КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"17" березня 2015 р. Справа№ 910/12084/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Тищенко О.В.

суддів: Іоннікової І.А.

Тарасенко К.В.

при секретарі Філімонова І.Є.

розглянувши матеріали апеляційної скарги Малого приватного підприємства "Промінь"

на рішення господарського суду міста Києва від 04.11.2014р.

у справі № 910/12084/14 (головуючий суддя Гулевець О.В., судді: Бондаренко Г.П., Пригунова А.Б.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр"

до Малого приватного підприємства "Промінь"

про стягнення 14 786,94 грн.

СУТЬ СПОРУ ТА СКАРГИ:

На розгляд Господарського суду м. Києва передані позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" до Малого приватного підприємства "Промінь" про стягнення 20368,48 грн. заборгованості за спожиті житлово-комунальні послуги.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань щодо оплати отриманих комунальних послуг.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 04.11.2014 року позов задоволено частково.

Стягнути з Малого приватного підприємства "Промінь" (04116, м. Київ, вул. Коперника, будинок 7, квартира 4, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Перший український експертний центр" (04060, м. Київ, вул. Берлинського, будинок 15, ) заборгованість у розмірі 12068 (дванадцять тисяч шістдесят вісім) грн. 00 коп., витрати по сплаті судового збору у розмірі 1491 (одну тисячу чотириста дев'яносто одну) грн. 06 коп.

В іншій частині позовних вимог відмовити.

Вищезазначене рішення місцевого господарського суду обґрунтовано тим, що відсутність між учасниками процесу договірних стосунків у сфері комунально-житлових послуг не звільняє відповідача від обов'язку оплати коштів за отримані комунальні послуги.

Не погоджуючись з вказаним рішенням суду, відповідач звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду першої інстанції та прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог повністю.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що рішення Господарського суду м. Києва прийняте з порушенням норм матеріального та процесуального права, з недоведеністю обставин, що мають значення для справи, з невідповідністю висновків, викладених у рішенні обставинам справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.11.2014 року апеляційну скаргу прийнято до провадження. Розгляд справи призначено до розгляду.

В судове засідання 22.12.2014 року представники сторін з'явилися. У судовому засіданні 22.12.14р. оголошено перерву до 17.01.15р.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду №09/52/80/15 від 27.01.14р., у зв'язку із перебуванням головуючого судді Сухового В.Г. на лікарняному призначено повторний автоматичний розподіл справ, відповідно до якого справу №910/12084/14 передано судді Тищенко О.В.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями визначено склад суду для розгляду справи №910/12084/14, головуючий суддя Тищенко О.В.. судді Іоннікова І.А., Тарасенко К.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 28.01.2015 року було прийнято апеляційну скаргу до провадження у зазначеному вище складі суду та призначено справу до розгляду на 17.03.2015 року.

Апелянт в судовому засіданні апеляційної інстанції вимоги апеляційної скарги підтримав, просив апеляційну скаргу задовольнити, рішення Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 р. у справі № 910/12084/14 скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову відмовити.

Представник позивача в судовому засіданні апеляційної інстанції заперечував проти доводів скаржника, викладених в апеляційній скарзі, просив суд відмовити в задоволенні скарги та залишити без змін оскаржуване рішення Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 р. у справі № 910/12084/14.

Відповідно до статті 101 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу, також апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення господарського суду у повному обсязі.

Дослідивши доводи апеляційної скарги, наявні матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши правильність застосування господарським судом при прийнятті оскарженого рішення норм матеріального та процесуального права, Київський апеляційний господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Як вірно встановлено судом першої інстанції житловий будинок по вул. Коперника, 11 у м. Києві, було передано з 01.10.2012р. на баланс та обслуговування TOB "Перший український експертний центр" згідно рішення ПAT ХК "Київміськбуд" від 15.08.2012 року № 29.

TOB "Перший український експертний центр" 01.10.2012 р. прийняло вказаний житловий будинок на баланс та подальшу експлуатацію, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.10.2012 р.

