водою 2,08 га. Переведено дані землі до категорії земель сільськогосподарського призначення (п. 2). Визнано таким, що втратив чинність Державний акт на право постійного користування землею серії ІІ-ЗП № 001486, реєстраційний № 390 від 17.05.2001 р., виданий військовій частині НОМЕР_3 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону. Підставою для прийняття розпорядження визначено ліквідацію військовій частині НОМЕР_3 Бердянського гарнізону Донецької КЕЧ, а землі, на яких вона була розташована, протягом тривалого часу не використовуються за цільовим призначенням, на даній земельній ділянці не зареєстровано право власності на об`єкт нерухомості.
Розпорядженням від 15.04.2010 р. № 234 першого заступника голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області «Про передачу громадянам у власність земельних ділянок на території Новопетрівської сільської ради» затверджено «Проект землеустрою щодо відведення земельних ділянок гр. ОСОБА_1 , ОСОБА_2 для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу, колишня територія полігону в/ч НОМЕР_3 ), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району» (п. 1). Передано безоплатно у власність земельні ділянки для ведення особистого селянського господарства за рахунок земель сільськогосподарського призначення державної власності (землі запасу, колишня територія полігону в/ч НОМЕР_3 ), які розташовані на території Новопетрівської сільської ради, громадянам: ОСОБА_1 земельну ділянку (ОСГ № 21-2) площею 2,0000 га, в т.ч угіддя -: пасовища 2,0000 га; ОСОБА_2 земельну ділянку (ОСГ № 21-1) площею 2,0000 га, в т.ч. угіддя: пасовища 2,0000 га (п. 2).
На підставі зазначеного розпорядження, 21.04.2010 р. гр. ОСОБА_2 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 850784, гр. ОСОБА_1 виданий державний акт на право власності на земельну ділянку серії ЯК № 850785, які зареєстровано в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю та на право постійного користування землею, договорів оренди землі за №№ 38, 39, відповідно.
Рішенням апеляційного суду Запорізької області від 18.02.2015 р. (провадження № 22-ц/778/378/15) ухвалено рішення, яким визнано недійсним державний акт серії ЯК № 850785 від 21.04.2010 р., зареєстрований в Книзі записів реєстрації державних актів на право власності на землю 27.04.2010 р. на право власності на земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області за ОСОБА_1 ; зобов`язано ОСОБА_1 повернути земельну ділянку площею 2,0000 га, що розташована на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, військовій частині НОМЕР_1 .
Рішенням господарського суду Запорізької області від 07.12.2010 р. у справі № 15/45/09-4/20/10 задоволений позов заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: позивач 1 Міністерство оброни України, позивач 2 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя до відповідача Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. із дати прийняття. Визнано недійсним розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області № 192 від 03.04.2009 р. області «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».
Зазначене рішення господарського суду залишено без змін постановою Донецького апеляційного господарського суду від 15.02.2011 р., яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 19.05.2011 р.
Розпорядженням від 20.06.2011 р. № 483 голови Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області визнано таким, що втратило чинність розпорядження голови райдержадміністрації від 03.04.2009 р. № 192 «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».
У січні 2015 р. заступник військового прокурора Південного регіону України звернувся до суду з даним позовом в інтересах держави в особі: Кабінету Міністрів України, та просить визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 234 від 15.04.2010 р. «Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».
Проаналізувавши норми законодавства, оцінивши докази, суд вважає, що позов підлягає задоволенню на наступних підставах.
Як зазначено у розпорядженні № 234 від 15.04.2010 р., приймаючи розпорядження, адміністрація керувалась ст.ст. 17, 121, 123, п. 12 Перехідних положень Земельного кодексу України, ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації», Законом України «Про землеустрій», Постановою Кабінету Міністрів України від 26.05.2004 р. № 677 «Про затвердження Порядку розроблення проектів землеустрою щодо відведення земельних ділянок».
