ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 916/5210/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Черкащенка М.М. - головуючого (доповідач),
Жукової Л.В., Нєсвєтової Н.М.,
розглянувши у відкритому судовому засіданні касаційну скаргуприватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна"
на постанову та ухвалуОдеського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року господарського суду Одеської області від 29.12.2014 року
у справі господарського судуОдеської області
за позовомтовариства з обмеженою відповідальністю "Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство "Рідна природа"
до1. приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" 2. приватного підприємства "Юридична фірма "ЮРІНКОМ"
третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача:
Фермерське господарство "Полюганич"
простягнення 40353978,36 грн.
за участю представників сторін:

позивача:Рибак А.В.,
відповідачів:Богуш С.М.,
третьої особи:не з"явився,

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року товариство з обмеженою відповідальністю "Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство "Рідна природа" (далі - позивач, ТОВ "ОПСВП "Рідна природа") звернулось до господарського суду Одеської області з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "ПРОВІДНА" (далі - відповідач 1, ПАТ "СК "ПРОВІДНА") та приватного підприємства "Юридична фірма "ЮРІНКОМ" (далі - відповідач 2, ПП "ЮФ "ЮРІНКОМ") про стягнення солідарно з відповідачів 40353978,36 грн., з яких 30292914,17 грн. сума страхового відшкодування, 7573228,54 грн. пені, 313718,40 грн. 3% річних, 2241675,65 грн. інфляційних втрат та сплачених за послуги адвоката 100000,00 грн.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.12.2014 року прийнято до розгляду позовну заяву ТОВ "ОПСВП "Рідна природа", порушено провадження та залучено до участі у справі №916/5210/14 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача фермерське господарство "Полюганич".

Ухвалою господарського суду Одеської області від 29.12.2014 року (суддя Цісельський О.В.) заяву Товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство "Рідна природа" про забезпечення позову задоволено частково. Вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 30292 914,17 грн., які знаходяться на всіх рахунках, що належать приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "ПРОВІДНА", відкриті в публічному акціонерному товаристві "ВТБ Банк", публічному акціонерному товаристві "Райффайзен Банк Аваль" та публічному акціонерному товаристві комерційному банку "ПРИВАТБАНК". Вжито заходів до забезпечення позову шляхом накладення арешту на грошові кошти в розмірі 30292914,17 грн., які знаходиться на рахунках, що належить приватному підприємству "Юридична фірма "ЮРІНКОМ", відкриті в Акціонерному товаристві "Сбербанк Росії".

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року (колегія суддів у складі: Гладишева Т.Я. - головуючого, суддів: Савицький Я.Ф., Журавльов О.О.) ухвалу місцевого господарського суду від 29.12.2014 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ПАТ "СК "ПРОВІДНА" - без задоволення.

Не погоджуючись з прийнятою постановою, ПАТ "СК "ПРОВІДНА" подало касаційну скаргу, в якій просить постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та ухвалу господарського суду Одеської області від 29.12.2014 року скасувати.

В обґрунтування своїх вимог, скаржник посилається на те, що судами неправильно застосовані норми матеріального та процесуального права, що призвело до прийняття незаконних судових рішень.

Колегія суддів, розглянувши наявні матеріали, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування судами норм матеріального та процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора або з власної ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно з ст. 67 ГПК України, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

У пункті 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову", зокрема, зазначено, що у вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судами попередніх інстанцій предметом позову у даній справі є матеріально-правова вимога товариства з обмеженою відповідальністю "Одеське природоохоронне сервісно-виробниче підприємство "Рідна природа" до ПАТ "СК "ПРОВІДНА" та ПП "ЮФ "ЮРІНКОМ" про стягнення страхового відшкодування, пені, інфляційних втрат, адвокатських послуг в сумі 40353978,36 грн.

Обґрунтовуючи заяву про забезпечення позову, позивач зазначив, що відповідач-1 неодноразово зловживав власним правом з метою ухилення від своєчасного виконання власних зобов'язань за договором та власними діями створював умови, які перешкоджають позивачу отримати страхове відшкодування.

На думку позивача, не вжиття заходів щодо забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду в разі задоволення позовних вимог, а тому просив забезпечити позов шляхом накладення арешту на майно та на грошові кошти, в сумі 40353978,36 грн., що знаходяться на рахунках, що належать ПАТ "СК "ПРОВІДНА".

За загальним правилом умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтована вірогідність утруднення або неможливість виконання майбутнього рішення суду у разі невжиття заходів забезпечення позову. Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Обґрунтування необхідності забезпечення позову полягає в доказуванні обставин, з якими пов'язано вирішення питання про забезпечення позову. Доказування повинно здійснюватись за загальними правилами відповідно до ст. 33 ГПК України. Крім того, особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна довести адекватність засобу забезпечення позову.

Адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення права (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Пунктом 7.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 16 "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову" (із змінами і доповненнями) роз'яснено, що у позовному провадженні піддані арешту кошти слід обмежувати розміром суми позову та можливих судових витрат. Накладення господарським судом арешту на рахунки боржника чинним законодавством не передбачене, але господарський суд вправі накласти арешт на кошти, які обліковуються на рахунках у банківських або в інших кредитно-фінансових установах, у межах розміру сум позовних вимог та можливих судових витрат. Відомості про наявність рахунків, їх номери та назви відповідних установ, в яких вони відкриті, надаються суду заявником.

При вирішенні питання про задоволення заяви про вжиття заходів забезпечення позову місцевий господарський суд, з яким погодилась апеляційна інстанція, здійснив оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів, пересвідчився, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясував відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати позивач.

За таких обставин, накладення арешту на грошові кошти відповідачів у розмірі 30292914,17 грн., що обліковуються на їх рахунках у банківських установах, лише у межах розміру суми страхового відшкодування, є адекватним способом запобігання можливим порушенням майнових прав чи охоронюваних законом інтересів позивача при виконанні судового рішення у випадку задоволення позовних вимог.

Згідно положень ч. 2 ст. 1115 ГПК України, касаційна інстанція перевіряє юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у рішенні місцевого господарського суду та постанові апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 1117 ГПК України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Належних обґрунтувань, з посиланням на норми чинного законодавства, які б спростовували висновки судів попередніх інстанцій, скаржником не наведено, у зв'язку з чим, колегія суддів не вбачає підстав для скасування оскаржуваних судових рішень, при постановленні яких правильно застосовано норми процесуального права.

Керуючись ст.ст.66, 67, 1115, 1117, 1119 - 11111, 11113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Провідна" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 04.02.2015 року та ухвалу господарського суду Одеської області від 29.12.2014 року у справі №916/5210/14 залишити без змін.

Матеріали оскарження ухвали повернути до господарського суду Одеської області.

Головуючий М.М.Черкащенко

Судді: Л.В.Жукова

Н.М.Нєсвєтова