номер провадження справи 30/25/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015 Справа № 908/566/15-г

за позовом: Артемівського міжрайонного прокурора (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 45) в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 44)

до відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача: Комунальне підприємство «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Соборна, буд. 8)

про стягнення заборгованості в сумі 2573,35 грн., розірвання договору оренди та зобов'язання повернути предмет оренди;

Суддя Кагітіна Л.П.

За участю представників сторін та учасників процесу:

від прокуратури: прокурор Попович А.О., посвідчення №013454 від 03.12.2012 р.;

від позивача: не з'явився.

від відповідача: не з'явився.

від третьої особи: не з'явився.

Артемівський міжрайонний прокурор звернувся до господарського суду Запорізької області в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради, з позовом до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 про стягнення 2573,35 грн. заборгованості, в т.ч.: 2397,66 грн. грн. основного боргу по орендній платі, 154,00 грн. пені та 21,69 - 3% річних; розірвання договору оренди №104/14 від 21.02.2014 р. та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути комунальне майно - нежитлове приміщення для розміщення офісу, загальною площею 7,8 кв.м., що знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю становить 3803,00 грн., шляхом підписання акта прийому-передачі.

В обґрунтування своїх позовних вимог прокурор посилається на приписи ст. 193 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 611, 651, 785 Цивільного кодексу України та ст.ст. 9, 10, 18, 19, 26, 27 Закону України «Про оренду державного і комунального майна». При цьому вказує, що за період з 26 травня по 31 грудня 2014 року, включно, внаслідок неналежного виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань у останнього утворилася заборгованість по орендній платі в розмірі 2397,66 грн. За доводами прокурора, ФОП ОСОБА_1 допущено істотне порушення умов Договору у зв'язку із систематичною несплатою орендної плати за вказаний період, що є достатньою підставою для його розірвання у судовому порядку.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 29.01.2015 р. порушено провадження у справі № 908/566/15-г, присвоєно справі номер провадження № 30/25/15, розгляд якої призначено на 03.03.2015 р. Цією ж ухвалою до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, залучено Комунальне підприємство "Артемівська керуюча компанія житлово комунальних послуг". У сторін витребувані документи, які необхідні для всебічного та об'єктивного розгляду і вирішення справи по суті.

На підставі ст. 77 ГПК України, ухвалою суду від 03.03.2015 р. у зв'язку з неявкою представників сторін та неподанням витребуваних доказів розгляд справи відкладено на 19.03.2015 р.

За письмовим клопотанням присутнього у судовому засіданні прокурора розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

Присутній у судовому засіданні прокурор підтримав доводи позовної заяви та наданих суду додаткових пояснень.

23.02.2015 р. від Артемівської міжрайонної прокуратури надійшли додаткові пояснення та витребувані судом документи.

У судове засідання 19.03.2015 р. представники позивача, відповідача та третьої особи у судове засідання не з'явились.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвалу господарського суду від 29.01.2015 р. та від 03.03.2015 р. про відкладення судового засідання на 19.03.2015 р. було направлено судом на адреси сторін в строки, визначені ст. 87 ГПК України.

11.03.2015 р. господарським судом Запорізької області зроблено телефонограму з метою повідомлення відповідача (ФОП ОСОБА_1.) про час та місце розгляду заяви, проте, вказана телефонограма прийнята відповідачем не була, про що судом складений відповідний акт від 11.03.2015 р.

Також, у зв'язку з неможливістю здійснити повідомлення відповідачу про час та місце судового розгляду (учасник судового процесу знаходяться на території проведення АТО), ФОП ОСОБА_1 інформовано про дату, час та місце судового засідання шляхом розміщення на сторінці суду (у розділі «Новини та події суду») офіційного веб-порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет.

Третя особа у справі - Комунальне підприємство «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг», у письмовій заяві від 16.02.2015 р. та поясненнях від 25.02.2015 р. зазначає, що позов підтримує в повному обсязі та просить справу розглянути без участі її представника.

