ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа № 908/3889/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Фоміна В. О., суддя Крестьянінов О.О., суддя Шевель О. В.

при секретарі Курченко В.А.

за участю представників сторін:

позивача - ПАТ "Центренерго", м.Київ - Гаврись Я.Б. (довіреність №433/22 від 18.12.14)

відповідача - ТОВ "Торговий Дім Агрінол", м.Бердянськ Запорізької област Гайдук Ю.І. (довіреність від 01.10.14), Булигін І.О. (довіреність від 10.12.14)

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу позивача (вх. №421 З/2) на рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.14 у справі № 908/3889/14

за позовом ПАТ "Центренерго", м.Київ,

до ТОВ "Торговий Дім Агрінол", м.Бердянськ Запорізької області,

про стягнення 3 224 663,03 грн.

ВСТАНОВИЛА:

ПАТ "Центренерго" звернулося до господарського суду з позовом (з урахуванням подальшого зменшення позовних вимог) про стягнення з відповідача за неналежне виконання умов договору поставки товару №121/21 від 11.04.14 штрафних санкцій у розмірі 2916767,65 грн., які складаються з 89944,38 грн. штрафу та 2826823,27 грн. пені.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 08.12.14 (суддя Носівець В.В.) позов задоволено частково. Стягнуто з відповідача на користь позивача 10000,00 грн. штрафу, 100000,00 грн. пені та 58333,45 грн. судового збору. В іншій частині позову відмовлено.

Позивач із рішенням не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій, посилаючись на неправильне застосування місцевим господарським судом норм матеріального права та порушення норм процесуального права, просить оскаржуване рішення скасувати в частині відмови в задоволенні позову про стягнення неустойки в розмірі 2806672,51 грн., з яких 2726731,07 грн. пені та 79941,44 грн. штрафу і прийняти нове рішення, яким стягнути зазначені суми з відповідача на користь позивача; в іншій частині рішення залишити без змін; витрати по сплаті судового збору покласти на відповідача.

Ухвалою суду від 26.01.15 вказану апеляційну скаргу було прийнято до провадження та призначено її розгляд на 26.02.15.

Відповідач 26.02.15 надав відзив на апеляційну скаргу, в якому, посилаючись на відсутність вини ТОВ "Торговий Дім Агрінол" у порушенні умов укладеного між сторонами договору та на істотну зміну обставин, що призвела до неможливості виконання відповідачем своїх зобов'язань та наявність підстав для звільнення його від будь-якої відповідальності - просить залишити оскаржуване рішення без змін, а апеляційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні 26.02.15 було оголошено перерву до 24.03.15.

10.03.15 відповідачем надано додатковий відзив на апеляційну скаргу, в якому ТОВ "Торговий Дім Агрінол" зазначає, що зменшення неустойки є правом суду відповідно до ч.3 ст. 551 ЦК України, при цьому навіть ті суми, що були стягнуті з відповідача відповідно до оскаржуваного рішення суду (10000,00 грн. штрафу, 100000,00 грн. пені та 58333,45 грн. судового збору), за твердженням відповідача, є непомірно великим тягарем для підприємства, оскільки його фінансовий стан є незадовільним: станом на 31.12.14 кредиторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (323226000,00 грн.) значно перевищує дебіторську заборгованість (141003000,00 грн.). Крім того, відповідач посилається на те, що позивач ухиляється від укладення мирової угоди (про що між сторонами було досягнуто усних домовленостей). Вказані обставини, на думку ТОВ "Торговий Дім Агрінол", свідчать про заінтересованість позивача в отриманні штрафних санкцій, направлених на збагачення кредитора за рахунок боржника.

Позивачем 23.03.15 надано копії договорів, укладених ПАТ "Центренерго" з іншими контрагентами на постачання продукції, що була недопоставлена ТОВ "Торговий Дім Агрінол", а також у судовому засіданні 24.03.15 надано для долучення до матеріалів справи копії документів за період з серпня по жовтень 2014 року щодо проведення відкритих конкурсних торгів із закупівлі палива та мастильних олив.

Присутні в судових засіданнях 26.02.15 та 24.03.15 представники сторін підтримали висловлену ними письмово правову позицію.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши в судових засіданнях представників сторін, у повному обсязі проаналізувавши доводи апеляційної скарги та заперечень на неї, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

ПАТ "Центренерго" (покупець, позивач у справі, який є суб'єктом господарювання державного сектора економіки - 78,29% акцій даного товариства належить Міністерству енергетики та вугільної промисловості України ) та товариство ТОВ "Торговий Дім Агрінол" (продавець, відповідач у справі) 11.04.14 уклали договір про закупівлю (поставку) товарів №121/21 (надалі - договір).