TOB "Перший український експертний центр" має право здійснювати функції з утримання житлового фонду та наданню житлово-комунальних послуг, що підтверджується Довідкою ЄДРПОУ серія АА №1011643.

Власником квартири №3 по вул. Коперніка, 11 у м. Києві є Мале приватне підприємство "Промінь", що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.04.2013р. №2051253 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, копії яких наявні в матеріалах справи.

Позивач мотивуючи позовні вимоги вказує, що Мале приватне підприємство "Промінь" (відповідач) фактично є споживачем комунальних послуг, які надає TOB "Перший український експертний центр" (позивач), проте, спожиті ним послуги не сплачує.

З метою підтвердження надання комунальних послуг у житловому будинку по вул. Коперника, 11 у м. Києві, позивачем було укладено наступні договори:

Договір № 2614 на вивезення твердих побутових відходів від 01.10.2012р., укладений з Дочірнім підприємством "Фірма Альфатер Київ" (згідно пояснень позивача ДП "Фірма Альфатер Київ" здійснювала вивезення твердих побутових відходів до 31.12.2013 року). Факт надання послуг за Договором № 2614 на вивезення твердих побутових відходів від 01.10.2012р. підтверджується Актами виконаних робіт №06170 від 30.04.2013р., №07866 від 31.05.2013р., №11059 від 31.07.2013р., №12682 від 31.08.2013р., №14464 від 30.09.2013р., №16144 від 31.10.2013р., №17833 від 30.11.2013р., №01428 від 31.01.2014р.;

Договір № 2/1848-К-2 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012р., укладений з Товариством з обмеженою відповідальністю "Фірма "Володар-Роз" (згідно пояснень позивача TOB "Фірма "Володар-Роз" здійснювала вивезення твердих побутових відходів з 01.01.2014 року). Факт надання послуг за Договором № 2/1848-К-2 на вивезення та знешкодження (захоронення) твердих побутових відходів (ТПВ) від 01.10.2012р. підтверджується Актами надання послуг №1339 від 28.02.2014р., №1733 від 31.03.2014р., №2672 від 30.04.2014р., №8842 від 31.05.2014р., № 2711 від 30.06.2014р., №10055 від 31.07.2014р.;

Договір № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012р. укладений з Малим приватним підприємством "Перун". Надання позивачем послуг за Договором № 47 на комплекс робіт з технічного обслуговування ліфтів від 01.10.2012р. та обґрунтованість розрахунку за вказані послуги підтверджується наявними в матеріалах справи Актами здачі-прийняття робіт (надання послуг) з квітня 2013р. по липень 2014р.;

Підрядний договір № 16-08-2013то від 01.08.2013р., укладений з Приватним підприємством "Виробничо-конструкторська фірма "Промінь". Заборгованість відповідача за послуги надані позивачем за Підрядним договором №16-08-2013то на технічне обслуговування та ремонт диспетчерських систем від 01.08.2013р. підтверджується за період з серпня 2013 р. по липень 2014 р. (заборгованість за серпень 2014р. не включена до розрахунку), а саме: Актами здачі-приймання робіт (надання послуг) №110 від 29.08.2013р., №13 від 30.09.2013р., №147 від 31.10.2013р., №160 від 29.11.2013р., №163 від 20.12.2013р., №2 від 24.01.2014р., №20 від 24.02.2014р., №33 від 21.03.2014р., №51 від 24.04.2014р., №62 від 22.05.2014р., №84 від 23.06.2014р., №100 від 21.07.2014р., у зв'язку з чим, розмір заборгованості відповідача за вказані послуги за перерахунком суду становить 343,14 грн.;

Договір № 09-19 від 01.04.2014р., укладений з Комунальним підприємством "Профдезінфекція". Надання послуг за вказаним Договором підтверджується Актами виконаних робіт від 30.04.2014р., 31.05.2014р., Актом здачі-приймання робіт (послуг) №6511 за червень, Актами виконаних робіт від 28.07.2014р., від 28.08.2014р. Оскільки, матеріалами справи підтверджується факт надання послуг з дератизації лише з квітня 2014 року, то відповідно розмір заборгованості відповідача за вказані послуги становить 2,68 грн.;

