ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 917/1745/14

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Слободін М.М., суддя Гончар Т. В. , суддя Гребенюк Н. В.

при секретарі Томіній І.В.

за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідачів - не з'явились

третіх осіб - не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ (вх.№ 739П/3) на рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 р. у справі № 917/1745/14

за позовом ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ

до 1) Української універсальної біржі, м. Полтава

2) Арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовича, м. Харків

треті особи, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача:

1) ОСОБА_2, м. Харків

2) Фізична особа-підприємець ОСОБА_3, м. Харків

про визнання незаконними торгів, проведених Українською універсальною біржею 30.03.2012р. в рамках справи №5023/122/12 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3 з реалізації автомобіля NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3; скасування акту прийому-передачі від 30.03.2013р. автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1; скасування протоколу №1 від 30.03.2012р. проведення Українською універсальною біржею аукціону з реалізації автомобілі NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 , -

ВСТАНОВИЛА:

В серпні 2014 р. ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" звернулось до господарського суду Полтавської області з позовом про визнання незаконними торгів, проведених Українською універсальною біржею 30.03.2012р. в рамках справи №5023/122/12 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3 з реалізації автомобіля NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3; скасування акту прийому-передачі від 30.03.2013р. автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1; скасування протоколу №1 від 30.03.2012р. проведення Українською універсальною біржею аукціону з реалізації автомобілі NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Разом з позовом позивач надав заяву про забезпечення позову, в якій просив суд витребувати у Української універсальної біржі договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону з реалізації автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 та витребувати у арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовиса договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону з реалізації автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3.

Ухвалою господарського суду Полтавської області від 22.08.2014 р. у даній справі прийнято позовну заяву та призначено її до розгляду, залучено у якості третіх осіб ОСОБА_5, ФОП ОСОБА_3

Рішенням господарського суду Полтавської області від 30 жовтня 2014 року по справі № 917/1745/14 (суддя Кльопов І.Г.) в задоволенні позову відмовлено.

Позивач з даним рішенням місцевого господарського суду не погодився, подав апеляційну скаргу, в якій просить рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 року у даній справі скасувати та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити у повному обсязі.

Так, в обґрунтування апеляційної скарги позивач посилається на те, що є хибним висновок суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається позивач були досліджені та встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2013р. по справі №922/3904/13, оскільки предмет позовних вимог у справі № 922/3904/13,яка розглянута, та у справі № 917/1745/14, яка розглядається, не є тотожним. Крім того, судом першої інстанції не були розглянуті клопотання про витребування доказів та про забезпечення позову. Також, позивач не погоджується з висновком суду першої інстанції, стосовно того, що обрані позивачем способи захисту не відповідають визначеним чинним законодавством способам захисту права, оскільки відчуження майна з прилюдних торгів відносить до угод купівлі-продажу, така угода може визнаватись недійсною в судовому порядку з підстав недодержання в момент її вчинення вимог, які встановлені ч.ч. 1-3, 6 ст. 203 ЦК України.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 р. апеляційну скаргу прийнято до провадження та призначено до розгляду на 04.03.2015 р.

Арбітражним керуючим Фоміним Г.В. надано заперечення на апеляційну скаргу, в яких він просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, оскаржуване рішення - без змін. Також, просить розглядати справу без його участі.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 р. розгляд справи було відкладено на 30.03.2015 р.

Українською універсальною біржею надано відзив на апеляційну скаргу позивача, в якому в проти апеляційної скарги відповідача заперечує, просить її залишити без задоволення, а оскаржуване рішення суду - без змін, посилаючись на те, що судом першої інстанції повно та всебічно досліджені усі фактичні обставини справи, яким надана належна правова оцінка.

В судове засідання, призначене на 30.03.2015 р. представники сторін та третіх осіб не з'явились, хоча у відповідності до вимог чинного законодавства про дату, час та місце проведення судового засідання були повідомлені належним чином.

Натомість, представники відповідачів просили розглядати справу без їх участі.

