КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про зупинення провадження у справі

"02" квітня 2015 р. Справа №910/20557/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коротун О.М.

суддів: Гаврилюка О.М.

Майданевича А.Г.

за участю секретаря судового засідання Куценко К.Л.

за участю представників:

від позивача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю б/н від 24.03.2015;

ОСОБА_3 - представник за довіреністю б/н від 24.03.2015;

від відповідача: не з'явився ;

розглянувши апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

на рішення Господарського суду міста Києва від 15.12.2014

у справі № 910/20557/14 (суддя: Мельник В.І.)

за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4

до Приватного піприємства "Основа Центр"

про стягнення 81 074,52 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду міста Києва від 15.12.2014 по справі № 910/20557/14 в задоволенні позову було відмовлено повністю.

Не погоджуючись з прийнятим рішенням, позивач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 прийнято до провадження.

26.03.2015 через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду позивач та відповідач надали клопотання про залучення до справи в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору: ТОВ «Пеибокс» (Грузія, м. Тбілісі).

У судовому засіданні 02.04.2014 представники позивача підтримали раніше подане клопотання, просили суд, в порядку ст. 27 ГПК України залучити до участі у справі ТОВ «Пеибокс» (Грузія, м. Тбілісі). Також надали додаткові письмові пояснення, в яких зазначили, що переклад документів має бути здійснено російською мовою.

Представник відповідача в судове засідання не з'явився, через загальний відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду подав клопотання про відкладення розгляду справи. Разом з цим, у попередньому судовому засіданні представник відповідача підтримував клопотання про залучення ТОВ «Пеибокс» в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору та просив його задовольнити.

Згідно ч. 1 ст. 27 ГПК України треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору, можуть вступити у справу на стороні позивача або відповідача до прийняття рішення господарським судом, якщо рішення з господарського спору може вплинути на їх права або обов'язки щодо однієї з сторін. Їх може бути залучено до участі у справі також за клопотанням сторін, прокурора або з ініціативи господарського суду.

Відповідно до п. 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011, № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу 12 Господарського процесуального кодексу України" згідно з частиною першою статті 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених розділом 12 ГПК України. Таким чином, норми ГПК України щодо вчинення господарським судом першої інстанції певних процесуальних дій не застосовуються судом апеляційної інстанції у випадках, коли відповідною нормою ГПК України прямо передбачено, що процесуальна дія вчиняється лише до прийняття рішення судом першої інстанції, крім зазначеного у статті 27 ГПК України права залучити до участі у справі третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору.

У зв'язку з вищезазначеним, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність задоволення клопотань сторін та залучення до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пеибокс», зокрема, для з'ясування питання щодо порядку оплати товару, який було доставлено на адресу вказаної особи.

Разом з цим, з матеріалів справи вбачається, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Пеибокс» не є резидентом України, а є юридичною особою Грузії та знаходиться за адресою: 0194, Грузія, м. Тбілісі, вул. Кронштанта, 47.

Відповідно до ст.123 ГПК України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Стаття 19 Закону України „Про міжнародні договори України" визначає, що чинні міжнародні договори України, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України, є частиною національного законодавства і застосовуються у порядку, передбаченому для норм національного законодавства. Якщо міжнародним договором України, який набрав чинності в установленому порядку, встановлено інші правила, ніж ті, що передбачені у відповідному акті законодавства України, то застосовуються правила міжнародного договору.

Згідно ст.125 ГПК України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України. Судове доручення надсилається у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України, а якщо міжнародний договір не укладено - Міністерству юстиції України, яке надсилає доручення Міністерству закордонних справ України для передачі дипломатичними каналами.

Так, до правовідносин по повідомленню іноземної сторони про розгляд справи, у якій вона виступає учасником провадження (врученню судового доручення) необхідно застосовувати положення Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах (дата прийняття: 22.01.1993р., дата приєднання Україною: 10.11.1994р. (із заявами та застереженнями), дата набуття чинності для України: 14.04.1995 р., далі по тексту - Конвенція) разом із Протоколом до неї від 28.03.1997р. (дата підписання для України - 28.03.1997 та дата набуття чинності для України - 17.09.1999). Дана конвенція застосовується у відносинах України з Республікою Білорусь, Азербайджанською Республікою, Республікою Узбекистан, Російською Федерацією, Республікою Казахстан, Республікою Таджикистан, Республікою Вірменія, Киргизькою Республікою, Республікою Молдова, Грузією і Туркменістаном.