Також, до матеріалів справи долучено докази повідомлення (від 16.03.2015 р. №Н-1655-вих.15) міжрайонним прокурором позивача, відповідача та третю особу про час та дату слухання справи, що підтверджується копією повідомлення з відмітками про отримання позивача та третьої особи, а також платіжний документ Артемівського ЦПЗ ДД УДППЗ «Укрпошта» на підтвердження відправлення відповідачу вказаного повідомлення та копії ухвали про порушення справи.

Отже, судом здійснені можливі заходи повідомлення сторін про час та місце слухання справи.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 75 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що при неподанні відзиву на позовну заяву і витребуваних господарським судом матеріалів справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Згідно зі ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відкладення на підставі ст. 77 ГПК України розгляду справи у разі нез'явлення представника сторони за викликом господарського суду є правом, а не обов'язком суду, і використовується ним, якщо неявка представника сторони перешкоджає вирішенню спору в даному судовому засіданні.

В даному випадку суд вважає, що наявних у справі матеріалів достатньо для розгляду справи по суті.

Враховуючи обмеженість розгляду справи визначеними законом процесуальними строками та достатність матеріалів справи для розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за відсутності представників позивача, відповідача та третьої особи.

В судовому засіданні 19.03.2015 р. справу розглянуто за наявними матеріалами, прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення прокурора, суд

ВСТАНОВИВ:

21.02.2014 р. між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (Орендодавцем) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (Орендарем, відповідачем у справі) було укладено договір № 104/14 оренди майна комунальної власності територіальної громади м. Артемівська (надалі - Договір).

За умовами пункту 1.1 Договору Орендодавець зобов'язався передати, а Орендар прийняти в строкове та платне користування майно територіальної громади м. Артемівська (нежитлове приміщення, будівлю, споруду, окреме індивідуально визначене майно) надалі - Об'єкт оренди, на підставі наказу Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради від 14.01.2014 р. №7п для використання його з метою: торгівля квітами, загальною площею 7,8 кв.м., яке знаходиться на балансі Комунального підприємства «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване в АДРЕСА_2.

Зазначене нерухоме майно 21.02.2014 р. передано Орендарю за актом прийому-передачі.

Пунктами 2.1 Договору визначено, що за користування об'єктом оренди Орендар сплачує орендну плату, розрахунок якої здійснюється на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду майна комунальної власності територіальної громади м. Артемівська, затвердженої рішенням Артемівської міської ради №6/33-581 від 26.12.2012р. і складає 219,62 грн. в місяць без урахування ПДВ.

Згідно з п. 2.2 Договору орендна плата встановлюється у грошовій формі та перераховується орендарем на поточний рахунок балансоутримувача об'єкта оренди - Комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг", до 25 числа поточного місяця.

За умовами п. 4.2.4. Договору, орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі вносити орендну плату, згідно з умовами даного Договору.

Пунктом 7.2 Договору передбачено, що за несвоєчасне або не в повному обсязі внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня, за кожний день прострочення (включаючи день оплати).

Договір укладено з 21.02.2014 р. по 20.01.2017 р., строком на 2 роки 11 місяців (п. 6.1 Договору).

За змістом позовної заяви, в порушення приписів закону та умов вищевказаного Договору оренди, відповідач несвоєчасно сплачував орендну плату, внаслідок чого у останнього утворилася заборгованість з орендної плати в розмірі 2397,66 грн. за період з травня 2014 року по грудень 2014 року, включно. За твердженням прокурора, зазначене є достатньою підставою для розірвання договору та повернення майна.

Позовні вимоги про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 2573,35 грн. заборгованості, в т.ч.: 2397,66 грн. грн. основного боргу по орендній платі, 154,00 грн. пені та 21,69 - 3% річних; розірвання договору оренди №104/14 від 21.02.2014 р. та зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення для розміщення офісу, загальною площею 7,8 кв.м., що знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартість якого становить 3 803,00 грн., шляхом підписання акта прийому-передачі, є предметом судового розгляду у даній справі.

Дослідивши та проаналізувавши матеріали та фактичні обставини справи, оцінивши надані письмові докази у їх сукупності, вислухавши прокурора, суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню виходячи з наступного.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури покладено представництво інтересів держави в судових органах.

