ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23 березня 2015 року Справа № 925/2207/14

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Грачова В.М., при секретарі Лавріненку С.І., за участю представників сторін: позивача - Куниці О.І. за посадою (генеральний директор), Юрченка В.О., Березняк В.І. за довіреностями, відповідача - Юрчика С.В., Висоцької І.В. за довіреностями, третьої особи-1 - Власенка К.Ю. за довіреністю, третьої особи-2 - Томащука О.В. за довіреністю, третьої особи-3 - Махна О.В. за довіреністю, у відкритому судовому засіданні, в приміщенні суду в м. Черкаси, розглянувши справу за позовом публічного акціонерного товариства «Черкаське автотранспортне підприємство 17127» до Черкаської районної державної адміністрації, за участю третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92» (далі - третя особа-1), приватного підприємства «Інтертранс-Партнер» (далі - третя особа-2), суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Синьоока Івана Івановича (далі - третя особа-3) про стягнення 294833 грн. 54 коп.,

ВСТАНОВИВ:

Позивач - публічне акціонерне товариство «Черкаське автотранспортне підприємство 17127» звернувся в господарський суд Черкаської області з позовом до Черкаської районної державної адміністрації (далі - відповідач) про стягнення, на підставі ст.ст. 22 ч. 2, 1166 ч. 1, 1173, 1174 ЦК України, 294833 грн. 54 коп. збитків у виді упущеної вигоди та відшкодування понесених судових витрат. Позов мотивовано тим, що позивач, внаслідок неправомірних дій відповідача, здійснював перевезення пасажирів на маршрутах № 111 «м. Черкаси АС-3- селище Ірдинь» і № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка» без укладення договорів перевезення одночасно з іншими перевізниками, що спричинило спірні збитки у виді упущеної вигоди.

Відповідач в особі свого представника 27.01.2015 року подав письмовий відзив на позовну заяву (а.с. 84-90), в якому проти позову заперечував з мотивів безпідставності і недоказаності позовних вимог. Зміст заперечень відповідача полягає у тому, що перевезення пасажирів на спірних маршрутах загального користування здійснюється перевізниками на підставі чинних договорів перевезення, відповідачем вчинено усі можливі дії щодо відновлення прав і законних інтересів позивача та недопущення спричинення йому збитків.

05.02.2015 року позивач, в порядку ст. 22 ГПК України, подав заяву про зміну предмету позову, у якій, крім вимоги про стягнення з відповідача 294833 грн. 54 коп. збитків, додатково просив зобов'язати відповідача укласти з позивачем договори про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування № 111 «м. Черкаси АС-3- селище Ірдинь», № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка», № 115 «с. Геронимівка - с. Червона Слобода», № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», № 130а «с. Мошни - с. Гута Межирицька». Ухвалою суду від 05.02.2015 року заява позивача про зміну предмету позову прийнята судом до розгляду.

13.02.2015 року, за клопотанням відповідача, у зв'язку з прийняттям заяви позивача про зміну предмету позову, судом до участі у справі в якості третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача залучені приватне акціонерне товариство «Пересувна механізована колона № 92», приватне підприємство «Інтертранс-Партнер», суб'єкт підприємницької діяльності - фізична особа Синьоок Іван Іванович.

Ухвалою суду від 03.03.2015 року, на підставі п. 5 ч. 1 ст. 81 ГПК України, позов в частині вимог позивача про зобов'язання відповідача укласти з позивачем договори про перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування № 111 «м. Черкаси - селище Ірдинь», № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка», № 115 «с. Геронимівка - с. Червона Слобода», № 130 «м. Черкаси - с. Мошни», № 130а «с. Мошни - с. Гута Межирицька» залишено без розгляду.

В засіданні суду представники позивача позов з підстав і в розмірі, викладених у позовній заяві, підтримали і просили суд задовольнити повністю, представники відповідача позов не визнали і просили суд в його задоволенні позивачу відмовити з підстав, викладених у письмовому відзиві на позовну заяву, представники третіх осіб-1, 2 і 3 вирішення спору поклали на розсуд суду.

Заслухавши пояснення представників сторін, третіх осіб, дослідивши наявні у справі письмові докази та оцінивши їх у сукупності, суд в задоволенні позову відмовляє повністю з наступних підстав.

