Господарський суд Чернігівської області
========================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

« 31» березня 2015 року справа №927/251/15

Позивач: Товариство з обмеженою відповідальністю «Шинтехсервіс»,

Вул. Любецька, 163, м. Чернігів, 14026

Відповідач: Дочірнє підприємство «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України»

Вул.Київська, 17, м. Чернігів, 14005

Про стягнення 40932,04 грн.

Суддя Н.О.Скорик

Представники сторін:

Від позивача: Ляховець В.М. адвокат, посвідчення № 375 від 05.03.2008

Від відповідача: не з'явився (Шокур А.Ю. довіреність № 09/01/15-1 від 09.01.2015, представник, присутній в судовому засіданні 05.03.2015)

Рішення виноситься після оголошеної в судовому засіданні 05.03.2015 р. перерви до 31.03.2015 р. до 10 год.00 хв. згідно ст.. 77 Господарського процесуального кодексу України

Суть спору:

Товариством з обмеженою відповідальністю «Шинтехсервіс» подано позов до дочірнього підприємства «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» про стягнення 37482,00 грн. боргу за договором поставки № 03/13-21 від 23.12.2013, інфляційних в сумі 3077,27 грн., річних в сумі 372,77 грн.

Відповідач відзиву на позов не надав, проти позовних вимог не заперечив.

Відповідач належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи в суді, але повноважного представника в судове засідання 31.03.2015 не направив.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін суд

Встановив:

Відповідно до ст.. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

23.12.2013 між товариством з обмеженою відповідальністю «Шинтехсервіс» та дочірнім підприємством «Чернігівський облавтодор» Відкритого акціонерного товариства «Державна акціонерна компанія «Автомобільні дороги України» укладено договір поставки № 03/13-21 (далі - договір), відповідно до умов якого продавець зобов'язується передати у власність покупця, а покупець зобов'язується прийняти та оплатити наступний товар: шини, акумулятори та моторні масла в асортименті, кількості та по цінам викладеним в рахунках-фактурах та видаткових накладних, що видаються постачальником (п. 1.1. договору).

Відповідно до ст.. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається (ст.. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до видаткових накладних № РН-0000543 від 24.12.2013 на суму 6200,00 грн. № РН-0000551 від 26.12.2013 на суму 5280,00 грн., № РН-0000555 від 30.12.2013 на суму 12400,00 грн., № РН-0000556 від 30.12.2013 на суму 5070 грн., № 19 від 15.01.2014 на суму 33735,00 грн., №21 від 15.01.2014 на суму 4400,00 грн., № 28 від 17.01.2014 на суму 396,00 грн., № 57 від 03.02.2014 на суму 732,00 грн., № 56 від 03.02.2014 на суму 10108,00 грн., № 111 від 14.03.2014 на суму 1585,00 грн., № 64 від 07.02.2014 на суму 2576,00 грн., позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 82482,00 грн.

Відповідач отримав товар, про що свідчать довіреності №190 від 24.12.2013, № 1 від 10.01.2014, № 17 від 03.02.2014 № 22 від 03.03.2014 на отримання шин, акумуляторів та ободних стрічок.

Відповідно до п. п. 6.1., 6.2. договору продавець виставляє покупцю рахунок-фактуру після поставки партії товару. Покупець оплачує рахунок-фактуру шляхом перерахування коштів на банківський рахунок продавця протягом 45 днів з дати його отримання, якщо інше не передбачено додатковими угодами.

02.09.2014 позивачем, супровідним листом № 51 від 02.09.2014 направлено відповідачу рахунки на оплату отриманого товару, які були отримані відповідачем 03.09.2014, що підтверджується поштовим повідомленням № 02975678 (а.с. 35-48). Отже, відповідач зобов'язаний був оплатити вартість товару не пізніше 20.10.2014.

Як вбачається із матеріалів справи, відповідач свої зобов'язання щодо оплати вартості поставленого товару виконав частково: сплатив 45000,00 грн., що підтверджується копіями банківських виписок та актом звірки взаємних розрахунків (а.с. 49-52, 61).

На день винесення рішення судом відповідач не надав доказів сплати 37482,00 грн. боргу.

Таким чином, вимоги позивача по стягненню 37482,00 грн. боргу є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивачем на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України нараховано та пред'явлено до стягнення 372,77 грн. річних за період з 20.10.2014 р. по 17.02.2015 р. та 3077,27 грн. інфляційних з 01.11.2014 по 01.02.2015.

Відповідач не надав доказів сплати даних сум нарахувань.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок, суд дійшов висновку, що вимоги позивача по стягненню 372,77 грн. річних та 3077,27 грн. інфляційних є правомірними, підтверджуються матеріалами справи і підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягає стягненню на користь позивача судовий збір в розмірі 1827,00 грн.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 4000,00грн. витрат на послуги адвоката.

Відповідно до статті 44 ГПК України судові витрати складаються з судового збору, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження, оплати послуг перекладача, адвоката, та інших витрат, пов'язаних з розглядом справи.

07 серпня 2014 року між адвокатом Ляховець Володимиром Михайловичем та Товариством з обмеженою відповідальністю "Шинтехсервіс" укладено договір про надання правової допомоги №05-юр (а.с. 53).

