ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

23.03.2015 Справа № 20/96пд

Суддя Господарського суду Запорізької області Смірнов О.Г., розглянувши заяву Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.06.07 р.

у справі № 20/96пд

за позовом: Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі", м. Київ

за участю Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції, м. Маріуполь

про розірвання договору оренди та повернення державного майна

за участю представників:

від стягувача - Панкратова А.С., довіреність № 73 від 22.12.14 р.

від боржника - не з'явився

від Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Стягувач у справі - Регіональне відділення Фонду державного майна України по Донецькій області звернулося до Господарського суду Запорізької області із заявою в порядку ст. 121 ГПК України, в якій просить суд змінити спосіб та порядок виконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд за позовом Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" про розірвання договору оренди та повернення державного майна за договором оренди шляхом зобов'язання ТОВ "Трансмарі" повернути на користь балансоутримувача ДП "Маріупольський морський торгівельний порт", визначеного наказом Міністерства інфраструктури України № 97 від 20.02.13 р. орендованого майна - цілісного майнового комплексу "Автогосподарство", розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 125, за актом приймання-передачі.

Разом із вказаною заявою від стягувача також надійшла заява в порядку ст. 38 ГПК України, в якій останній просить Господарський суд м. Києва витребувати у арбітражного керуючого Микитьона Віктора Васильовича (м. Київ, а/с 289-В, 01001), Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" (вул. Закревського, 47, м. Київ, 02222, код 30735894) належним чином засвідчені копії всіх документів, необхідних для повного та всебічного розгляду справи № 20/96пд.

Відповідно до статті 38 ГПК України сторона або прокурор у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів. У клопотанні повинно бути зазначено:

1) який доказ витребовується;

2) обставини, що перешкоджають його наданню;

3) підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація;

4) обставини, які може підтвердити цей доказ.

Втім, при поданні клопотання в порядку ст. 38 ГПК України, Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, не зазначено який саме доказ необхідно витребувати, обставини, які може підтвердити цей доказ, а тому підстави для задоволення вказаного клопотання відсутні.

Представники боржника та Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції в судове засідання не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили, письмові пояснення щодо заяви про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд не надали.

23.03.2015 року на електронну адресу суду від стягувача - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області надійшли пояснення згідно ст. 22 ГПК України, в яких останній зазначає, що рішенням господарського суду Донецької області у справі № 20/96пд від 18.06.07 р. були задоволені вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області до ТОВ "Трансмарі" про розірвання договору оренди та повернення державного майна - цілісного майнового комплексу «Автогосподарство», розташованого за адресою: м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 125, до державної власності. В подальшому постановою Вищого господарського суду України від 27.02.08 р. було змінено постанову Донецького апеляційного господарського суду у вказаній справі в частині залишення без розгляду позовної вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області про зобов'язання ТОВ "Трансмарі" повернути майно, орендоване за договором оренди № 1039/2003 від 09.04.2003 року, та позов в цій частині задоволено. При цьому вказує, що ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.14 р. у справі № 20/96пд за наслідками розгляду заяви Приморського відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції був роз'яснений порядок виконання постанови Вищого господарського суду України від 27.02.08 р., а саме, що рішенням господарського суду Донецької області від 18.06.2007 року зобов'язано повернути до державної власності орендоване майно за договором оренди № 1039/2003 від 09.04.2003 року, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" на користь Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області, м. Донецьк. В подальшому вказує, що 16.12.2014 року на адресу Регіонального відділення Фонду державного майна по Донецькій області надійшов лист № 6/104 від 09.12.2014 року, за яким Приморський ВДВС Маріупольського МУЮ повідомив про винесення постанови про повернення виконавчого документа стягувачу згідно з п. 4 ч. 1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». Стягувач вказує, що рішення суду від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд в редакції ухвали господарського суду Донецької області від 19.06.2014 року виконати неможливо з огляду на те, що приписи чинного законодавства, умови договору оренди, та і як наслідок обставини судової справи № 20/96пд однозначно вказують на те, що особою, якій відповідач має повернути орендоване державне майно є саме - ДП «Маріупольський морський торгівельний порт», яке наказом Міністерства інфраструктури № 97 від 20.02.13 р. визначено балансоутримувачем спірного майна. Також зазначає, що процедура повернення орендованого державного майна з оренди детально регламентована приписами Порядку повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженого наказом Фонду державного майна України № 847 від 07.08.97 р. Так, згідно вказаного Порядку процедура повернення цілісних майнових комплексів із оренди складається з двох етапів:

