РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015Справа №910/2426/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія»

до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова»

про стягнення 19 486, 22 грн.

Суддя Пригунова А.Б.

Представники:

від позивача: не з'явились

від відповідача: Боронило І.М.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» про стягнення грошових коштів в порядку регресу. Позовні вимоги обґрунтовані набуттям позивачем за договором № 2503 від 25.03.2014 р. права вимоги відшкодування у порядку регресу збитків, завданих власником автомобіля «Skoda», державний номер АА4189ОМ, що належало Товариству з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» у зв'язку з виплатою останнім страхового відшкодування власнику автомобіля «Skoda», державний номер АА0175НС на підставі договору добровільного страхування автотранспорту № 401.0008545/2695 від 16.10.2012 р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/2426/15-г призначено до розгляду у судовому засіданні на 25.02.2015 р. за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи.

У процесі провадження у справі відповідач подав відзив на позовну заяву, у якому проти позову заперечив, мотивуючи свої заперечення тим, що дорожньо-транспортна пригода фактично сталась з вини водія Костецького О.С., цивільно-правова відповідальність якого застрахована в Акціонерному товаристві «Страхова компанія «Нова» за полісом ВІ/8399364 та Марченка Р.В., відповідальність якого застрахована в Товаристві з додатковою відповідальністю «Страхова компанія «Наста» за полісом АЕ/0549910, а відтак - розмір відповідальності відповідача має визначатись виходячи з 50 % вини кожного водія.

При цьому, відповідач зазначає, що сума страхового відшкодування, що підлягає сплаті відповідачем з урахуванням часткової відповідальності становить 7 745, 67 грн.

У судовому засіданні 25.02.2015 р. на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України оголошено перерву до 23.03.2015 р.

02.03.2015 р. через відділ діловодства Господарського суду міста Києва позивач подав заяву про уточнення позовних вимог, у якій просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» страхове відшкодування у розмірі 7 745, 67 грн.

Виходячи зі змісту вищевказаної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія», вбачається, що останнім фактично зменшено заявлену до стягнення суму.

Відповідно до ст. 22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Відповідно до п.п. 3.10., 3.11. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачені частиною ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. У разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення. Господарським процесуальним кодексом України. зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як: подання іншого (ще одного) позову, збільшення або зменшення розміру позовних вимог, об'єднання позовних вимог, зміну предмета або підстав позову.

Тож, приймаючи до уваги, що заява Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» не суперечить вимогами ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, суд прийняв її до розгляду та задовольнив, у зв'язку з чим даний спір вирішується, виходячи із нової ціни позову, яка становить 7 745, 67 грн.

У даному судовому засіданні представники відповідача підтримав позицію, викладену у відзиві.

Представник позивача на виклик суду не з'явився.

Відповідно до ст. 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами, оригінали яких оглянуто у судовому засіданні.

У судовому засіданні 23.03.2015 р. на підставі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

16.10.2012 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Ілта» та Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» укладено договір добровільного страхування автотранспорту № 401.0008545/2695, за яким застраховано автомобіль «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС.

Термін дії договору встановлено з

Вигодонабувачем за договором визначено Публічне акціонерне товариство «Креді Агріколь Банк».

13.04.2013 р. в місті Києві відбулась дорожньо-транспортна пригода за участю транспортного засобу «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС, що належить Товариством з обмеженою відповідальністю «Ілта» під керуванням Бакалина В.В. та автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, яким керував Костецький О.С.

Як встановлено судом, в результаті дорожньо-транспортної пригоди пошкоджено застрахований Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» автомобіль «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС.

У відповідності до постанови Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2015 р. Костецького Олександра Сергійовича визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення та притягнуто до відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

Відповідно до звіту про оцінку автомобіля № 2013-04-13/009 вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС складає 15 491, 33 грн.

Відповідно до страхового акту № 2013-04-13/009 належна до виплати Товариству з обмеженою відповідальністю «Ілта» сума страхового відшкодування складає 19 846, 22 грн.

15.07.2013 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Ілта» та Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» складено акт № 37 про проведення заліку однорідних вимог, відповідно до якого на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України сторонами проведено залік взаємних однорідних вимог на суму 267 336, 59 грн., серед яких, зокрема, вимоги Товариства з додатковою відповідальністю «Наста» щодо виплати стразового відшкодування у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС (№ 2013-04-13/009).