Відповідно до п. 1.1, 1.3. договору постачальник зобов'язується поставити покупцю товари (продукцію) згідно умов договору. Найменування (номенклатура, асортимент), ціна, кількість, строки поставки та інші характеристики продукції зазначені в Додатку до договору.

Розділом 2 договору сторонами узгоджені ціна та порядок здійснення оплати, а саме встановлено, що ціна на продукцію визначається в додатку до договору (п. 2.2 договору). розрахунки здійснюються покупцем у національній валюті України на підставі рахунку постачальника в порядку, передбаченому додатком до договору (п. 2.5 договору).

Фактичний об'єм кожної партії продукції зазначається у відповідній письмовій заявці покупця, яка є невід'ємною частиною даного договору. При цьому покупець на підставі своїх письмових заявок, в межах запланованого в договорі обсягу продукції, має право перерозподіляти продукцію між вантажоотримувачами без додаткового погодження з постачальником (п. 3.3 договору).

У відповідності до положень договору сторонами підписаний додаток № 1 до договору, яким узгодили найменування, асортимент, кількість, ціну товару (продукції), умови розрахунків, строк поставки тощо. Визначили, що поставляться буде паливо рідинне та газ, оливи мастильні (оливи мінеральні мастильні; важкі дистиляти, н.в.і.у.); загальною вартістю товару з ПДВ - 2440584,08 грн.; умови розрахунків - протягом 45 календарних днів з дня підписання Акту приймання-передачі продукції; строк поставки - протягом 15 робочих днів з моменту отримання письмової заявки покупця, з можливістю дострокової поставки.

Враховуючи п. 3.3 договору, позивач направив на адресу постачальника письмову заявку №23/1745 від 11.04.14, відповідно до якої відповідач повинен поставити покупцю продукцію по лоту № 1 на загальну суму з ПДВ - 1053986,20 грн., по Лоту № 2 на загальну суму з ПДВ - 1386597,88 грн.

Зазначена заявка отримана представником відповідача 18.04.14 Токаревою, про що свідчить особистий підпис представника на поштовому відправлені InterCityPost.com (накладна № 044-308223) та підтверджується інформацією № 57-11/14 від 28.11.14 ТОВ «ІНТЕРСІТІПОСТ» про вручення адресату кореспонденції. Вищевказану обставину щодо отримання ТОВ "Торговий Дім Агрінол" відповідної заявки від ПАТ "Центренерго" (яку відповідач заперечував у відзиві на позовну заяву) встановлено місцевим господарським судом в ході розгляду справи та визнано представником відповідача в суді апеляційної інстанції.

Факт часткової поставки продукції на загальну суму 1155664,41 грн. підтверджується Актами приймання-передачі продукції від 22.04.14 на суму з ПДВ - 302792,26 грн., від 30.04.14 на суму з ПДВ - 247362,24 грн., від 05.05.14 на суму з ПДВ 305125,30 грн., від 15.05.14 на суму з ПДВ 300384,61 грн.

В подальшому, у зв'язку з відсутністю виконання зобов'язань за договором з боку відповідача, вказаний договір було достроково розірвано сторонами згідно з додатковою угодою №2 від 03.09.14.

Внаслідок порушення відповідачем обсягів поставки товару, позивач, враховуючи положення п.п. 9.1. 9.2 договору, звернувся з позовом до суду про стягнення 3224663,03 грн. штрафних санкції, які складаються з: 12363,86 грн. штрафу та 3212299,17 грн. пені. В ході судового розгляду справи позивачем в порядку ст.22 ГПК України було змінено розмір позовних вимог у зв'язку із невірним визначенням періоду нарахування штрафних санкцій, а саме, у наданій суду заяві від 01.12.14 (а.с.169) позивач просив суд стягнути з відповідача за неналежне виконання умов договору 2916767,65 грн. штрафних санкцій, які складаються з 89944,38 грн. штрафу та 2826823,27 грн. пені.

Місцевий господарський суд, надаючи оцінку обґрунтованості вищевказаних позовних вимог, виходячи з обставин даної справи (умов п. 9.1 та 9.2 договору та підтвердженого наявними у справі доказами періоду прострочення виконання зобов'язань), вимог чинного законодавства (зокрема, ст.ст.549, 610, 611 ЦК України, 216 ГК України), дійшов висновку, що до стягнення належить 89941,44 грн. 7% штрафу та 2826731,07 грн. пені за період прострочення з 16.05.14 включно по 02.09.14, а в частині стягнення 92,20 грн. пені та 2,94 грн. штрафу позовні вимоги є необґрунтованими. Колегія суддів перевірила вищевказаний розрахунок суду першої інстанції, правильність якого не заперечувалася сторонами в апеляційному провадженні, та дійшла висновку, що він є методологічно та арифметично вірним, відповідає умовам укладеного між сторонами договору та нормам чинного законодавства.