- 1-й етап: повернення державного частки у цілісному майновому комплексі орендного підприємства орендодавцю згідно з актом приймання-передачі;

- 2-й етап: передання орендодавцем поверненого майна до сфери управління відповідного державного органу. При цьому стягувач зазначає, що Міністерство інфраструктури безпосередньо як орган управління державним майном визначило балансоутримувачем спірного майна саме ДП «Маріупольський морський торгівельний порт» згідно наказу № 97 від 20.02.13 р., про що листом № 1149/14-13 від 04.03.2013 року повідомило регіональне відділення. Вказує, що саме Міністерство інфраструктури України як орган управління спірним державним майном в силу приписів ст. 317, 319 ЦК України має визначати фактичну та юридичну долю цілісного майнового комплексу «Автогосподарство», а також саме зазначений орган відповідно до ч. 3 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» зобов'язаний протягом тридцяти днів прийняти об'єкт оренди в своє управління. Вважає, що на теперішній час є цілком обґрунтовані та законні підстави стверджувати, що об'єкт оренди - цілісний майновий комплекс «Автогосподарство» повинен бути переданий на баланс підприємству, визначеному органом управління спірним державним орендованим майном - Мінінфтраструктури України, а саме балансоутримувачу ДП «Маріупольський морський торгівельний порт». Просить задовольнити подану заяву у повному обсязі.

Представник стягувача в судовому засіданні підтримав вимоги поданої заяви та наполягав на її задоволенні.

Розглянувши заяву, дослідивши матеріали справи, спосіб та порядок виконання рішення суду, суд вважає заяву такою, що не підлягає задоволенню, виходячи із наступного:

Так, рішенням Господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд було задоволено позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області до Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі", вирішено розірвати договір оренди № 1039/2003 від 09 квітня 2003 р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" на державне майно - цілісний майновий комплекс "Автогосподарство", розташоване за адресою: м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 125, зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" повернути до державної власності орендоване за зазначеним договором майно.

Постановою Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.07 р. за наслідками розгляду апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" рішення господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд скасовано в частині задоволення позовних вимог Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області про зобов'язання Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" повернути орендоване майно, позовні вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" повернути орендоване майно залишені без розгляду, а в іншій частині рішення господарського суду Донецької області від 18.06.07р. у справі № 20/96пд залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 27.02.08 р. постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.07 р. у справі № 20/96пд змінено в частині залишення без розгляду позовної вимоги Регіонального відділення Фонду державного майна України в Донецькій області про зобов'язання ТОВ "Трансмарі" повернути майно орендоване за договором оренди № 1039/2003 від 09.04.03, укладений між РВ ФДМУ по Донецькій області та ТОВ "Трансмарі" на державне майно - цілісний майновий комплекс "Автогосподарство", позов в цій частині задоволено. В іншій частині постанову Донецького апеляційного господарського суду від 28.11.07 р. залишено без змін.

На виконання вказаної постанови господарським судом Донецької області був виданий наказ від 01.04.08 р. про зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" повернути до державної власності орендоване майно за договором оренди № 1039/2003 від 09.04.2003 року, укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі".

Ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.14 р. за наслідками розгляду заяви Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції про роз'яснення порядку виконання постанови Вищого господарського суду України від 27.02.08р. у справі №20/96пд судом роз'яснено, що рішенням господарського суду Донецької області від 18.06.07р. по справі № 20/96пд зобов'язано повернути до державної власності орендоване майно за договором оренди №1039/2003 від 09.04.03 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі", на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області, м. Донецьк.

