ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 р. Справа №914/521/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Іванчук С.В., при секретарі судового засідання Білані О.Г., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Галком", м.Львів

до відповідача: Приватного підприємства "Фаворит", м.Львів

про стягнення заборгованості.

За участю представників:

від позивача: Кравченко І.А. - представник (довіреність від 23.02.2015р.);

від відповідача: не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст.20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, за клопотанням присутнього представника позивача в судовому засіданні не проводилася технічна фіксація судового процесу.

Суть спору: На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю "Галком" до Приватного підприємства "Фаворит" про стягнення основного боргу в сумі 3500грн. 00коп., пені у розмірі 3822грн. 00коп., інфляційних нарахувань в розмірі 777грн. 00коп. та 3% річних у розмірі 288грн. 16коп.

Ухвалою суду від 18.02.2015р. порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 10.03.2015р. З метою повного і всестороннього з'ясування всіх обставин спору, для забезпечення принципу змагальності, враховуючи неявку в судове засідання представника відповідача та невиконання сторонами в повному обсязі вимог попередньої ухвали суду, розгляд справи відкладено на 24.03.2015р.

23.03.2015р. позивач, через канцелярію суду (вх.№1214/15 від 23.03.2015р.) подав заяву б/н від 20.03.2015р., в якій позивач зменшив розмір позовних вимог в частині стягнення з відповідача пені, а відтак просить суд стягнути з відповідача на користь позивача основний борг в сумі 3500грн. 00коп., пеню у розмірі 640грн. 50коп., інфляційні нарахування в розмірі 777грн. 00коп. та 3% річних у розмірі 288грн. 16коп., а всього 5205грн. 66коп.

В судове засідання 24.03.2015р. представник позивача явку забезпечив, позовні вимоги підтримав з підстав, викладених у позовній заяві і в заявах (вх.№1015/15 від 10.03.2015р.) (вх.№1215/15 від 23.03.2015р.) про зменшення розміру позовних вимог та просить суд позов задоволити.

В судовому засіданні 24.03.2015р. прийнято заяви (вх.№1015/15 від 10.03.2015р.) (вх.№1215/15 від 23.03.2015р.) про зменшення розміру позовних вимог, та позовні вимоги розглядаються із врахуванням поданих заяв.

В судові засідання 10.03.2015р. та 24.03.2015р. відповідач явки повноважного представника не забезпечив, будь-яких пояснень на вимогу суду по суті заявлених позовних вимог не надав, позовні вимоги не оспорив, вимоги попередніх ухвал суду не виконав. Причини неявки суду не повідомив, хоча був належним чином повідомлений про дату, час та місце розгляду справи, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №933 та реєстром вихідної кореспонденції. Жодних заяв чи клопотань на адресу суду від відповідача, станом на 24.03.2015р. не поступало.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" від 26.12.2011р. №18 (із внесеними змінами і доповненнями) в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

За умовами ст.33 ГПК України на сторони покладається обов'язок доводити їх вимоги чи заперечення. Згідно вимог ст.ст.4-2, 4-3 ГПК України, сторони мають рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів, заявленні клопотань та здійсненні інших процесуальних прав. Відповідно до ст.75 ГПК України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами. З врахуванням належного повідомлення про час та місце проведення судового розгляду усіх сторін, судом забезпечено сторонам рівні процесуальні можливості у захисті їхніх процесуальних прав і законних інтересів, у наданні доказів та здійсненні інших процесуальних прав, з врахуванням наведеного, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними у справі матеріалами, яких достатньо для встановлення обставин та вирішення спору по суті, згідно ст.75 ГПК України .

Дослідивши подані суду документи і матеріали, з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, сукупно оцінивши докази, які мають значення для справи, господарський суд Львівської області, в с т а н о в и в:

01.04.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Галком» (орендодавець) та Приватним акціонерним товариством «Фаворит» (орендар) укладено договір оренди №15/а.

Розділом 1 договору оренди №15/а від 01.04.2011р. встановлено, що орендодавець передає, а орендар бере в тимчасове володіння наступне приміщення (далі за текстом - «об'єкт, що орендується»): об'єкт, що орендується, являє собою частину виробничо-складських приміщень, що знаходяться за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 174, загальна площа: 23,34м.кв.

Згідно п.п.2.3., 2.6., 2.7. договору оренди №15/а від 01.04.2011р. прийняття-передача об'єкта, що орендується, здійснюється двосторонньою комісією, що складається із представників сторін. При передачі об'єкта, що орендується, складається акт здачі-приймання, який підписується членами двосторонньої комісії. Об'єкт, що орендується, вважається переданим в оренду з моменту підписання акту здачі-приймання.

01.04.2011р. між сторонами був підписаний та скріплений печатками акт здачі-приймання приміщення, загальною площею 23,34кв.м. за адресою: м.Львів, вул.Городоцька, 174.

Відповідно до п.п.4.1, 4.3., 4.4., договору оренди №15/а від 01.04.2011р., розмір орендної плати за весь об'єкт, що орендується складає 700грн. 00коп. за один календарний місяць. Орендна плата сплачується в готівковому порядку на розрахунковий рахунок орендодавця. Орендар своєчасно проводить оплату за оренду приміщення до 10 числа поточного місяця, згідно узгодженого рахунку.

За умовами п.3.1. термін оренди складає 2 роки з моменту прийняття об'єкту, що орендується, за актом здачі-приймання.

Відповідно до п.6.1. договору оренди №15/а від 01.04.2011р. орендар зобов'язується своєчасно і в повному обсязі здійснювати орендні платежі.