Суд апеляційної інстанції також погоджується з викладеними в оскаржуваному рішенні аргументами стосовно того, що загальна сума нарахованих відповідно до договору штрафних санкцій (89941,44 грн. штрафу та 2826731,07 грн. пені) по співвідношенню з сумою непоставленої продукції (1284877,76 грн.) та загальною сумою договору (2440584,08 грн.) є надмірно великою - а відтак розмір неустойки підлягає зменшенню судом в порядку п.3 ст.83 ГПК України, ст.233 ГК України, ч.3 ст.551 ЦК України, оскільки за таких обставин стягнення з відповідача нарахованої згідно з умовами договору неустойки в повному обсязі із засобу розумного стимулювання боржника виконувати основне грошове зобов'язання перетвориться на непомірний тягар для відповідача, що спотворює дійсне правове призначення неустойки та в подальшому перешкоджатиме нормалізації стану взаєморозрахунків між сторонами.

Зазначене також відповідає правовій позиції, викладеній у п. 3.17.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», в якому зокрема зазначено, що при вирішенні даного питання необхідним є врахування господарським судом ступеню виконання зобов'язання, причини (причин) неналежного виконання або невиконання зобов'язання, наслідків порушення зобов'язання, невідповідності розміру стягуваної неустойки (штрафу, пені) таким наслідкам тощо.

Разом з тим, ч.3 ст.551 ЦК України встановлено, що розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення. А відповідно до ч.1 ст.233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Тобто, згідно з вищенаведеними приписами чинного законодавства, місцевим господарським судом при зменшенні розміру неустойки (зокрема, пені) має бути враховано майнові та інші інтереси обох сторін.

Проте, як вбачається з оскаржуваного рішення, зменшуючи розміру стягуваної суми пені та штрафу на 96,2% від заявленої позивачем суми (до 10000,00 грн. штрафу, 100000,00 грн. пені) суд першої інстанції в оскаржуваному рішенні не навів обгрунтування розміру зазначених сум та не мотивував, яким чином при цьому враховуються інтереси обох сторін - про що обґрунтовано зазначає позивач в апеляційній скарзі.

Відповідно до ч.1 ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Надаючи оцінку вказаним обставинам у їх сукупності і зокрема - розміру збитків кредитора, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.22 ЦК України, збитками є втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки).

Як вбачається з наданих позивачем доказів, зокрема, з копій договорів №121/54 та №121/55 від 28.10.14 вказані договори були укладені позивачем з іншими контрагентами на постачання продукції, що була недопоставлена відповідачем (а саме - оливи). При цьому ціна на тону продукції є вищою для ПАТ "Центренерго" порівняно з умовами договору, укладеного із ТОВ "Торговий Дім Агрінол" в середньому на 66,04%. Таким чином, матеріалами справи підтверджуються обставини щодо понесення позивачем збитків у вигляді додаткових витрат (у вищевказаному відсотковому розмірі) для відновлення свого порушеного права. Отже висновок суду першої інстанції про відсутність негативних наслідків для позивача від недопоставки відповідачем обумовленої договором продукції колегія суддів вважає таким, що не узгоджується з матеріалами справи.

Тому з метою дотримання вищенаведених приписів ч.1 ст.233 ГК України щодо визначення судом розміру штрафних санкцій виходячи із співвідношення їх зі збитками кредитора, колегія суддів у відповідності до встановлених п.6 ст.3, ч.3 ст.509, ч.1 ст.627 ЦК України засад справедливості, добросовісності, розумності як складових елементів загального конституційного принципу верховенства права, з метою справедливого врахування інтересів обох сторін, дійшла висновку про те, що розмір стягуваних з відповідача на користь позивача сум пені та штрафу, має бути зменшено.

А саме, на думку суду апеляційної інстанції, стягненню підлягає 66,04% від суми недопоставленої продукції (1284877,76 грн.), тобто 848533,27 грн., з яких 26083,02 грн. штрафу та 822450,25 грн. пені.

Колегія суддів вважає, що вищевказаний розмір санкцій (що становить 29% від загальної суми нарахованих за договором штрафу та пені) узгоджується з обставинами справи, вищенаведеними приписами чинного законодавства та з інтересами обох сторін.