Договір № 3400461 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.2012р., укладений з Публічним акціонерним товариством "Київенерго". Факт споживання відповідачем теплової енергії, що надавалась позивачем на підставі Договору №340461 на постачання теплової енергії у гарячій воді від 01.10.2012р., укладеним з Публічним акціонерним товариством "Київенерго" підтверджується наявними в матеріалах справи обліковими картками (табуляграмами) за Договором №340461, наданими позивачем та Публічним акціонерним товариством "Київенерго".;

Договір №107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 року. Надання позивачем послуг відповідачу за Договором №107-О на технічне обслуговування пожежних систем від 15.11.2012 року підтверджується первинними документами за період з травня 2013р. по липень 2014р. включно (заборгованість за серпень 2014р. не включена до розрахунку), а саме: Актами приймання-надання послуг від 21.05.2013р., 26.06.2013р., 25.07.2013р., 21.08.2013р., 24.09.2013р., 21.10.2013р., 26.11.2013р., 23.12.2013р., 22.01.2014р., 24.02.2014р., 24.03.2014р., 22.04.2014р., 22.05.2014р., 23.06.2014р., 22.07.2014р., у зв'язку з чим, розмір заборгованості відповідача за перерахунком суду становить 981,65 грн.

Також, позивач вказує, що працівники TOB "Перший український експертний центр" (інженер, електрик, монтажник сантехнічних систем, двірник та інші) з 01.10.2012 року здійснювали утримання будинку та прибудинкової території житлового будиноку по вул. Коперніка, 11 у м. Києві.

Позивач надіслав відповідачу претензію про оплату заборгованості №487 від 18.02.2014 р., проте відповідач у листом (вх. №722 від 28.03.2014 року) відмовився від оплати заборгованості.

Також, 13.05.2014 року позивачем було направлено лист-пропозицію від 12.05.2014р. №1367 про укладення типових договорів на надання житлово-комунальних послуг, що затверджені постановами Кабінету міністрів України №539 від 20.05.2009 р. та №630 від 21.07.2005 р., додавши примірники вказаних договорів, що підтверджується списком згрупованих поштових відправлень та фіскальним чеком від 13.05.2014р. №8809. Проте, відповідач відповіді на вказаний лист не надав, договору на надання житлово-комунальних послуг з позивачем не уклав.

Позивач обґрунтовує свої позовні вимоги тим, що у період з квітня 2013 року по липень 2014 року відповідач являється власником квартири № 3 по вул. Коперніка, 11 у м. Києві та отримував комунальні та експлуатаційні послуги на підставі централізованого опалення, водопостачання, водовідведення та обслуговування, проте не виконував свої зобов'язання щодо оплати відповідних комунальних платежів.

Оцінюючи докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на їх безпосередньому, всебічному, повному і об'єктивному дослідженні в судових засіданнях з урахуванням всіх обставин справи в їх сукупності, та враховуючи їх взаємний зв'язок, Київський апеляційний господарський суд дійшов висновку, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, а рішення суду першої інстанції прийнято з дотриманням норм матеріального і процесуального права, є законним і обґрунтованим з наступних підстав.

В силу ч.ч. 1 - 2 ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є: договори та інші правочини; створення літературних, художніх творів, винаходів та інших результатів інтелектуальної, творчої діяльності: завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі; інші юридичні факти; цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Згідно зі ст. 13 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" залежно від функціонального призначення житлово-комунальні послуги поділяються на: 1) комунальні послуги (централізоване постачання холодної та гарячої води, водовідведення, газо- та електропостачання, централізоване опалення, а також вивезення побутових відходів тощо); 2) послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій; 3) послуги з управління будинком, спорудою або групою будинків; 4) послуги з ремонту приміщень, будинків, споруд.

Відповідно до п. 3 ст. 16 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" комунальні послуги надаються споживачу безперебійно, за винятком часу перерв. Відповідно до п. 3 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач зобов'язаний оплачувати житлово-комунальні послуги у строки, встановлені договором або законом.