Відповідно до умов договору, адвокат зобов'язався надати правову допомогу клієнту, а клієнт зобов'язується оплатити адвокату за надану правову допомогу гонорар в обсязі та на умовах, передбачених цим договором (п. 1.1. договору).

Відповідно до п.п. 2.1.1., 2.1.2 договору адвокат провести аналіз матеріалів, наданих клієнтом, та надати консультації щодо наявних правових підстав по стягненню заборгованості в претензійно-позовному порядку з ДП «Чернігівський облавтодор» в сумі 62482,00 грн. сплачених по договору № 03/13-21 від 23.12.2013. Надати допомогу з підготовки та оформлення позовної заяви до господарського суду Чернігівської області про стягнення заборгованості з боржника, а також в разі правомірності застосування та за наявних договірних і законних підстав, провести розрахунок неустойки, інфляційних, 3% річних, завданих збитків тощо. Розрахунок здійснити станом на дату подачі позовної заяви та оформити належним чином в якості додатку до неї.

Відповідно до п. 3.1.2. договору клієнт зобов'язаний оплачувати адвокату гонорар в порядку, розмірі та строки встановлені в цьому договорі.

В матеріалах справи наявні копії свідоцтва про право на заняття адвокатською діяльністю №375, платіжного доручення № 1599 від 14.08.2014 на суму 4000,00 грн., з призначенням платежу: оплата по договору про надання правової допомоги № 05-юр від 07.08.2014 та калькуляція про вартість послуг з правової допомоги на суму 4000,00 грн. (а.с.54-56).

Згідно п. 6.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" від 21 лютого 2013 року №7, витрати позивачів та відповідачів, третіх осіб, пов'язані з оплатою ними послуг адвокатів, адвокатських бюро, колегій, фірм, контор та інших адвокатських об'єднань з надання правової допомоги щодо ведення справи в господарському суді, розподіляються між сторонами на загальних підставах, визначених частиною п'ятою статті 49 ГПК.

Відшкодування цих витрат здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-от угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригінала ордеру адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

Пунктом 6.5 вищезазначеної Постанови передбачено, що розподіл сум інших, крім судового збору, судових витрат здійснюється за загальними правилами частини п'ятої статті 49 ГПК, тобто при задоволенні позову вони покладаються на відповідача, при відмові в позові - на позивача, а при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Вирішуючи питання про такий розподіл, господарський суд має враховувати, що розмір відшкодування судових витрат, не пов'язаних зі сплатою судового збору, не повинен бути неспіврозмірним, тобто явно завищеним порівняно з ціною позову. У зв'язку з цим суд з урахуванням конкретних обставин, зокрема ціни позову, може обмежити даний розмір з огляду на розумну необхідність судових витрат для даної справи.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок та калькуляцію про вартість послуг з правової допомоги суд судом встановлено: як визначено статтею 49 Господарського процесуального кодексу України відшкодуванню підлягають саме витрати, в т.ч. пов'язані з розглядом справи. В переліку робіт, визначених в калькуляції про вартість послуг з правової допомоги до договору про надання юридичних послуг № 05-юр від 07.08.2014, передбачені роботи: правове обґрунтування, підготовка, оформлення позовної заяви з додатками до суду, визначення (розрахунок) заборгованості, неустойки, 3% річних, збитків на суму 1200,00 грн. та участь та представництво клієнта в судових засіданнях при розгляді судової справи та здійснення процесуальних дій на суму 900,00 грн., пов'язані з розглядом справи. Решта ж послуг, вказаних в калькуляції є окремим видом адвокатських послуг і не має прямого зв'язку з розглядом справи та беззаперечного наслідку пред'явлення позову.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає за необхідне обмежити розмір вказаних витрат, які підлягають відшкодуванню з відповідача, та стягнути на користь позивача 2000,00 грн. витрат, по оплаті послуг адвоката, пов'язаних з розглядом справи, а саме: 900,00 грн. за представництво в суді та 1100,00 грн. за правове обґрунтування, підготовку, оформлення позовної заяви з додатками до суду, визначення суми заборгованості, 3% річних, без урахування неустойки та збитків, які не були предметом позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 525, 526, 625, 712 Цивільного кодексу України, ст.. ст.. 49, 82-85, Господарського процесуального кодексу України, суд-

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю .

Стягнути з ДОЧІРНЬОГО ПІДПРИЄМСТВА «ЧЕРНІГІВСЬКИЙ ОБЛАВТОДОР» ВІДКРИТОГО АКЦІОНЕРНОГО ТОВАРИСТВА «ДЕРЖАВНА АКЦІОНЕРНА КОМПАНІЯ «АВТОМОБІЛЬНІ ДОРОГИ УКРАЇНИ», код 32016315, 14005, м. Чернігів, вул. Київська, 17 на користь ТОВАРИСТВА З ОБМЕЖЕНОЮ ВІДПОВІДАЛЬНІСТЮ «ШИНТЕХСЕРВІС», код 38509831, 14026, м. Чернігів, вул. Любецька, 163, 37482,00 грн. боргу, 372,77 грн. відсотків річних, 3077,27 грн. інфляційних, 1827,00 грн. судового збору та 2000,00 витрат на оплату послуг адвоката.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.04.2015 р.

Суддя Н.О.Скорик

.