Прокурор або його заступник самостійно визначає і обґрунтовує в позовній заяві в чому полягає порушення інтересів держави чи в чому існує загроза інтересам держави. Прокуратура набула права визначати наявність інтересів держави у конкретних спірних правовідносинах, які підлягають захисту та вирішенню у судовому порядку.

Статтею 20 Закону України «Про прокуратуру» передбачено, що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів, прокурор має право звертатись до суду з заявою про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб. Згідно приписів ст. 36-1 Закону України «Про прокуратуру» підставою для представництва інтересів держави в суді є наявність порушень або загроза порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою.

Згідно ст. 2 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд порушує справи за позовними заявами прокурорів та їх заступників, які звертаються до господарського суду в інтересах держави. У позовній заяві прокурор самостійно визначає, в чому полягає порушення інтересів держави та обґрунтовує необхідність її захисту, а також вказує орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах.

Відповідно до пункту 2 резолютивної частини Рішення Конституційного Суду України від 08.04.1999р. № 3-рп/99, щодо офіційного тлумачення положень вищевказаної статті 2, під поняттям «орган, уповноважений державою здійснювати відповідні функції у спірних відносинах», потрібно розуміти орган державної влади чи орган місцевого самоврядування, якому законом надано повноваження органу виконавчої влади.

Відповідно до ст. 60 Закону України «Про місцеве самоврядування» органи місцевого самоврядування від імені та в інтересах територіальних громад відповідно до закону здійснюють правомочності щодо володіння, користування та розпорядження об'єктами права комунальної власності.

Відповідно до ч. 3 ст. 5 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендодавцем цілісних майнових комплексів, нерухомого майна, яке перебуває у комунальній власності є орган місцевого самоврядування.

Згідно із ст. 10 Закону України «Про місцеве самоврядування», міські ради є органами місцевого самоврядування, що представляють відповідні територіальні громади та здійснюють від їх імені та в їх інтересах функції і повноваження місцевого самоврядування, визначені Конституцією України, цим та іншими законами. Артемівська міська рада представляє інтереси територіальної громади м. Артемівськ.

Викладене свідчить, що позов подано прокурором в межах наданих йому державою повноважень в інтересах уповноваженої державою здійснювати функції у спірних відносинах особи - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради.

Відповідно до ч. 1 ст. 759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Предметом оренди за договором №104/14 від 21.02.2014 р. є комунальне майно, тому правовідносини сторін щодо порядку користування ним регулюються приписами Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Згідно ч. 1 ст. 286 Господарського кодексу України, орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

Відповідно до умов статті 762 Цивільного кодексу України передбачено, що за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму... Плата за користування майном може вноситься за вибором сторін у грошовій або натуральній формі... Плата за користування майном вноситься щомісячно, якщо інше не встановлено договором ...

Відповідно до ч. 3 ст. 18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» встановлено, що орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За таких обставин, оскільки однією із кваліфікуючих ознак договору найму є його оплатний характер, за користування найманим майном з наймача обов'язково стягується орендна плата.

Орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності (ч. 1 ст. 19 Закону України «Про оренду державного та комунального майна»).

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як вбачається з матеріалів справи, зобов'язання за Договором позивачем виконано у повному обсязі, а саме, нежитлове приміщення передано відповідачу в оренду, що підтверджується відповідним актом прийому-передачі до Договору, копія якого міститься в матеріалах справи (арк. справи 20).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як зазначалось вище, пунктами 2.1., 2.2. Договору оренди визначено, що орендна плата перераховується Орендарем самостійно на рахунок Комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг", щомісячно не пізніше 25 числа поточного місяця.

Судом встановлено, що відповідач у період з травня 2014 р. по грудень 2014 р., включно, не виконував свої зобов'язання за Договором оренди в частині внесення орендних платежів, в зв'язку з чим у ФОП ОСОБА_1 на день звернення прокурора до суду з даним позовом виникла заборгованість по орендній платі в розмірі 2397,66 грн.

З урахуванням встановленого, суд дійшов висновку, що позовні вимоги про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати в розмірі 2397,66 грн. є обґрунтованими, підтверджені доданими розрахунками та підлягають задоволенню. При цьому, відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо сплати орендних платежів в узгоджених розмірах та у визначені договором строки.