25.03.2014 р. між Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» укладено договір № 2503 про відступлення права вимоги, за умовами якого Товариство з додатковою відповідальністю «Наста» відступило позивачу право вимоги до осіб, винних за завдання матеріальних збитків, за фактом настання яких Товариство з додатковою відповідальністю «Наста» визначав завдані матеріальні збитки страховим випадком та здійснив страхові виплати на користь страхувальників на загальну суму 6 117 843, 17 грн.

Як вбачається з додатку № 1 до договору № 2503 від 25.03.2014 р. позивачу відступлено в тому числі право вимоги за договором № 401.0008545/2695.

Цивільно-правова відповідальність водія за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу - автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» за полісом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АВ/8300364, за яким ліміт відповідальності страховика за шкоду, завдану майну встановлено у розмірі 50 000, 00 грн. та франшиза - 0, 00 грн.

В той же час, розглядаючи даний спір по суті, судом встановлено, що дорожньо-транспортна пригода сталась з вини водія автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, Костецького Олександра Сергійовича та водія автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА5667ІО - Марченка Романа Васильовича.

При цьому, постановою Бориспільського міськрайонного суду Київської області від 13.05.2013 р. Марченка Романа Васильовича притягнуто до відповідальності у вигляді стягнення штрафу.

Обґрунтовуючи заявлені вимоги, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» зазначає, що у зв'язку з тим, що Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» було здійснено виплату страхового відшкодування власнику пошкодженого автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС, останнє відповідно до ст.ст. 993, 1191 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України «Про страхування», набуло право зворотної вимоги до осіб, відповідальних за завдану шкоду. Тож, враховуючи, що цивільно-правова відповідальність за шкоду перед третіми особами, завдану внаслідок експлуатації транспортного засобу - автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» та з огляду на те, що позивач набув права вимоги до особи, відповідальної за збитки, завдані з вини водія «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, Товариство з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» просить стягнути з відповідача страхове відшкодування в порядку регресую.

Оцінюючи подані докази та наведені обґрунтування за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, суд відзначає наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий випадок - це подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Положеннями ст. 988 Цивільного кодексу України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Згідно п. 3 ст. 20 Закону України «Про страхування» страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк.

Положеннями ст. 354 Господарського кодексу України за договором страхування страховик зобов'язується у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній страхувальником у договорі страхування.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів фізичних осіб та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати фізичними особами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до п. 1 ст. 352 Господарського кодексу України, страхування - це діяльність спеціально уповноважених державних організацій та суб'єктів господарювання (страховиків), пов'язана з наданням страхових послуг юридичним особам або громадянам (страхувальникам) щодо захисту їх майнових інтересів у разі настання визначених законом чи договором страхування подій (страхових випадків), за рахунок грошових фондів, які формуються шляхом оплати страхувальниками страхових платежів.

Згідно зі ст. 979 Цивільного кодексу України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Згідно з положеннями ст. 980 Цивільного кодексу України предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Частиною 1 ст. 16 Закону України «Про страхування» встановлено, що договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Страховим ризиком, відповідно до ч. 1 ст. 8 Закону України «Про страхування» визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхувальники - юридичні особи та дієздатні громадяни, що уклали із страховиками договори обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб під час експлуатації наземного транспортного засобу; потерпілі - юридичні та фізичні особи, життю, здоров'ю та/або майну яких заподіяна шкода внаслідок дорожньо-транспортної пригоди з використанням транспортного засобу; забезпечений транспортний засіб - транспортний засіб, зазначений у чинному договорі обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності, за умови його експлуатації особами, відповідальність яких застрахована.

Обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності, відповідно до ст. 3 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», здійснюється з метою забезпечення відшкодування шкоди, заподіяної життю, здоров'ю та/або майну потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди та захисту майнових інтересів страхувальників.

Згідно зі ст. 6 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховим випадком є дорожньо-транспортна пригода, що сталася за участю забезпеченого транспортного засобу, внаслідок якої настає цивільно-правова відповідальність особи, відповідальність якої застрахована, за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю та/або майну потерпілого.