Суд апеляційної інстанції приймає доводи позивача про те, що Грузія на даний момент не є членом СНД, разом з цим, участь ратифікувавших вказану конвенцію країн та виконання країнами - учасниками її положень, не залежать від виходу суб'єкта з членства з СНД.

Статтею 1 Конвенції про правову допомогу і правові відносини у цивільних, сімейних і кримінальних справах від 22.01.1993р. передбачено, що громадяни кожної з Договірних Сторін, а також особи, що проживають на її території, користуються на територіях всіх інших Договірних Сторін у відношенні своїх особистих і майнових прав таким же правовим захистом, як і власні громадяни цієї Договірної Сторони. Громадяни кожної з Договірних Сторін, а також інші особи, що проживають на її території, мають право вільно і безперешкодно звертатися до суду, прокуратури й інших установ других Договірних Сторін, до компетенції яких відносяться цивільні, сімейні і кримінальні справи (далі - установи юстиції), можуть виступати в них, подавати клопотання, пред'являти позови і здійснювати інші процесуальні дії на тих же умовах, що і громадяни цієї Договірної Сторони. Положення цієї Конвенції застосовуються також до юридичних осіб, створених відповідно до законодавства Договірних Сторін.

Правову допомогу в цивільних, сімейних та кримінальних справах відповідно до вказаної вище Конвенції здійснюють установи юстиції Договірної Сторони.

Частиною ІІ наведеної Конвенції передбачено, порядок надання правової допомоги договірними державами. Статті 5 встановлює, що при виконанні цієї Конвенції компетентні установи юстиції Договірних Сторін зносяться один з одним через свої центральні органи, якщо тільки цією Конвенцією не встановлений інший порядок зносин.

Порядок оформлення, вручення та виконання судових доручень регламентується ст.ст. 7-11 Конвенції. Слід зазначити, що при виконанні доручення про надання правової допомоги запитувана установа застосовує законодавство своєї країни. На прохання запитуючої установи вона може застосувати і процесуальні норми запитуючої Договірної Сторони, якщо тільки вони не суперечать законодавству запитуваної Договірної Сторони. Якщо запитувана установа не компетентна виконати доручення, вона пересилає його компетентній установі і повідомляє про це запитуючу установу. На прохання запитуючої установи запитувана установа своєчасно повідомляє їй і зацікавленим сторонам про час і місце виконання доручення, для того щоб вони могли бути присутніми при виконанні доручення відповідно до законодавства запитуваної Договірної Сторони.

Таким чином, іноземна договірна держава повинна вжити усіх необхідних заходів для належного та ефективного виконання судових доручень.

Згідно статті 10 Конвенції запитувана установа юстиції здійснює вручення документів відповідно до порядку, що діє в її державі, якщо документи, що вручаються, написані на її мові або російською мовою або забезпечені завіреним перекладом на ці мови. В іншому випадку вона передає документи одержувачеві, якщо він згодний добровільно їх прийняти.

Водночас, стаття 11 Конвенції встановлює, що вручення документів засвідчується підтвердженням, підписаним особою, якій вручений документ, і скріпленим офіційною печаткою запитуваної установи, із зазначенням дати вручення і підписом працівника установи, що вручає документ або виданий цією установою інший документ, у якому повинні бути зазначені спосіб, місце і час вручення.

В цій частині, суд апеляційної інстанції приймає, як обґрунтовані мотиви позивача про те, що, з урахуванням вищенаведених норм, переклад процесуальних документів слід здійснюватися на російську мову. Крім того, договір, який було укладено між відповідачем та ТОВ «Пейбокс» також укладено російською мовою, що також приймається, як обє'єктивний довод сторони судом апеляційної інстанції.