Відповідно до ст. 3 Земельного кодексу України, земельні відносини регулюються Конституцією України, цим Кодексом, а також прийнятими відповідно до них нормативно-правовими актами.
За приписами статті 13 Конституції України земля є об`єктом права власності Українського народу. Від імені Українського народу права власника здійснюють органи державної влади та органи місцевого самоврядування в межах, визначених цією Конституцією.
Підстави набуття права на землю встановлені ст. 116 Земельного кодексу України: Громадяни та юридичні особи набувають права власності та права користування земельними ділянками із земель державної або комунальної власності за рішенням органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування в межах їх повноважень, визначених цим Кодексом або за результатами аукціону. Набуття права на землю громадянами та юридичними особами здійснюється шляхом передачі земельних ділянок у власність або надання їх у користування. Надання у користування земельної ділянки, що перебуває у власності або у користуванні, провадиться лише після вилучення (викупу) її в порядку, передбаченому цим Кодексом.
Стаття 18 Земельного кодексу України передбачає, що до земель України належать усі землі в межах її території, які за основним цільовим призначенням поділяються на категорії. Категорії земель України мають особливий правовий режим. Згідно з ст. 19 цього Кодексу за основним цільовим призначенням землі поділяються на такі категорії: а) землі сільськогосподарського призначення; б) землі житлової та громадської забудови; в) землі природно-заповідного та іншого природоохоронного призначення; г) землі оздоровчого призначення; ґ) землі рекреаційного призначення; д) землі історико-культурного призначення; е) землі лісогосподарського призначення; є) землі водного фонду; ж) землі промисловості, транспорту, зв`язку, енергетики, оборони та іншого призначення. Земельні ділянки кожної категорії земель, які не надані у власність або користування громадян чи юридичних осіб, можуть перебувати у запасі.
Згідно з ст. 21 Закону України «Про місцеві державні адміністрації» місцеві державні адміністрації розпоряджуються землями державної власності відповідно до закону.
Статтею 17 Земельного кодексу України встановлено, що до повноважень місцевих державних адміністрацій у галузі земельних відносин належить: розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом (п. «а»).
Згідно з п. 12 розділу Х Перехідних положень Земельного кодексу до розмежування земель державної і комунальної власності повноваження щодо розпорядження землями в межах населених пунктів, крім земель, переданих у приватну власність, та земель, на яких розташовані державні, в тому числі казенні, підприємства, господарські товариства, у статутних фондах яких державі належать частки (акції, паї), здійснюють відповідні сільські, селищні, міські ради, а за межами населених пунктів - відповідні органи виконавчої влади.
Із досліджених судом матеріалів слідує, що земельна ділянка, передана у власність спірним розпорядженням від 15.04.2010 р. № 234, входить до складу земельної ділянки, яка була надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону рішенням Бердянської районної ради № 7 від 28.12.2000 р., що посвідчується державним актом ІІ-ЗП № 001486 на право постійного користування землею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування. Державний акт був виданий Донецькій КЕЧ військової частини НОМЕР_3 Бердянського гарнізону. Даний факт не оспорюється сторонами і в силу приписів ст. 35 ГПК України визнається судом встановленим.
Згідно з ст. 92 Земельного кодексу України право постійного користування земельною ділянкою - це право володіння і користування земельною ділянкою, яка перебуває у державній або комунальній власності, без встановлення строку.
Визначення земель оборони містить ст. 65 Земельного кодексу України: землями оборони та іншого призначення визнаються земельні ділянки, надані в установленому порядку підприємствам, установам та організаціям для здійснення відповідної діяльності.
Порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Відповідно до ст. 77 Земельного кодексу України землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законодавства України. Землі оборони можуть перебувати у державній та комунальній власності. Навколо військових та інших оборонних об`єктів у разі необхідності створюються захисні, охоронні та інші зони з особливими умовами користування. Порядок використання земель оборони встановлюється законом.