16.09.2013 року відбулось засідання конкурсного комітету Черкаської районної державної адміністрації з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території району, рішення якого зафіксовано в протоколі засідання комітету № 2 (а.с. 10-19). Згідно з пунктами 3.2., 3.3., 3.4., 3.16., 3.17., 3.22. протоколу № 2, конкурсний комітет прийняв рішення, якими визнав позивача ПАТ «Черкаське АТП 17127» переможцем конкурсу на об'єктах конкурсу: № 2 - приміський автобусний маршрут № 102 «М. Черкаси - с. Бузуків»; № 4 - приміський автобусний маршрут № 105 «м. Черкаси - с. Степанки», № 107 «м. Черкаси - с. Плескачівка»; № 14 - приміський автобусний маршрут № 143 «м. Черкаси - с. Леськи», № 164 «м. Черкаси - с. Чубівка»; № 5 - приміський автобусний маршрут № 110 «м. Черкаси - с. Дубівка»; № 6 - приміський автобусний маршрут № 111 «м. Черкаси - селище Ірдинь»; № 21 - приміський автобусний маршрут № 115 «с. Геронимівка - с. Червона Слобода», № 130 - «м. Черкаси - с. Мошни», № 130А - «с. Мошни - с. Гута Межирицька». Згідно з пунктом 3.20. протоколу № 2, конкурсний комітет визнав переможцем конкурсу на об'єкті конкурсу № 18 - приміський автобусний маршрут № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка» ПРАТ «ПМК № 92 (тобто третю особу-1 у справі), позивача визнано таким, що зайняв друге місце у конкурсі.

25.09.2013 року відбулось засідання конкурсного комітету Черкаської районної державної адміністрації з підготовки та проведення конкурсів на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території району, рішення якого зафіксовано в протоколі засідання комітету № 3 (а.с. 20-23). На порядок денний засідання конкурсного комітету було винесено два питання: 1- про деякі питання в організації проведення конкурсу та визначення переможців конкурсу на приміських автобусних маршрутах загального користування, які виносились на конкурс, і 2 - про оголошення результатів конкурсу. По першому питанню вирішили установити термін, на який будуть укладені договори на перевезення, 5 років, а також, згідно з п. 1.2.2., питання визначення переможця на об'єкті конкурсу № 18 приміський автобусний маршрут № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка», у зв'язку з наявністю скарги, винесено на повторний розгляд, під час якого переможцем на цьому об'єкті конкурсу визнано позивача, а ПРАТ «ПМК № 92» - таким, що зайняло друге місце. Крім того, згідно з пунктом 1.2.3. протоколу № 3, у зв'язку з поданням позивачем ПАТ «Черкаське АТП 17127» для участі у конкурсі недостовірної інформації, було вирішено підтримати пропозицію організатора конкурсу щодо не введення в дію рішення конкурсного комітету по визначенню переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 позивача ПАТ «Черкаське АТП 17127». По другому питанню надано право на укладання договорів на перевезення пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування на об'єктах конкурсу, зокрема, № 6 - приміський автобусний маршрут № 111 «м. Черкаси - селище Ірдинь» перевізнику-претенденту ФОП Синьоок І.І. (п. 2.6.) і № 18 - приміський автобусний маршрут № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка» перевізнику-претенденту ПРАТ «ПМК № 92» (п. 2.18.).

04.10.2013 року Черкаською районною державною адміністрацією, як замовником, і ПрАТ «ПМК № 92», як перевізником, було укладено договір № 41 перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території району, згідно з предметом якого замовник надав перевізникові право на перевезення пасажирів у звичайному режимі на приміському автобусному маршруті загального користування № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубівка» (а.с. 130-131).

Того ж дня, 04.10.2013 року Черкаською районною державною адміністрацією, як замовником, і фізичною особою-підприємцем Синьооком І.І., як перевізником, було укладено договір № 58 перевезення пасажирів на приміському автобусному маршруті загального користування, який не виходить за межі території району, згідно з предметом якого замовник надав перевізникові право на перевезення пасажирів у звичайному режимі на приміському автобусному маршруті загального користування № 11 «Черкаси - Ірдинь» (а.с. 138-139).

Пунктами 2.1.13. зазначених договорів перевезення їх сторони погодили зобов'язання перевізника здійснювати перевезення пільгових категорій громадян відповідно до законодавства України та договору державного замовлення на пільгове перевезення, укладеного в установленому порядку на поточний рік.