Заявник обґрунтовує заяву наявністю обставин, що ускладнюють виконання рішення, а саме неможливістю його виконання, у зв'язку з тим, що особою, якій відповідач має повернути орендоване державне майно є саме Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт», яке наказом Міністерства інфраструктури № 97 від 20.02.13 р. визначене балансоутримувачем спірного майна. При цьому вказує, що 16.12.14 р. на його адресу надійшов лист № 6/104 від 09.12.14 р. від Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції разом із постановою про повернення виконавчого документа - судового наказу від 01.04.08 р. у справі № 20/96пд стягувачеві відповідно до п. 4 ч.1 ст. 47, ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження».

Стаття 129 Конституції України та стаття 115 ГПК України передбачає, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на усій території України і виконуються у порядку, встановленим Законом України «Про виконавче провадження».

Статтею 121 ГПК України передбачено, що при наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, за заявою сторони, державного виконавця, прокурора або за своєю ініціативою господарський суд, який видав виконавчий документ, у десятиденний строк розглядає це питання у судовому засіданні з викликом сторін, прокурора і у виняткових випадках, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Законодавець визначає, що під зміною способу і порядку виконання рішення слід розуміти прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення в разі неможливості його виконання у порядку і способом, раніше встановленими. Наприклад, зміна способу виконання рішення можлива шляхом видозмінення зазначеної у рішенні форми (грошової чи майнової) виконання, тобто за відсутності у боржника присудженого позивачеві майна в натурі або грошових коштів, достатніх для покриття заборгованості. Змінюючи спосіб і порядок виконання судового рішення, суд не може змінювати останнє по суті.

Підставою для розстрочки, відстрочки, зміни способу та порядку виконання рішення можуть бути конкретні обставини, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом.

При цьому слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття заходів, передбачених статтею 121 ГПК України, ця стаття не вимагає, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

Матеріали справи свідчать, що згідно з рішенням господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд, яке набрало законної сили, договір оренди № 1039/2003 від 09 квітня 2003 р., укладений між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі", розірвано.

Приписами ч. 1 ст. 27 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» № 2269-ХІІ від 10.04.92 р. визначено, що у разі розірвання договору оренди, закінчення строку його дії та відмови від його продовження або банкрутства орендаря він зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди на умовах, зазначених у договорі оренди.

Разом з тим, умовами п. 2.4. договору оренди № 1039/2003 від 09.04.03 р., укладеним між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Донецькій області та Товариством з обмеженою відповідальністю "Трансмарі", сторони визначили умови повернення орендованого майна, а саме Орендар повертає Підприємство (цілісний майновий комплекс «Автогосподарство») Орендодавцю або юридичній особі, яку вкаже Орендодавець у порядку, визначеному чинним законодавством України та цим договором. Підприємство вважається поверненим Орендодавцю з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі.

Таким чином, відповідно до умов, зазначених в договорі оренди, Орендар - Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" зобов'язаний повернути орендоване державне майно саме Орендодавцю, яким є Регіональне відділення Фонду державного майна України, підписавши з останнім відповідний акт прийому-передачі.

З матеріалів справи вбачається, що стягувач в заяві про зміну способу та порядку виконання рішення у справі № 20/96пд посилається на наказ Міністерства інфраструктури України № 97 від 20.02.13 р., відповідно до якого балансоутримувачем державного майна - цілісного майнового комплексу «Автогосподарство», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 12, визначене Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт».

Так, дійсно, пунктом 1 наказу Міністерства інфраструктури України № 97 від 20.02.13 р. визначене Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт» балансоутримувачем державного майна - цілісного майнового комплексу «Автогосподарство», яке розташоване за адресою: Донецька область, м. Маріуполь, вул. Краснофлотська, 12.

Однак, згідно з п. 2 вказаного наказу встановлено Державному підприємству «Маріупольський морський торгівельний порт» утворити комісію з приймання-передачі майна та забезпечити приймання від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області цілісного майнового комплексу «Автогосподарство» після здійснення всіх необхідних заходів, передбачених Порядком повернення орендованих цілісних майнових комплексів державних підприємств після припинення або розірвання договору оренди, затвердженим наказом Фонду державного майна України від 07.08.97 р. № 847, зареєстрованим в Міністерстві юстиції України 25.09.97 р. за № 446/2250.