Правові засади і порядок використання земель оборони визначені спеціальним законодавством - Законом України «Про використання земель оборони». Згідно з ст.1 цього Закону землями оборони визнаються землі, надані для розміщення і постійної діяльності військових частин, установ, військово-навчальних закладів, підприємств та організацій Збройних Сил України, інших військових формувань, утворених відповідно до законів України. Правовий режим земель оборони встановлений у ст.2 Закону України «Про використання земель оборони»: військовим частинам для виконання покладених на них функцій та завдань земельні ділянки надаються у постійне користування відповідно до вимог Земельного кодексу України. Особливості надання земельних ділянок військовим частинам під військові та інші оборонні об`єкти визначаються Кабінетом Міністрів України. Розміри земельних ділянок, необхідних для розміщення військових частин та проведення ними постійної діяльності, визначаються згідно із потребами на підставі затвердженої в установленому порядку проектно-технічної документації. Військові частини зобов`язані використовувати надані їм земельні ділянки відповідно до вимог земельного і природоохоронного законодавства та з дотриманням вимог щодо забезпечення безпеки населення у процесі проведення ними постійної діяльності.
Таким чином, земельна ділянка, яка була надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області в межах згідно з планом землекористування, належить до земель оборони і має особливий правовий режим.
Відповідно до ст. 80 Земельного кодексу України суб`єкти права власності на землю є: а) громадяни та юридичні особи - на землі приватної власності; б) територіальні громади, які реалізують це право безпосередньо або через органи місцевого самоврядування, - на землі комунальної власності; в) держава, яка реалізує це право через відповідні органи державної влади, - на землі державної власності.
Згідно з ст. 84 Земельного кодексу України у державній власності перебувають усі землі України, крім земель комунальної та приватної власності. Право державної власності на землю набувається і реалізується державою в особі Кабінету Міністрів України, Ради міністрів Автономної Республіки Крим, обласних, Київської та Севастопольської міських, районних державних адміністрацій, державних органів приватизації відповідно до закону. До земель державної власності, які не можуть передаватись у комунальну власність, належать, зокрема: землі оборони, крім земельних ділянок під об`єктами соціально-культурного, виробничого та житлового призначення (п.б). До земель державної власності, які не можуть передаватись у приватну власність, належать, зокрема: землі оборони (п.в).
Відповідно до ст. 20 Земельного кодексу України віднесення земель до тієї чи іншої категорії здійснюється на підставі рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування відповідно до їх повноважень. Зміна цільового призначення земель провадиться органами виконавчої влади або органами місцевого самоврядування, які приймають рішення про передачу цих земель у власність або надання у користування, вилучення (викуп) земель і затверджують проекти землеустрою або приймають рішення про створення об`єктів природоохоронного та історико-культурного призначення. Зміна цільового призначення земель, які перебувають у власності громадян або юридичних осіб, здійснюється за ініціативою власників земельних ділянок у порядку, що встановлюється Кабінетом Міністрів України. Види використання земельної ділянки в межах певної категорії земель (крім земель сільськогосподарського призначення та земель оборони) визначаються її власником або користувачем самостійно в межах вимог, встановлених законом до використання земель цієї категорії, з урахуванням містобудівної документації та документації із землеустрою. Земельні ділянки, що належать до земель оборони, використовуються виключно згідно із Законом України "Про використання земель оборони"
Наслідки порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель передбачені ст. 21 Земельного кодексу: порушення порядку встановлення та зміни цільового призначення земель є підставою для: а) визнання недійсними рішень органів державної влади та органів місцевого самоврядування про надання (передачу) земельних
ділянок громадянам та юридичним особам; б) визнання недійсними угод щодо земельних ділянок; в) відмови в державній реєстрації земельних ділянок або визнання реєстрації недійсною; г) притягнення до відповідальності відповідно до закону громадян та юридичних осіб, винних у порушенні порядку встановлення та зміни цільового призначення земель.