Отже у відповідності до наведених нормам законодавства споживачі зобов'язані оплатити житлово-комунальні послуги, якщо вони фактично користувалися ними. Відсутність договору на надання житлово-комунальних послуг сама по собі не може бути підставою для звільнення споживача від оплати послуг у повному обсязі. (Аналогічну правову позицію було висловлено в постановах Вищого господарського суду України справа № 5020-5/370 від 15.10.2009 р. та справа № 5011-31/17255-2012 від 15.05.2014 р.)

Разом з тим, у відповідності до ч. 2 ст. 3, ст. 19 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" суб'єктами цього Закону є органи виконавчої влади, місцевого самоврядування, виробники, виконавці та споживачі житлово-комунальних послуг, а також власники приміщень або будинків та балансоутримувачі, які залежно від цивільно-правових угод можуть бути споживачем, виконавцем або виробником послуг.

За змістом ст. 1 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" балансоутримувач будинку, споруди, житлового комплексу або комплексу будинків і споруд - власник або юридична особа, яка за договором з власником утримує на балансі відповідне майно, а також веде бухгалтерську, статистичну та іншу передбачену законодавством звітність, здійснює розрахунки коштів, необхідних для своєчасного проведення капітального і поточного ремонтів та утримання, а також забезпечує управління цим майном і несе відповідальність за його експлуатацію згідно з законом;

виконавець - суб'єкт господарювання, предметом діяльності якого є надання житлово-комунальної послуги споживачу відповідно до умов договору;

виробник - суб'єкт господарювання, який виробляє або створює житлово-комунальні послуги;

споживач - фізична чи юридична особа, яка отримує або має намір отримати житлово-комунальну послугу.

Як вірно було встановлено місцевим господарським судом, відповідачем як власником квартири № 3 по вул. Коперніка, 11 у м. Києві, що підтверджується Свідоцтвом про право власності на нерухоме майно від 05.04.2013р. №2051253 та Витягом з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, споживались комунальні послуги у період з 05.04.2013р. по 01.07.2014р., у зв'язку з несвоєчасною оплатою яких у останнього утворилася заборгованість у розмірі 14786,94 грн., з яких: послуги з опалення - 4391,80 грн., послуги з утримання будинку та прибудинкової території - 10395,14 грн., що в свою чергу є підставою для виникнення у відповідача обов'язку відшкодовувати відповідні витрати позивача.

Будь-яких заяв про відмову від користування житлово-комунальними послугами, скарг щодо обсягу та якості наданих послуг відповідач не заявляв. Також відповідачем не було надано жодних доказів, що ним як власником квартири, щодо якої існує заборгованість, було укладено прямі договори безпосередньо з підприємствами, організаціями, які надають ці послуги (АЕК "Київенерго", ВАТ "АК "Київводоканал" тощо).

Отже з урахування вищенаведеного суд першої інстанцій дійшов вірного висновку про те, що відповідач не маючи з позивачем належним чином укладених договірних відносин у сфері комунальних послуг не звільняється автоматично від виконання позадоговірного обов'язку щодо сплати заборгованості за фактичне споживання комунальних послуг у якості споживача, доводи апелянта викладені в апеляційній скарзі з цього приводу на думку колегії суддів є безпідставними.

Статтею 181 Господарського кодексу України передбачено, що в разі, якщо сторони не досягли згоди з усіх істотних умов господарського договору і такий договір вважається неукладеним, а одна із сторін здійснила фактичні дії щодо його виконання - правові наслідки таких дій визначаються нормами Цивільного кодексу України. Оскільки відповідач, як він вважає, безпідставно (за відсутності договору з позивачем) отримав житлово-комунальні послуги, а повернути їх неможливо, то за аналогією застосування частини 2 статті 1213 Цивільного кодексу України відповідно до частини 1 статті 8 Цивільного кодексу України, він зобов'язаний відшкодувати вартість отриманих послуг, що і є предметом позовної заяви.