Крім того, Конвенцією про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах (дата прийняття: 15.11.1965 р., дата приєднання Україною: 19.10.2000р. (із заявами та застереженнями), дата набуття чинності для України: 01.12.2001 р., далі по тексту - Конвенція від 15.11.1965), учасниками якої є Україна та Грузія (з 28.05.2001), передбачено певний порядок вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах через визначені Державою Учасницею відповідні Центральні Органи з метою доведення до відома їх одержувачів у належний строк.

Відповідно до ст. 1 зазначеної Конвенції від 15.11.1965 застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Статтею 11 Конвенції від 15.11.1965 встановлено, що Конвенція не забороняє двом чи більше Договірним державам домовлятися про встановлення з метою вручення судових документів інших шляхів передачі ніж ті, які передбачені в попередніх статтях і зокрема безпосередніх зносин їх відповідними органами.

Особливості виконання Конвенції від 15.11.1965 визначені Інструкцією про порядок виконання міжнародних договорів з питань надання правової допомоги в цивільних справах щодо вручення документів, отримання доказів та визнання і виконання судових рішень, затвердженої наказом Міністерства юстиції України і Державної судової адміністрації України від 27.06.2008 N 1092/5/54 (далі - Інструкція).

З огляду на вимоги вказаних Конвенції та Інструкції щодо форми і мови судових доручень, суд дійшов висновку про необхідність зобов'язання позивача забезпечити здійснення перекладу відповідних судових документів та судових доручень на російську мову, з наданням нотаріально засвідчених перекладів суду апеляційної інстанції для їх подальшого скерування до відповідних органів юстиції.

При цьому, у випадку, передбаченому частиною другою статті 15 Конвенції від 15.11.1965, суд може прийняти рішення, якщо з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців.

Таким чином, для забезпечення повідомлення про розгляд справи ТОВ «Пеибокс» у встановленому порядку, Київський апеляційний господарський суд зобов'язує Фізичну особу-підприємця ОСОБА_4, як зацікавлену особу, надати Київському апеляційному господарському суду в строк до 10.04.2015 нотаріально засвідчені переклади, зокрема, даної ухвали та прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів на російську мову у трьох примірниках.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 ГПК України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Згідно із ч. 3 ст. 79 ГПК України господарський суд поновлює провадження у справі після усунення обставин, що зумовили його зупинення.

У зв'язку з вищезазначеним, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку про необхідність призначення дати судового засідання щодо розгляду апеляційної скарги на строк не менше шести місяців та зупинення апеляційного провадження відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 27, 65, 79, 93, 98, 99, 123, 125 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд, -

УХВАЛИВ:

1. Залучити до участі у справу в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача: Товариство з обмеженою відповідальністю «Пеибокс» (0194, Грузія, м. Тбілісі, вул. Кронштанта, 47) (далі - третя особа).

2. Розгляд справи № 910/20557/14 відкласти на 03.11.2015 року об 10-45 год. Засідання відбудеться в приміщенні Київського апеляційного господарського суду за адресою: м. Київ, вул. Шолуденка, 1, зал судових засідань № 7.

3. Зобов'язати позивача здійснити переклад даної ухвали суду, прохання про вручення за кордоном судових або позасудових документів, а також позовної заяви, рішення суду першої інстанції та апеляційної скарги на російську мову, нотаріально посвідчити вірність перекладу, та надати їх у трьох примірниках до загального відділу документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду в строк до 20.04.2015. Для отримання наведеного пакету документів, необхідних для перекладу, позивачу пропонується з'явитися до Київського апеляційного господарського суду (м. Київ, вул. Шолуденка, 1).

4. Запропонувати третій особі надати письмові пояснення щодо обставин, викладених в апеляційній скарзі (з доданням необхідної документації на підтвердження своїх доводів).

5. Довести до відома учасників апеляційного провадження, що неявка їх представників в засідання судової колегії не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги.

6. Апеляційне провадження у справі № 910/20557/14 зупинити.

7. Копію ухвали Київського апеляційного господарського суду надіслати учасникам апеляційного провадження.

Головуючий суддя О.М. Коротун

Судді О.М. Гаврилюк

А.Г. Майданевич