Стаття 13 Земельного кодексу України передбачено, що до повноважень Кабінету Міністрів України в галузі земельних відносин належить: а) розпорядження землями державної власності в межах, визначених цим Кодексом.
Відповідно до ст. 9 Закону України «Про оборону України» до повноваження Кабінету Міністрів України у сфері оборони належить, зокрема, встановлення порядку надання Збройним Силам України, іншим військовим формуванням у користування державного майна, в тому числі земельних (водних) ділянок.
Судом встановлено, що Кабінетом Міністрів України, як уповноваженим органом щодо розпорядження землями оборони, не приймалося рішення щодо розпорядження земельною ділянкою загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яка була у постійному користуванні (тобто безстроково) для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, не приймалося рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, що належить до земель оборони, в порядку, передбаченому ст. 20 ЗК України. Судове рішення про припинення права постійного користування попереднім землекористувачем також не приймалось.
Суд також звертає увагу, що на час прийняття спірного розпорядження № 234 від 15.04.2010 р., господарським судом розглядався спір у справі № 15/45/09 за позовом заступника військового прокурора Запорізького гарнізону в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції в спірних правовідносинах: позивач 1 Міністерство оброни України, позивач 2 Квартирно-експлуатаційний відділ міста Запоріжжя до відповідача Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області, третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача військова частина НОМЕР_1 , про визнання недійсним розпорядження голови Бердянської райдержадміністрації № 192 від 03.04.2009 р. «Про припинення права постійного користування земельною ділянкою».
Згідно з ст. 152 Земельного кодексу України держава забезпечує громадянам та юридичним особам рівні умови захисту прав власності на землю. Захист прав громадян та юридичних осіб на земельні ділянки здійснюється шляхом, зокрема: визнання недійсними рішень органів виконавчої влади або органів місцевого самоврядування (п. «г»).
За таких обставин, оцінюючи в сукупності досліджені судом докази, оспорюване розпорядження № 234 від 15.04.2010 р. прийнято відповідачем всупереч наведеним вище приписам законодавства, порушує права позивача Кабінету Міністрів України.
Відповідно до ст. 21 ЦК України суд визнає незаконним та скасовує правовий акт індивідуальної дії, виданий органом державної влади, якщо він суперечить актам цивільного законодавства і порушує цивільні права або інтереси юридичної особи.
Вирішуючи спір в цій частині, суд бере до уваги, що відповідно до правової позиції Верховного Суду України, поняття недійсний, нечинний, незаконний в даному контексті є синонімами. Тому суд задовольняє позовні вимоги визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 234 від 15.04.2010 р.
Заперечення відповідача та третіх осіб ( ОСОБА_1 , ОСОБА_2 ) проти позову, судом спростовуються на підставах, викладених вище, а також наступним.
Згідно з п.п. 1.2.4, 1.2.5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 р. № 6 «Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин» за змістом статей 13, 14 Конституції України, статті 11 ЦК України, статей 123, 124, 127, 128 Земельного кодексу України рішенням органу місцевого самоврядування або державної адміністрації про надання земельної ділянки господарюючому суб`єкту у власність або в користування здійснюється волевиявленням власника землі і реалізуються відповідні права у цивільно-правових відносинах із урахуванням вимог ЗК України, спрямованих на раціональне використання землі як об`єкта нерухомості (власності). Індивідуальні акти органів держави або місцевого самоврядування, якими реалізовуються волевиявлення держави або територіальної громади як учасника цивільно-правових відносин і з яких виникають, змінюються, припиняються цивільні права і обов`язки, не належать до правових актів управління, а спори щодо їх оскарження мають приватноправовий характер, тобто справи у них підвідомчі господарським судам. Зокрема, відповідно до статті 20 ГК України, статей 16, 393 ЦК України визнання судом незаконним і скасування акта органів державної влади, влади Автономної Республіки Крим або місцевого самоврядування, який не відповідає законові і порушує права власника, належить до способів захисту права власності.