Крім того, прокурор просить стягнути з відповідача суму 154,00 грн. пені за несвоєчасне виконання зобов'язань за договором, яка згідно наданого розрахунку нарахована починаючи з 26.05.2014 р. по 31.12.2014 р. та 3 %

Крім того, в зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по сплаті орендних платежів, прокурором заявлено вимоги про стягнення з відповідача 154,00 грн. пені та 21,69 грн. - 3% річних.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтями 611, 625 ЦК України.

Частиною другою статті 625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Відповідно до положень ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Згідно із ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України передбачено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно зі ст. 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (далі - Закон) платники коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню у розмірі, що встановлюється за згодою сторін. При цьому, статтею 3 Закону встановлено, що розмір пені не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

В свою чергу, п. 6 ст. 232 ГК України встановлено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Як вже зазначалося вище, п. 7.2. Договору передбачено, що за несвоєчасне або не в повному обсязі внесення орендної плати Орендар сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачуэться пеня, за кожний день прострочки.

Перевіривши за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи "Законодавство" наданий прокурором розрахунок пені та 3% річних (за період з 26.05.2014 р. по 31.12.2014 р.), приймаючи до уваги строк виникнення зобов'язань по оплаті орендних платежів окремо за кожним місяцем), суд дійшов до висновку, що вони складені відповідно до вимог чинного законодавства, вимоги про стягнення пені та 3% річних в межах заявлених вимог є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Умовами п. 6.6. Договору передбачено, що договір оренди може бути розірвано на погодженням сторін. На вимогу однієї з сторін договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбаченими законодавчими актами України.

Згідно вимог ст.ст.525, 526 Цивільного кодексу України, ст.193 Господарського кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від зобов'язання не допускається.

Зобов'язанням у свою чергу є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ст.509 Цивільного кодексу України).

Стаття 174 Господарського кодексу України передбачає, що господарські зобов`язання можуть виникати з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

У відповідності до ч. 1 ст.759 Цивільного кодексу України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема: припинення зобов'язання внаслідок односторонньої відмови від зобов'язання, якщо це встановлено договором або законом, або розірвання договору.

Статтею 26 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» передбачено, що договір оренди може бути достроково розірвано за рішенням суду у разі невиконання сторонами договірних зобов'язань.

У відповідності до ч. 2 ст. 651 Цивільного кодексу України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Із змісту цієї норми слідує, що визначення істотності порушення є оціночним поняттям, яке повинно вирішуватися з урахуванням усіх обставин конкретної справи.

Згідно ст. 10 Закону України «Про оренду державного та комунального майна», орендна плата, з урахуванням її індексації, віднесена до істотних умов договору оренди.

Виходячи з ч.3 ст.18 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

Істотне порушення орендарем (наймачем) такої умови договору оренди державного (комунального) майна, як внесення орендної плати є достатньою правовою підставою для дострокового розірвання договору оренди в судовому порядку та повернення орендованого майна орендодавцю (наймодавцю).

За таких обставин, беручи до уваги, що відповідач не надав суду доказів належного виконання зобов'язань за договором оренди стосовно здійснення повної та своєчасної оплати за майно, що орендується, позовні вимоги в частині розірвання договору оренди №104/14 від 21.02.2014 р., укладеного між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1, підлягають задоволенню.

В свою чергу, ч.1 ст. 782 Цивільного кодексу України передбачає, що наймодавець має право відмовитися від договору найму і вимагати повернення речі, якщо наймач не вносить плату за користування річчю протягом трьох місяців підряд.

Виходячи з ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» обов'язок орендаря повернути орендодавцеві об`єкт оренди на умовах, зазначених в договорі, є правовим наслідком розірвання договору оренди.

Пунктом 3.4 Договору оренди передбачено, що в останній день строку оренди, або в день дострокового розірвання договору, Орендар повинен повернути Балансоутримувачу Об'єкт оренди в справному технічному стані, який вважається поверненим з моменту підписання акта приймання-передачі.