У позовній заяві позивач зазначає, що за період дії договору відповідач частково дотримувався свого обов'язку вчасно перераховувати позивачу орендну плату. Згідно акту звірки з ПП «Фаворит» станом на 13.01.2015р., відповідач перераховував кошти за такою послідовністю: 16.06.2011 року - 700,00грн. за квітень 2011р., згідно виписки банку №69; 04.10.2011р. - 1400,00грн. за травень і червень 2011р., згідно виписки банку №3990; 20.10.2011р. - 700,00грн. за вересень 2011р., згідно виписки банку №455; 02.11.2011р. - 500,00грн. за серпень 2011р., згідно виписки банку №3841; 03.11.2011р. - 900,00грн. (200,00грн. за серпень 2011р. + 700,00грн. за липень), згідно виписки банку №388; 13.02.2012р. - 1400,00грн. за жовтень і листопад 2011р., згідно виписки банку №712; 14.02.2012р. - 1400,00грн. за грудень 2011 року і січень 2012 року, згідно виписки банку №2902. Але, як стверджує позивач, з лютого 2012 року по березень 2013 року, відповідач припинив вносити плату за оренду нежитлового приміщення. На протязі періоду оренди нежитлового приміщення, позивач не одноразово відправляв рекомендовані листи відповідачу з актами виконаних робіт та рахунками-фактурами. Але на відправленні листи відповідач не відреагував, акти виконаних робіт з підписом та печаткою до даного договору не повернулися, і сплати заборгованості по орендній платі не відбулося. Також позивач зазначив, що з огляду на ситуацію, яка склалася, позивач 14.06.2012р. надіслав відповідачеві лист з Угодою про дострокове розірвання договору оренди нежитлового приміщення №15/а від 01.04.2011р. та акт приймання-передачі нежитлового приміщення до цього договору. Але угода та акт приймання-передачі нежитлового приміщення повернулися без підписів, після закінчення терміну зберігання в поштовому відділенні. 19.06.2012р. позивач надіслав відповідачеві наступний рекомендований лист, а саме письмову вимогу про сплату орендної плати. Утім, як зазначив позивач, зазначену вимогу відповідач залишив без відповіді. Листи після закінчення терміну зберігання повернулися назад на адресу позивача.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідач з лютого 2012 року по червень 2012р. не проводив жодних оплат орендних платежів, внаслідок чого у відповідача за вказаний період виникла заборгованість в сумі 3500грн. 00коп., що підтверджується рахунками-фактурами та актами здачі-приймання робіт (надання послуг). Дані обставини не спростовані, доказів оплати боргу не представлено.

Позивач на адресу відповідача надсилав лист, в якому позивач просив відповідача сплатити заборгованість в сумі 3500грн. 00коп., за прострочення оплати орендних платежів, яка виникла у період з лютого 2012 року по червень 2012 року, а також надіслав претензію-вимогу за вих.№30 від 19.06.2012р., що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення №488 та фіскальним чеком №8978 від 19.06.2012р. Однак відповідачем оплати не проведено.

Статтею 509 ЦК України передбачено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

За умовами ст.525 ЦК України та ст.193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору тощо. Згідно ст.599 ЦК України, ст.202 ГК України зобов'язання припиняється його виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ч.1 ст.759 Цивільного кодексу України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно з п.1 ст. 762 ЦК України, за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до ч.ч.1, 3 ст.286 Господарського кодексу України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності; орендна плата встановлюється у грошовій формі.

Станом на день прийняття рішення, доказів сплати заборгованості по орендній платі не представлено, відтак заборгованість відповідача перед позивачем становить 3500грн. 00коп.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (ст.610 ЦК України).

Відповідно до ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання свого зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Частина 2 ст.218 ГК України передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язання контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

В силу ст.216 ГК України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених кодексом, іншими законами та договором. Відповідно до ст.611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 9.1. договору оренди №15/а від 01.04.2011р. встановлено, що орендар несе відповідальність за договором у випадку прострочення по сплаті орендних платежів сплачується пеня у розмірі 0,1% від суми боргу за кожен день прострочення. Так, згідно п.9.1. договору оренди №15/а від 01.04.2011р., позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 640грн. 50коп.

Відповідно до ч.2 ст.625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Позивач, на підставі ст.625 ЦК України по кожному акту здачі-прийняття робіт (наданих послуг) нарахував відповідачу інфляційні втрати за період з вересня 2012 року по грудень 2014 року. та 3% річних у розмірі 288грн. 16коп. за період з 01.03.2012р. по 27.01.2015р.

Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень (ст.33 ГПК України). Відповідно до ст.34 ГПК України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи викладене, подані докази в їх сукупності, суд дійшов висновку, що позовні вимоги із врахуванням заяв (вх.№1015/15 від 10.03.2015р.) (вх.№1215/15 від 23.03.2015р.) про зменшення розміру позовних вимог є обґрунтованими, не спростованими, підтвердженими належними доказами та підлягають задоволенню.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 3, 4-3, 12, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задоволити.

Стягнути з Приватного підприємства «Фаворит» (79007, м.Львів, вул.Шопена, 5/6, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Галком» (79040, м.Львів, вул.Бойківська, 5, ) 3500грн. 00коп. - основного боргу, 640грн. 50коп. - пені, 777грн. 00коп. - інфляційних втрат, 288грн. 16коп. - 3% річних та 1133грн. 96хв. - судового збору.

Наказ видати відповідно до ст.116 ГПК України.

Суддя Іванчук С.В.

Повне рішення складено 27.03.2015р.