Таким чином, з урахуванням ст.13 Конституції України, ст. 17 Земельного кодексу України, ст.ст. 3,17 КАС України спір не належить до справ адміністративної юрисдикції, оскільки існує спір про право. Суд вважає, що відсутні також підстави для застосування ст. 35 ГПК України і припинення провадження у справі на підставі п. 2 ст. 80 ГПК України, оскільки у справі № 808/1159/13-а Запорізького окружного адміністративного суду суб`єктний склад сторін був інший, крім того, ухвалою суду у цій справі спір по суті не розглянутий, позовну заяву залишено без розгляду. Питання правонаступництва щодо спірної земельної ділянки військових частин не впливає на суть спору, оскільки земельна ділянка загальною площею 2802,06 га на території Новопетрівської сільської ради Бердянського району Запорізької області, яка надана у постійне користування для розміщення та обслуговування об`єктів і споруд полігону, мала особливий спеціальний статус і уповноваженим органом не приймалося рішення про зміну цільового призначення земельної ділянки, що належить до земель оборони, в порядку, передбаченому ст. 20 ЗК України. Щодо заяви про пропуск позовної давності, про яку заявлено третіми особами ОСОБА_1 , ОСОБА_2 , суд бере до уваги наступне. Згідно з ч.ч. 3, 4 ст .267 ЦК України позовна давність застосовується судом лише за заявою сторони у спорі, зробленою до винесення ним рішення. Сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові. Заяву зроблено третіми особами, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору. Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 29.05.2013 р. «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів» заява про сплив позовної давності, зроблена будь-якою іншою особою (в тому числі й учасником судового процесу, включаючи прокурора, який не є стороною у справі), крім сторони у спорі, не є підставою для застосування судом позовної давності. Зокрема, частиною четвертої статті 27 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, користуються процесуальними правами сторони (за певними винятками); при цьому права сторони, визначені, зокрема, статтею 22 та іншими нормами цього Кодексу, є саме процесуальними, в той час як згаданий припис статті 267 ЦК України є нормою права матеріального і не може розумітися як можливість застосування господарським судом позовної давності за заявами зазначених третіх осіб. Таким чином, заява третіх осіб ОСОБА_1 , ОСОБА_2 про позовну давність не може бути підставою для відмови у позові. Крім того, на момент прийняття спірного розпорядження відповідача ст. 268 ЦК України встановлювала, що позовна давність не поширюється на вимогу власника або іншої особи про визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено його право власності або інше речове право.
Посилання відповідача та третіх осіб на інші норми права та обставини не впливають на суть спору. Правові наслідки прийняття відповідачем спірного розпорядження, яке судом скасовується, встановлені законом, тому треті особи ОСОБА_1 , ОСОБА_2 не позбавлені права захистити свої права шляхом подання відповідного позову до відповідача. Крім того, відповідно до ст. 4 Закону України "Про використання земель оборони" у порядку, визначеному Кабінетом Міністрів України, може бути дозволено фізичним і юридичним особам вирощувати сільськогосподарські культури, випасати худобу та заготовляти сіно на землях, наданих їм у постійне користування.
На підставі викладеного, позов задовольняється повністю.
Згідно з ст. 49 ГПК України витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.
Керуючись ст.ст. 22, 75, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.
Визнати незаконним та скасувати розпорядження голови Бердянської районної державної адміністрації № 234 від 15.04.2010 р. «Про передачу громадянам у власність земельної ділянки на території Новопетрівської сільської ради».
Стягнути з Бердянської районної державної адміністрації Запорізької області (71100, м. Бердянськ, пр. Перемоги, буд. 3, код 02140840) в доход Державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжя (Орджонікідзевський район), банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області, р/р № 3007, МФО 813015, , код бюджетної класифікації 22030001) суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 30 березня 2015 р.

Суддя Л.П. Гандюкова

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом. Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів із дня їх оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання повного рішення.