Частиною 1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи.

Відповідно ст. 9 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страховик зобов'язаний здійснити виплату страхового відшкодування відповідно до умов договору страхування.

У відповідності до ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Згідно ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Частинами 1, 3, 5 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору. Договір є відплатним, якщо інше не встановлено договором, законом, або не випливає із суті договору.

Договір, відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 512 Цивільного кодексу України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Частиною 3 статті 512 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Згідно зі ст. 513 Цивільного кодексу України правочин щодо заміни кредитора у зобов'язанні вчиняється у такій самій формі, що і правочин, на підставі якого виникло зобов'язання, право вимоги за яким передається новому кредиторові.

За приписами ст. 514 Цивільного кодексу України до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

За таких обставин, у зв'язку з пошкодженням автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС, у водіїв автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, Костецького Олександра Сергійовича та автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА5667ІО - Марченка Романа Васильовича виник обов'язок відшкодувати власнику пошкодженого автомобіля витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу.

Разом з тим, як встановлено судом, Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» фактично припинено зобов'язання щодо виплати страхового відшкодування власнику автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС шляхом зарахування зустрічних однорідних вимог на підставі ст. 601 Цивільного кодексу України.

Тож, враховуючи вищенаведене, з огляду на те, що Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» задоволено вимоги власника застрахованого автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС, у нього виникло право вимоги до осіб, відповідальних за заподіяну шкоду, тобто, у даному випадку - до у водіїв автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, Костецького Олександра Сергійовича та автомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА5667ІО - Марченка Романа Васильовича.

Водночас, Товариством з додатковою відповідальністю «Наста» відступлено своє право вимоги до осіб, винних за пошкодженняавтомобіля «Skoda Roomster», державний номер АА0175НС (№ 2013-04-13/009) Товариству з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія».

При цьому, на момент дорожньо-транспортної пригоди цивільно-правова відповідальність власника автомобіля «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ була застрахована Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Нова» за полісом № АВ/8300364.

У відповідності до ст. 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Відповідно ст. 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно ч. 1 ст. 1197 Цивільного кодексу України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

За приписами ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме: шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою; за наявності вини лише особи, якій завдано шкоди, вона їй не відшкодовується; за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Згідно з п. 8 постанови Пленуму Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ № 4 від 01.03.2013 р. «Про деякі питання застосування судами законодавства при вирішенні спорів про відшкодування шкоди, завданої джерелом підвищеної небезпеки» шкода, завдана кількома особами, відшкодовується кожною з них у частці, завданій нею (у порядку часткової відповідальності). Особи, які спільно завдали шкоди, тобто завдали неподільної шкоди взаємопов'язаними, сукупними діями, або діями з єдністю наміру, несуть солідарну відповідальність перед потерпілими (статті 543, 1190 Цивільного кодексу України). У такому самому порядку відповідають особи, які здійснюють діяльність, що є джерелом підвищеної небезпеки, за шкоду, завдану внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки іншим особам.

Тож, приймаючи до уваги вищенаведене, з огляду на часткову відповідальність водія «Skoda Roomster» державний номер АА4189ОМ, суд дійшов висновку про обґрунтованість вимог позивача про стягнення з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» шкоди в порядку регресу в межах встановленого полісом ліміту відповідальності.

Таким чином, здійснивши оцінку наявних у справі доказів, за правилами ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, виходячи із заявлених позивачем вимог та наведених ним обґрунтувань, приймаючи до уваги встановлені судом обставини, суд дійшов висновку про задоволення позову та стягнення з відповідача суми страхового відшкодування в порядку регресу у розмірі 7 745, 67 грн.

Витрати по сплаті судового збору відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Враховуючи наведене та керуючись ст.ст. 32, 33, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» задовольнити.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Нова» ()02660, м. Київ, вул. Марини Раскової, 11, ), з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання судового рішення, на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Фінансова компанія «Довіра та Гарантія» (01133, м. Київ, вул. Кутузова, 13, ) страхове відшкодування в порядку регресу у сумі 7 745, 67 (сім тисяч сімсот сорок п'ять грн. 67 коп.) грн. та 1 827, 00 (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) грн. - судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 30.03.2015 р.

Суддя Пригунова А.Б.