Постановою Черкаського окружного адміністративного суду від 21.11.2013 року у справі № 823/3368/13-а, залишеною без змін ухвалою Київського апеляційного адміністративного суду від 21.01.2014 року і ухвалою Вищого адміністративного суду України від 01.07.2014 року, задоволено повністю адміністративний позов публічного акціонерного товариства «Черкаське автотранспортне підприємство 17127», визнано протиправними дії конкурсного комітету Черкаської РДА по визначенню перевізника та наданню права здійснення перевезення пасажирів на об'єктах конкурсу № 5 приміський автобусний маршрут № 110 ТОВ «Сервіс-Авто-2005», № 6 приміський автобусний маршрут № 111 ФОП Синьоок І.І., № 18 приміський автобусний маршрут № 170 ПрАТ «ПМК № 92», № 21 приміський автобусний маршрут № 115 ПП «Інтертранс-Партнер».

Скасовано рішення конкурсного комітету Черкаської РДА щодо надання права на здійснення перевезення пасажирів на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 перевізникам-претендентам, які не перемогли в конкурсі, оформлене у вигляді п.п. 2.5., 2.6., 2.18., 2.21. протоколу від 25.09.2013 № 3.

Скасовано рішення конкурсного комітету Черкаської РДА щодо підтримання пропозиції організатора про не введення в дію рішення конкурсного комітету по визначенню переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127», оформлене у вигляді п. 1.2.3. протоколу від 25.09.2013 № 3.

Зобов'язано Черкаську РДА ввести в дію рішення конкурсного комітету Черкаської РДА по визначенню переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127», оформлене у вигляді п.п. 3.2., 3.3., 3.4., 3.16., 3.22. протоколу від 16.09.2013 року № 2 та п. 1.2.2. протоколу від 25.09.2013 року № 3.

Розпорядженням першого заступника голови Черкаської РДА від 14.02.2014 року № 33, відповідно до вимог законодавства та судових рішень у справі № 823/3368/13-а, внесено зміни до розпорядження РДА від 04.10.2013 № 294 «Про введення в дію рішень конкурсного комітету на конкурсі з перевезень пасажирів на приміських автобусних маршрутах загального користування, які не виходять за межі території Черкаського району», введено в дію рішення конкурсного комітету щодо визначення переможців на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127».

Постановою державного виконавця відділу ПВР управління ДВС головного управління юстиції у Черкаській області від 25.02.2014 року, за заявою ПАТ «Черкаське АТП 17127», було відкрите виконавче провадження № 42262163 про примусове виконання виконавчого листа № 823/368/13-а, виданого Черкаським окружним адміністративним судом про зобов'язання Черкаської РДА ввести в дію рішення конкурсного комітету Черкаської РДА по визначенню переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127», оформлене у вигляді п.п. 3.2., 3.3., 3.4., 3.16., 3.22. протоколу від 16.09.2013 року № 2 та п. 1.2.2. протоколу від 25.09.2013 року № 3. 24.03.2014 року виконавче провадження закінчено на підставі п. 11 ст. 49 Закону України Про виконавче провадження, виконавчий документ разом з постановою про закінчення виконавчого провадження направлено до Черкаського окружного адміністративного суду, копії постанови направлено сторонам виконавчого провадження.

21.01.2014 і 25.07.2014 року відповідач Черкаська РДА звертався з листами-претензіями до третіх осіб-1, 2 і 3 приватного акціонерного товариства «Пересувна механізована колона № 92», приватного підприємства «Інтертранс-Партнер», суб'єкта підприємницької діяльності - фізичної особи Синьоока Івана Івановича про розірвання укладених договорів перевезення за згодою сторін, проте останніми вимоги відповідача не виконані (а.с. 91-97).

Із пояснень представників відповідача в засіданні суду і листа відповідача до прокурора Черкаського району слідує, що відповідач не звертався до суду з позовами про визнання недійсними договорів перевезення, укладених з третіми особами через відсутність видатків у бюджеті для справляння державного мита, а звернення до прокурора з проханням про захист інтересів залишено без задоволення (а.с. 98).

Із доповідної записки начальника управління праці та соціального захисту населення Черкаської РДА від 14.10.2013 року № 4103/0112 вбачається, що з 16.09.2013 року відсутній пільговий проїзд у перевізника ПАТ «Черкаське АТП 17127», зокрема, на маршруті № 111 (Черкаси - Ірдинь). Управління, як головний розпорядник коштів на пільгове перевезення громадян, не в змозі заключити договори на пільгове перевезення громадян на приміських автобусних маршрутах загального користування із-за відсутності договорів державного замовлення з перевезення пасажирів, укладених райдержадміністрацією з перевізниками (а.с. 99).