Колегія суддів вважає безпідставними посилання відповідача на ту обставину, що оскільки він не проживає в квартирі №3 по вул. Коперніка, 11 у м. Києві то відповідно й не споживає теплову енергію та інші житлово-комунальні послуги,

Так відповідно до пп. 6 п. 1 ст. 20 Закону України "Про житлово-комунальні послуги" споживач має право на несплату вартості житлово-комунальних послуг за період тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї при відповідному документальному оформленні, а також за період фактичної відсутності житлово-комунальних послуг, визначених договором, у порядку, встановленому Кабінетом Міністрів України.

Згідно з пунктом 29 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 630 від 21.07.2005р. (надалі - Правила) передбачено право споживача на зменшення розміру плати у разі: тимчасової відсутності споживача та/або членів його сім'ї на підставі письмової заяви споживача та офіційного документа, що підтверджує його/їх відсутність (довідка з місця тимчасового проживання, роботи, лікування, навчання, проходження військової служби, відбування покарання).

Однак як вірно було зазначено судом першої інстанції, матеріали справи не місять та відповідачем не надано суду доказів звернення відповідача до позивача або виконавця послуг з відповідною заявою та необхідними документами, які підтверджують тимчасову відсутність споживача у квартирі №3 по вул. Коперніка, 11 у м. Києві в спірний період.

Водночас, зменшення розміру плати за послуги з утримання будинків і споруд та прибудинкових територій, в разі відсутності споживача, чинним законодавством не передбачено.

Окрім того, у відповідності до Порядку відключення окремих житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води при відмові споживачів від централізованого теплопостачання, затверджених Наказом Міністерства будівництва, архітектури та житлово-комунального господарства від 22.11.2005р. № 4, відключення житлових будинків від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води здійснюється в визначеному законодавством порядку та фіксується актом про відключення будинку від мереж ЦО і ГВП. Разом з тим, належних доказів, які підтверджували факт відключення квартири №3 по вул. Коперника, 11 у м. Києві від мереж централізованого опалення та постачання гарячої води відповідачем, також не надано.

Враховуючи вищевикладене, доводи відповідача про те, що ним не споживаються житлово-комунальні послуги визнаються судом необґрунтованими та не підтвердженими належними доказами.

З огляду на зазначені положення господарського законодавства колегія суддів вважає ґрунтовним висновок місцевого господарського суду про наявність усіх правових підстав для задоволення позовних вимог в частині стягнення заборгованості у загальному розмірі 12068,00 грн.

Згідно постанови Пленуму Верховного суду України від 18.12.2009 року № 14 «Про судове рішення у цивільній справі», рішення є законним тоді, коли суд, виконавши всі вимоги цивільного судочинства, вирішив справу згідно з нормами матеріального права, що підлягають застосуванню до даних правовідносин, а також правильно витлумачив ці норми. Обґрунтованим визнається рішення, ухвалене на основі повно і всебічно з'ясованих обставин, на які сторони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень, підтверджених доказами, які були досліджені в судовому засіданні і які відповідають вимогам закону про їх належність та допустимість, або обставин, що не підлягають доказуванню, а також якщо рішення містить вичерпні висновки суду, що відповідають встановленим на підставі достовірних доказів обставинам, які мають значення для вирішення справи.

Колегія суддів вважає, що в рішенні суду повністю відображені обставини, що мають значення для даної справи, висновки суду про встановлені обставини і правові наслідки є вичерпними, відповідають дійсності і підтверджуються достовірними доказами, дослідженими у судовому засіданні, отже рішення відповідає вимогам чинного законодавства України, ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, підстав для його скасування не вбачається.

Зважаючи на відмову в задоволенні апеляційної скарги, відповідно до вимог ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір за розгляд апеляційної скарги покладається на відповідача (апелянта).

Керуючись ст.ст. 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Малого приватного підприємства "Промінь" залишити без задоволення, рішення Господарського суду м. Києва від 04.11.2014 року по справі № 910/12084/14 залишити без змін.

Матеріали справи № 910/12084/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя О.В. Тищенко

Судді І.А. Іоннікова

К.В. Тарасенко