ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 910/2722/15-г

Господарський суд Миколаївської області у складі судді Васильєвої Л.І. при секретарі судового засідання Цуріці І.М., розглянув у відкритому судовому засіданні в залі суду в м. Миколаєві справу

за позовом: Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення /03170, м. Київ, вул. Тулузи, 3а/

До відповідача: Споживчого товариства "Діамед" /54015, Миколаївська область, м. Миколаїв, бульвар Бузький, буд. 18, офіс 203/

про: стягнення 8271,91 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Пищенко В.І., дов. від 17.06.2014р.

від відповідача: не з'явився

Публічне акціонерне товариство Державний ощадний банк України в особі Територіально відокремленого безбалансового відділення звернулося до господарського суду Миколаївської області з позовними вимогами до Споживчого товариства "Діамед" про стягнення заборгованості в сумі 10823,12 грн.

Ухвалою господарського суду Миколаївської області від 23.03.2015 року було прийнято позовну заяву до розгляду.

Заявою від 02.04.2015р. позивач зменшив позовні вимоги та просить стягнути з відповідача заборгованість в сумі 8271,91 грн.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав в повному обсязі, просив суд позов задовольнити. В обґрунтування заявлених позовних вимог зазначив наступне.

01.11.2009р. між сторонами у справі було укладено договір № 30/09 про постачання теплової енергії у гарячій воді та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів. За умовами договору відповідач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону, в кількості та обсягах що відповідають технічній документації будинку та площі займаній позивачем, а позивач в свою чергу своєчасно та в повному обсязі вносити плату за спожиту теплову енергію та технічне обслуговування теплосистем на розрахунковий рахунок підприємства.

Позивач платіжними дорученнями № 110642718 від 26.12.2013р., № 106399120 від 26.11.2013р., № 102460185 від 25.10.2013р. оплатив виставлені відповідачем рахунки за теплову енергію та технічне обслуговування тепло систем. Разом з тим, відповідач зобов'язання щодо постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону 2013-2014 р.р. не виконав, опалення орендованого приміщення здійснено не було.

Враховуючи вищенаведене, позивач звернувся до суду із позовом про стягнення з відповідача заборгованості в сумі 8271,91 грн., яка виникла у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору.

У відповідності зі ст.ст. 64, 77 Господарського процесуального кодексу України ухвала господарського суду від 02.04.2015р. була направлена на юридичну адресу відповідача /54015, Миколаївська область, м. Миколаїв, бульвар Бузький, буд. 18, офіс 203/ та отримана ним, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. Отже він вважається належним чином повідомленим про час і місце розгляду справи.

Відповідач правом, передбаченим ст.59 Господарського процесуального кодексу України щодо надання відзиву на позовну заяву і документів, що підтверджують заперечення проти позову не скористався, вимоги ухвали господарського суду щодо надання відзиву на позовну заяву та заперечень проти позову не виконав.

Згідно ст.75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши усі подані у справу докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд -

встановив:

01.11.2009р. між сторонами у справі було укладено договір № 30/09 про постачання теплової енергії у гарячій воді та технічне обслуговування і утримання внутрішньо будинкових інженерних систем ЦО та їх абонентських уводів.

За умовами п. 2.2.1, 2.3.4 договору відповідач зобов'язався постачати теплову енергію у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону, в кількості та обсягах що відповідають технічній документації будинку та площі займаній позивачем, а позивач в свою чергу своєчасно та в повному обсязі вносити плату за спожиту теплову енергію та технічне обслуговування теплосистем на розрахунковий рахунок підприємства.

Згідно пунктів 4.1.1, 4.1.3 договору відповідач несе відповідальність за невиконання умов договору, порушення безперебійного постачання теплової енергії, при виконанні споживачем своїх зобов'язань за умовами договору.

На виконання умов договору позивач платіжними дорученнями № 110642718 від 26.12.2013р., № 106399120 від 26.11.2013р., № 102460185 від 25.10.2013р. оплатив виставлені відповідачем рахунки за теплову енергію та технічне обслуговування тепло систем в загальному розмірі 8271,91 грн.

Разом з тим, відповідач зобов'язання щодо постачання теплової енергії у вигляді гарячої води на потреби опалення в період опалювального сезону 2013-2014 р.р. не виконав, опалення орендованого приміщення у вказаний період не здійснювалось.

Факт відсутності централізованого опалення в орендованому приміщенні в період 2013-2014 р.р. підтверджується наявними в матеріалах справи актами від 21.01.2014р., 31.01.2014р., 28.02.2014р., 31.03.2014р. (а.с. 29-32).

Позивач неодноразово звертався до відповідача з претензіями (а.с. 23-27), в яких з вимагав зробити перерахунок вартості оплачених банком, але не отриманих послуг з теплопостачання та повернути позивачу кошти, сплачені на централізоване теплопостачання приміщення ТВБВ № 10026/0141, що розташоване за адресою м. Київ, вул. Симиренка, 17-а.

Разом з тим, відповідачем претензії позивача були залишені поза увагою, кошти сплачені в 2013р. на централізоване теплопостачання орендованого приміщення повернуті не були.

Таким чином, позивач цілком обґрунтовано звернувся із позовом про стягнення з відповідача грошових коштів в сумі 8271,91 грн.

Припис ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно з ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Ст. ст. 525, 526, 629, Цивільного кодексу України встановлюють , що договір є обов'язковим для виконання сторонами, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частина 1 ст. 15 Цивільного кодексу України встановлює, що кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Вказаною нормою обов'язок доказування покладений на сторони процесу. Доказування полягає у поданні доказів сторонами та доведенні їх переконливості суду.

Відповідач не спростував вимоги позивача, не надав суду відповідні докази, які свідчать про надання послуг з теплопостачання за договірними зобов'язаннями.

В спірних правовідносинах відповідачем дійсно порушені норми та приписи діючого законодавства, в зв'язку з чим позивач цілком правомірно звернувся до господарського суду з відповідним позовом.

Враховуючи викладене, позовні вимоги підлягають задоволенню повністю.

Керуючись ст.ст. 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд,-

В И Р І Ш И В :

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Споживчого товариства "Діамед" /54015, Миколаївська область, м. Миколаїв, бульвар Бузький, буд. 18, офіс 203, код 30176704/ на користь Публічного акціонерного товариства Державний ощадний банк України в особі Територіально відокремленого без балансового відділення /03170, м. Київ, вул. Тулузи, 3а, код 09322277/ грошові кошти в сумі 8271,91 грн., 1827,00 грн. судового збору.

Видати наказ.

Рішення у відповідності зі ст.85 Господарського процесуального кодексу України набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Сторони, які беруть участь у справі, мають право оскаржити в апеляційному порядку рішення повністю або частково у порядку і строки встановлені ст.93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Л.I. Васильєва

Повний текст рішення складено та підписано 06.04. 2015р.