За розрахунком позивача, розмір збитків за період з 21 лютого по жовтень 2014 року на приміському маршруті загального користування «Черкаси АС-3 - с. Ірдинь» становлять 180987 грн. прямих витрат від перевезень і 25467 грн. 54 коп. від неотримання компенсації коштів за пільговий проїзд окремих категорій громадян за рахунок субвенцій з державного бюджету, на маршруті «с. Червона Слобода - с. Дубівка» - 117485 грн. прямих витрат від перевезень, а разом 294833 грн. 54 коп. (а.с. 45-48).

Вищеназвані документи долучені до матеріалів справи в якості письмових доказів.

Згідно з ст. 11 ч.ч. 3, 4 Цивільного кодексу (далі -ЦК) України, цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства. У випадках, встановлених актами цівільного законодавства, цивільні права та обов'язки виникають безпосередньо з актів органів державної влади.

Статтями 13 і 14 ЦК України встановлено, відповідно, межі здійснення цивільних прав та загальні засади виконання цивільних обов'язків. Зокрема, і цивільні права і цивільні обов'язки здійснюються (виконуються) в межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Статтею 6 ЦК України встановлено, що сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд. Сторони в договорі не можуть відступити від положень актів цивільного законодавства, якщо в цих актах прямо вказано про це, а також у разі, якщо обов'язковість для сторін положень актів цивільного законодавства випливає з їх змісту або із суті відносин між сторонами.

Відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди є одним із способів захисту цивільних прав (п. 8 ч. 2 ст. 16 ЦК України).

Спірні правовідносини сторін за правовою природою віднесені до договірних зобов'язань перевезення і відшкодування збитків, загальні положення про перевезення, як окремий вид зобов'язань, визначені главою 64 Цивільного кодексу України (далі - ЦК України), відшкодування збитків ст. 22 ЦК України, відшкодування шкоди - главою 82 підрозділу 2 розділу ІІІ ЦК України, главою 25 Господарського кодексу України (далі - ГК України), про зобов'язання і договір - розділом І і ІІ книги 5 ЦК України, главою 20 ГК України, загальні положення про правочини - главою 16 розділу IV книги 1 ЦК України, правові наслідки порушення зобов'язання, відповідальність за порушення зобов'язання - главою 51 розділу I книги 5 ЦК України, розділом V ГК України..

Статтею 22 ЦК України передбачено відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди. Згідно з ч. 1 цієї статті особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. При цьому, відповідно до ч. 2 цієї статті, збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 224 ГК України, учасник господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання або установлені вимоги щодо здійснення господарської діяльності, повинен відшкодувати завдані цим збитки суб'єкту, права або законні інтереси якого порушено. Під збитками розуміються витрати, зроблені управненою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управнена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Згідно з абз. 3 ч. 1 ст. 225 ГК України, до складу збитків, що підлягають відшкодуванню особою, яка допустила господарське правопорушення, включаються, зокрема, неодержаний прибуток (втрачена вигода), на який сторона, яка зазнала збитків, мала право розраховувати у разі належного виконання зобов'язання другою стороною.

Частинами 1, 2 ст. 908 ЦК України визначено, що перевезення вантажу, пасажирів, багажу, пошти здійснюється за договором перевезення. Загальні умови перевезення визначаються цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Згідно з Законом України «Про автомобільний транспорт»:

цей Закон регулює відносини між автомобільними перевізниками, замовниками транспортних послуг, органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування, пасажирами, власниками транспортних засобів, а також їх відносини з юридичними та фізичними особами - суб'єктами підприємницької діяльності, які забезпечують діяльність автомобільного транспорту та безпеку перевезень (ст. 3);

забезпечення організації пасажирських перевезень покладається, зокрема, на приміських автобусних маршрутах загального користування, що не виходять за межі району, - на районні державні адміністрації (ст. 7 ч. 1 абз. 4);

соціально значущими послугами автомобільного транспорту є послуги з перевезення пасажирів автобусними маршрутами загального користування за визначеними уповноваженими органами тарифами та на пільгових умовах відповідно до законодавства (ст. 11 ч. 2);

органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування зобов'язані надати перевізникам, які здійснюють пільгові перевезення пасажирів та перевезення пасажирів за регульованими тарифами, компенсацію відповідно до закону(ст. 29 ч. 2);

відносини автомобільного перевізника, що здійснює перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування міських, приміських та міжміських, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування визначаються договором про організацію перевезень пасажирів на автобусному маршруті загального користування і дозволом органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування на обслуговування автобусних маршрутів (ст. 31 ч.ч. 1, 2);

перевезення пасажирів автобусами в режимі регулярних пасажирських перевезень здійснюють автомобільні перевізники на автобусних маршрутах загального користування на договірних умовах із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування (ст. 35 ч. 3);

пільгові перевезення пасажирів, які відповідно до законодавства користуються такими правами, забезпечують автомобільні перевізники, які здійснюють перевезення пасажирів на автобусних маршрутах загального користування. Види та обсяги пільгових перевезень установлюються замовленням, у якому визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення пасажирів на маршрутах загального користування, збитків від цих перевезень (ст. 37 ч.ч. 1, 4);

автомобільні перевізники, водії, пасажири повинні мати і пред'являти особам, які уповноважені здійснювати контроль на автомобільному транспорті та у сфері безпеки дорожнього руху, документи, на підставі яких виконуються пасажирські перевезення. Документи для регулярних пасажирських перевезень, зокрема, для автомобільного перевізника - ліцензія, договір із органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування чи їх дозвіл, паспорт маршруту, документ, що засвідчує використання автобуса на законних підставах, інші документи, передбачені законодавством України (ст. 39 ч. 1, 2 абз. 1);

договір про організацію перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування міському, приміському та міжміському, які не виходять за межі території області (внутрішньообласні маршрути), укладається між органами виконавчої влади та органами місцевого самоврядування та автомобільним перевізником і вважається укладеним з моменту його підписання сторонами (ст. 42 ч. 1);

визначення автомобільного перевізника на автобусному маршруті загального користування здійснюється виключно на конкурсних засадах. Об'єктом конкурсу можуть бути: маршрут (кілька маршрутів), оборотний рейс (кілька оборотних рейсів) (ст. 43 ч.ч. 1, 2);

організація проведення конкурсу та визначення умов перевезень покладаються на органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування. Договір з переможцем конкурсу (або дозвіл) органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування укладають (або надають) на термін від трьох до п'яти років. Дозвіл органів виконавчої влади та органів місцевого самоврядування пасажирському перевізнику на обслуговування автобусних маршрутів надається на термін до п'яти років. Для підготовки та проведення конкурсу органи виконавчої влади та органи місцевого самоврядування утворюють конкурсний комітет. Порядок проведення конкурсів визначає Кабінет Міністрів України (ст. 44 ч.ч. 1, 5, 6, 7, 10);

за порушення законодавства про автомобільний транспорт до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи, зокрема, за надання послуг з перевезень пасажирів та вантажів без оформлення документів, перелік яких визначений статтями 39 та 48 цього Закону (ст. 60 ч. 1 абз. 2).

Постановою Кабінету Міністрів України від 03.12.2008 року № 1081 (з наступними змінами і доповненнями) затверджено Порядок проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування. Цей Порядок визначає процедуру підготовки та проведення конкурсу з перевезення пасажирів на автобусному маршруті загального користування (далі - конкурс) і є обов'язковим для виконання органами виконавчої влади, органами місцевого самоврядування, підприємствами (організаціями), залученими на договірних умовах для організації забезпечення проведення конкурсів, конкурсними комітетами та автомобільними перевізниками. Згідно з пунктами 51, 53 Порядку, рішення конкурсного комітету щодо визначення переможця конкурсу вводяться в дію наказом (постановою або іншим розпорядчим документом) організатора протягом не більш як 30 робочих днів з дня проведення конкурсу. Організатор не пізніше ніж через 30 днів з моменту набрання чинності рішенням конкурсного комітету укладає з переможцем конкурсу договір (на міському та внутрішньообласному автобусних маршрутах) або видає дозвіл (на міжобласному автобусному маршруті) згідно з обов'язковими умовами визначеного конкурсу та додатковими умовами обслуговування маршруту, наданими перевізником-претендентом. У договорі (дозволі) визначаються умови перевезень на рейсі (рейсах) та/або маршруті (маршрутах) відповідно до визначеного об'єкта конкурсу. Строк дії договору, який укладається, або дозволу, який видається за результатами конкурсу, становить від трьох до п'яти років.