Як уже зазначалося, відповідач в суді апеляційної інстанції, наполягаючи на залишенні оскаржуваного рішення без змін, посилався на те, що ТОВ "Торговий Дім Агрінол" були вжиті заходи з метою усунення негативних наслідків невиконання ним своїх договірних зобов'язань, а саме - запропоновано мирову угоду на вигідних, на думку ТОВ "Торговий Дім Агрінол", умовах, однак позивач не погодився на її укладення. За твердженням відповідача, зазначене свідчить про те, що ПАТ "Центренерго" підтвердив свою заінтересованість в отриманні штрафних санкцій, направлених на збагачення кредитора за рахунок боржника (в якості невиправданих додаткових прибутків).

Стосовно вищенаведених тверджень колегія суддів зазначає, що вони ґрунтуються на припущеннях - враховуючи, що відповідно до принципу свободи договору (ст.627 ЦК України) укладення або не укладення відповідних договорів є правом ПАТ "Центренерго". Крім того, як уже зазначалося, ПАТ "Центренерго" є суб'єктом господарювання державного сектора економіки і укладення ним договорів на закупівлю товару відбувається виключно за результами відкритих торгів, у яких відповідач також мав право взяти участь та запропонувати товар за вигідною для позивача ціною. Однак, як вбачається з матеріалів справи, у торгах, що проводилися ПАТ "Центренерго" після розірвання договору з ТОВ "Торговий Дім Агрінол", останній участі не брав та не скористався можливістю надати відповідні конкурсні пропозиції.

Щодо негативного впливу штрафних санкцій за договором на фінансово-господарську діяльність ТОВ "Торговий Дім Агрінол", а також посилань відповідача на різке збільшення курсу валюти - колегія суддів зазначає, що вказані обставини належать до ризиків господарської діяльності відповідача, ТОВ "Торговий Дім Агрінол", який у відповідності до вищенаведеного принципу свободи договору та власного волевиявлення, погодився на укладення з позивачем договору саме на визначених у ньому умовах (у тому числі - щодо розміру штрафних санкцій за невиконання зобов'язань). У відзиві на апеляційну скаргу відповідачем також зазначено, що фінансовий стан ТОВ "Торговий Дім Агрінол" є незадовільним: станом на 31.12.14 кредиторська заборгованість за продукцію, товари, роботи, послуги (323226000,00 грн.) значно перевищує дебіторську заборгованість (141003000,00 грн.). Проте як вбачається з наведених самих відповідачем сум кредиторської заборгованості, сплата штрафних санкцій у сумі 848533,27 грн. не матиме вирішального впливу на розмір даної заборгованості і не вплине істотно на стан фінансово-господарської діяльності ТОВ "Торговий Дім Агрінол".

Таким чином, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційна скарга підлягає частковому задоволенню. Оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід змінити, стягнувши з відповідача на користь позивача 848533,27 грн., з яких 26083,02 грн. штрафу та 822450,25 грн. пені., а у задоволенні позовних вимог в іншій частині - відмовити.

Розподіл судових витрат здійснюється апеляційним господарським судом відповідно до ст.49 ГПК України та судовий збір за подання позивачем апеляційної скарги у повному обсязі покладається на відповідача, оскільки з його вини спір доведено до суду.

Враховуючи викладене, керуючись статтями 33, 43, 49, 99, 101, пунктом 2 статті 103, пунктом 4 частини 1, частиною 2 статті 104, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України,

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу позивача задовольнити частково.

Рішення господарського суду Запорізької області від 08.12.14 у справі № 908/3889/14 змінити, виклавши резолютивну частину в наступній редакції:

«Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол" (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 84/1, , п/р 0028 в ВБФ ЗРУ ПАТ КБ "Приватбанк" у м. Запоріжжя, МФО 313399) на користь публічного акціонерного товариства "Центренерго" (юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 1; поштова адреса: 04053, м. Київ, вул. Воровського, 4, , р/р 2 у ГОУ "Ощадного банку" України в м. Києві, МФО 300465) 26083,02 грн. штрафу, 822450,25 грн. пені., 58333,45 грн. судового збору.

В іншій частині позову відмовити».

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Торговий Дім Агрінол" (71101, Запорізька область, м. Бердянськ, Мелітопольське шосе, 84/1, , п/р 0028 в ВБФ ЗРУ ПАТ КБ "Приватбанк" у м. Запоріжжя, МФО 313399) на користь публічного акціонерного товариства "Центренерго" (юридична адреса: 03151, м. Київ, вул. Народного ополчення, 1; поштова адреса: 04053, м. Київ, вул. Воровського, 4, , р/р 2 у ГОУ "Ощадного банку" України в м. Києві, МФО 300465) 28066,73 грн. витрат зі сплати судового збору за подання апеляційної скарги позивачем.

Доручити господарському суду Харківської області видати відповідні накази.

Повний текст постанови складено 30.03.15

Головуючий суддя Фоміна В. О.

Суддя Крестьянінов О.О.

Суддя Шевель О. В.