Матеріалами справи, підтверджується, що орендоване за договором приміщення на даний час знаходиться у користуванні ФОП ОСОБА_1, відповідний акт прийому-передачі не складався і приміщення Балансоутримувачу не поверталося.

З огляду на вищевикладене, позовна вимога про зобов'язання ФОП ОСОБА_1 повернути нежитлове приміщення для розміщення офісу, загальною площею 7,8 кв.м., що знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартість якого становить 3 803,00 грн. на користь Комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг", шляхом підписання акта прийому-передачі, підлягає задоволенню.

Враховуючи викладене, суд констатує наявність підстав для задоволення позовних вимог, які є обґрунтованими, а тому підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на відповідача, оскільки спір доведено до суду з його вини.

Згідно п. 2.2.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", судовий збір з позовної заяви про визнання права власності на майно, витребування або повернення майна (в тому числі в зв'язку з вимогами, заснованими на приписах частини п'ятої статті 216, статті 1212 Цивільного кодексу України тощо) визначається з урахуванням вартості спірного майна, тобто як зі спору майнового характеру.

Пунктом 2 ч. 2 ст. 4 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру встановлено ставку судового збору у розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (1827 грн.) та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат (73080 грн.) та за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру встановлено ставку судового збору в 1 розмірі мінімальної заробітної плати (1218 грн.).

Відповідно до п. 1.2. Договору вартість спірного майна становить 3803,00 грн. Крім того, позивачем було заявлено позовні вимоги майнового характеру про стягнення 2573,35грн.

Таким чином, загальна сума позовних вимог майнового характеру становить 6376,35грн., тому судовий збір за вказані вище майнові вимоги складає 1827,00 грн. (мінімальний розмір).

Вимога позивача про дострокове розірвання договору оренди є немайновою вимогою, тому судовий збір за дану вимогу становить 1218,00 грн.

На підставі вищевикладеного, вбачається, що загальна сума судового збору за даним позовом становить 3045,00 грн., яка стягується на користь Державного бюджету.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 45, 22, 33, 34, 44, 49, ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги Артемівського міжрайонного прокурора в інтересах держави в особі органу, уповноваженого державою здійснювати відповідні функції у спірних правовідносинах - Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради 84500, Донецька обл., м. Артемівськ, вул. Артема, буд. 44, ) на розрахунковий рахунок балансоутримувача - Комунального підприємства "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" (84500, Донецька обл., м.Артемівськ, вул. Соборна, буд. 8, , р/р 6650 в Донецькому РУ «ПриватБанк», МФО 335496) 2397 (дві тисячі триста дев'яносто сім) грн. 66 коп. основного боргу по орендній платі, 154 (сто п'ятдесят чотири) грн. 00 коп. пені та 21 (двадцять одна) грн. 69 коп. - 3% річних.

Розірвати договір оренди нежитлового приміщення № 104/14 від 21.02.2014 р., укладений між Управлінням муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 44, ) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1).

Зобов'язати Фізичну особу-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1) повернути нежитлове приміщення для розміщення офісу, загальною площею 7,8 кв.м., що знаходиться на балансі КП «Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг» та розташоване за адресою: АДРЕСА_2, вартістю 3 803,00 грн. на користь Управління муніципального розвитку Артемівської міської ради (84500, Донецька область, м.Артемівськ, вул. Артема, буд. 44, ) за участю Комунальне підприємство "Артемівська керуюча компанія житлово-комунальних послуг" (84500, Донецька область, м. Артемівськ, вул. Соборна, буд. 8, код ЄДРПОУ 335496) шляхом підписання акта прийому-передачі.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1, ІПН НОМЕР_1, розрахункові рахунки в установах банку не відомі) на користь державного бюджету України (одержувач: УДКСУ у м. Запоріжжі (Орджонікідзевський район), 22030001; банк одержувача: ГУДКСУ у Запорізькій області; МФО 813015; ; р/р № 3007) суму 3045 (три тисячі сорок п'ять) грн. 00 коп. судового збору.

Суддя Л.П. Кагітіна

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання. Рішення оформлене у повному обсязі та підписане згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 24.03.2015 р.