Відтак, змістом наказу Міністерства інфраструктури України № 97 від 20.02.13 р. визначений порядок отримання Державним підприємством «Маріупольський морський торгівельний порт» як балансоутримувачем цілісного майнового комплексу «Автогосподарство» «Автогосподарство», а саме останнє повинно забезпечити прийняття вказаного майна від Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Таким чином, умовами договору оренди № 1039/2003 від 09.04.03 р., з урахуванням прийнятого Міністерством інфраструктури України наказу № 97 від 20.02.13 р. чітко визначена процедура повернення орендованого державного майна після розірвання договору, а саме: орендоване державне майно - цілісний майновий комплекс «Автогосподарство» Орендар (Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарі") повертає Орендодавцю (Регіональному відділенню Фонду державного майна України по Донецькій області),в подальшому від Орендодавця вказане майно приймає баласоутримувач (Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт»).

При цьому, ухвалою господарського суду Донецької області від 19.06.14 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Трансмарі" зобов'язано повернути до державної власності орендоване майно за договором оренди №1039/2003 від 09.04.03 р. саме на користь Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області.

Втім, стягувач, подавши до господарського суду заяву про зміну способу та порядку виконання рішення від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд, намагається підмінити визначений умовами договору оренди № 1039/2003 від 09.04.03 р. порядок повернення Орендарем орендованого державного майна після розірвання договору, оминаючи при цьому отримання від Орендаря державного майна за актом прийому-передачі на свою користь шляхом перенесення обов'язку з приймання вказаного майна на балансоутримувача - Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт».

При цьому суд звертає увагу на те, що Державне підприємство «Маріупольський морський торгівельний порт» взагалі не залучено до участі у справі № 20/96пд та не є стороною договору оренди № 1039/2003 від 09.04.03 р., про що стягувач обізнаний та посилається на вказані обставини у своїх поясненнях.

Разом з тим, слід зазначити, що подана стягувачем заява за своїм змістом не є заявою про зміну способу та порядку виконання рішення суду від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд, оскільки не передбачає прийняття господарським судом нових заходів для реалізації рішення, а лише змінює стягувача у виконавчому провадженні з орендодавця - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на баласоутримувача - Державного підприємства «Маріупольський морський торгівельний порт».

Відповідно до п. 10 Пленуму Верховного суду України "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження" № 14 від 26.12.03 р. при вирішенні заяв державного виконавця чи сторони про відстрочку або розстрочку виконання рішення, встановлення або зміну способу й порядку його виконання суду потрібно мати на увазі, що відповідно до ст. 121 ГПК України їх задоволення можливе лише у виняткових випадках, які суд визначає виходячи з особливого характеру обставин, що ускладнюють або виключають виконання рішення.

Винятковість обставин, які повинні бути встановлені судом щодо надання розстрочки або відстрочки виконання судового рішення, має бути підтверджена відповідними засобами доказування, а до заяви повинні бути додані докази щодо неможливості чи ускладнення виконання рішення.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Заявник, посилаючись на конкретні обставини, не довів суду їх винятковість, наявність ускладнення виконання рішення суду або неможливість його виконання визначеними способом та порядком.

В судове засідання 23.03.15р. представник Приморського Відділу державної виконавчої служби Маріупольського міського управління юстиції не з'явився. Однак, оскільки заявник посилається, що вказаним органом винесена постанова від 09.12.14р. про повернення виконавчого документа стягувачеві на підставі п. 4 ч.1 ст. 47 Закону України «Про виконавче провадження», слід звернути увагу Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області на ті обставини, що вказаною нормою передбачено повернення виконавчого документа стягувачу у разі, якщо незважаючи на попередження державного виконавця про повернення йому виконавчого документа, стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій або не здійснив авансування витрат на організацію та проведення виконавчих дій, авансування яких передбачено цим Законом.

Враховуючи викладене, у задоволенні заяви стягувача у справі - Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд, слід відмовити.

На підставі викладеного, керуючись ст. 129 Конституції України, ст. ст. 86, 115, 121 ГПК України, суд

У Х В А Л И В:

У задоволенні заяви Регіонального відділення Фонду державного майна України по Донецькій області про зміну способу та порядку виконання рішення Господарського суду Донецької області від 18.06.07 р. у справі № 20/96пд - відмовити.

Суддя О.Г. Смірнов