Підпунктом 3 пункту 55 Порядку передбачено право організатора достроково розірвати договір (позбавити дозволу) з автомобільним перевізником у разі: порушення ним умов договору (дозволу); надходження від органів виконавчої влади письмової інформації, що підтверджує факт подання ним недостовірної інформації; порушення ним умов договору (дозволу) під час виконання перевезень на маршруті як перевізника, який за результатами конкурсу визнаний таким, що зайняв друге місце.

Відповідно до встановлених обставин справи та вищенаведених норм законодавства суд вбачає, що із Закону України «Про автомобільний транспорт», рішень конкурсного комітету Черкаської районної державної адміністрації по визначенню переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127», оформлених у вигляді п.п. 3.2., 3.3., 3.4., 3.16., 3.17., 3.22. протоколу від 16.09.2013 року № 2 та п. 1.2.2. протоколу від 25.09.2013 року № 3, і розпорядження першого заступника голови Черкаської РДА від 14.02.2014 року № 33 про введення в дію рішення конкурсного комітету щодо визначення переможцем на об'єктах конкурсу №№ 2, 4, 5, 6, 14, 18, 21 ПАТ «Черкаське АТП 17127», у відповідача виникло зобов'язання укласти з позивачем договори перевезення пасажирів на маршрутах, право перевезення на яких позивач виборов на конкурсі, а у позивача виникло право вимагати укладення цих договорів і обов'язок здійснювати перевезення пасажирів на цих маршрутах лише на підставі укладених з відповідачем договорів перевезення. У разі укладення договорів перевезення пасажирів на маршрутах загального користування з відповідачем і здійснення перевезень пасажирів, що мають право на пільговий проїзд, у позивача також виникає право на укладення договорів на пільгове перевезення громадян, якими визначається порядок компенсації автомобільним перевізникам, які здійснюють перевезення, збитків від цих перевезень. Надання послуг з перевезень пасажирів без оформлення документів, зокрема, договору або дозволу, є порушенням законодавства про автомобільний транспорт, за вчинення якого до автомобільних перевізників застосовуються адміністративно-господарські штрафи.

Відповідно до ч. 1 ст. 611, ч. 1 ст. 612 ЦК України: у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, відшкодування збитків та моральної шкоди; боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

За загальним принципом цивільного права особа, якій завдано збитків у результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування (ч. 1 ст. 22, ст. 611, ч. 1 ст. 623 ЦК України, абз. 6 ч. 2 ст. 20, ч. 1 ст. 224 ГК України). Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника.

Відповідно частин 1, 2, 3 статті 614 Цивільного кодексу України, особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язань. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Згідно з ч. 2 ст. 623 ЦК розмір збитків, завданих порушенням зобов'язання, доказується кредитором.

Отже, обов'язок відшкодування збитків є загальною формою цивільно-правової відповідності, яка настає для боржника внаслідок порушення ним зобов'язання. Протиправність дії чи бездіяльності особи полягає у порушенні зобов'язання.

З врахуванням обставин справи та вищенаведених приписів законодавства, суд вважає, що встановлене порушення відповідачем свого обов'язку на укладення з позивачем договорів перевезення пасажирів протягом визначеного законом строку на маршрутах № 111 «м. Черкаси АС-3- селище Ірдинь» і № 170 «с. Червона Слобода - с. Дубіївка» не перебуває у прямому причинному зв'язку із спірними збитками, заявленими позивачем до стягнення. Відтак, у відповідача відсутній обов'язок відшкодування спірних збитків внаслідок порушення свого зобов'язання позивачем.

Відповідно до ст.ст. 33, 34, 43 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, обставини справи повинні підтверджуватись лише належними і допустимими доказами, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судом, відповідно до ст. 22 ГПК України, було запропоновано сторонам подати докази в обґрунтування позову і заперечень проти нього, брати участь в засіданнях суду, вони своїми правами скористались на свій розсуд, подали всі наявні у них докази і на їх підставі судом прийнято рішення у справі.

З урахуванням викладеного суд надає перевагу запереченням відповідача, а позов визнає необґрунтованим, недоказаним і в його задоволенні з зазначених у позові підстав позивачу відмовляє повністю.

На підставі ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня його підписання.

Повний текст рішення складено і підписано 27.03.2015 року.

Суддя В.М. Грачов