Враховуючи належне повідомлення сторін та третіх осіб про час та місце засідання суду, наявність клопотань відповідачів, колегія суддів вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу позивача за відсутності зазначених представників, за наявними у матеріалах справи доказами.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи позивача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу у відповідності до вимог статті 101 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга позивача не підлягає задоволенню, зважаючи на наступне.

15 липня 2008р. між ЗАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", правонаступником якого є ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" (Банк) та ОСОБА_3 (Позичальник) був укладений кредитний договір № 113-В/08/12/ФО/А (надалі - кредитний договір), відповідно до умов якого банк надав ОСОБА_3 кредитні кошти в сумі 40630,00 доларів США для придбання автомобілю.

В забезпечення кредитного договору між банком та Позичальником 15.07.2008р. був укладений договір застави, посвідчений, Левковою М.В., приватним нотаріусом Харківського міського нотаріального округу 15.07.2008 р., за реєстровим № 1723, згідно умов якого в заставу банку був переданий автомобіль NISSAN, моделі ТЕАNА, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, об"єм двигуна - 3498, який належить на праві власності ОСОБА_3 на підставі свідоцтва про реєстрацію транспортного засобу серія НОМЕР_4, виданого ВРЕР №3 ГУМВСУ м. Харків 15.07.2008 р.

01 березня 2012 року господарським судом Харківської області була прийнята постанова у справі № 5023/122/12 про визнання банкрутом фізичної особи - підприємця ОСОБА_3.

16.03.2012р. АТ "Сбербанку Росії" звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою на постанову про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3

23.05.2012р. Харківським апеляційним господарським судом була прийнята постанова про задоволення апеляційної скарги АТ "Сбербанку Росії", постанова господарського суду Харківської області від 01.03.2012р. скасовано, провадження у справі припинено.

Як зазначає позивач 30.03.2012р. відповідно до протоколу №1 проведення аукціону по реалізації автомобіля NISSAN, моделі ТЕАNА, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1 переможцем аукціону став ОСОБА_2, який придбав лот за ціною 32400,00грн.

Арбітражний керуючий Фомін Г.В. реалізувавши заставлений автомобіль NISSAN, моделі ТЕАNА, 2008 року випуску, колір - сірий, шасі (кузов, рама) НОМЕР_3, реєстраційний номер НОМЕР_1, що належить на праві власності ОСОБА_3 порушив норми чинного законодавства, тому що постанова про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3 була оскаржена банком до апеляційного суду з дотриманням вимог, встановлених діючим законодавством України, тому як слід постанова про визнання банкрутом від 01.03.2012р. не набрала законної сили.

АТ "Сбербанку Росії" від ліквідатора Фоміна Г.В. від продажу заставного автомобіля грошові кошти не отримував.

За таких обставин позивач просив суд визнати незаконними торги проведені Українською універсальною біржею 30.03.2012р. в рамках справи №5023/122/12 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3 з реалізації автомобіля NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3; скасувати акту прийому-передачі від 30.03.2013р. автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1; скасувати протокол №1 від 30.03.2012р. проведення Українською універсальною біржею аукціону з реалізації автомобілі NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, колегія суддів виходить з наступного.

В обґрунтування поданого позову позивач посилається на те, що купівля-продаж майна на публічному аукціоні є правочином і в даній справі цей правочин має бути визнаний недійсним. В якості правового обґрунтування позову позивач послався на приписи ч.1 ст. 215 ЦК України та ч. 1-3,6 ст. 203 ЦК України.

Однак в прохальній частині позову позивач не просить визнати зазначений правочин недійсним, а вимагає визнання його незаконнім та скасування складених в ході торгів документів.

Колегія суддів в цій частині зазначає таке.

У змісті позову відсутні посилання на те, який конкретно припис ст. 203 ЦК України порушений. Посилання позивача на невідповідність правочину змісту ст. 203 ЦК України носить загальний характер і з зі змісту позову неможливо встановити, яке конкретне порушення було допущене.

Діюче процесуальне законодавство не покладає на суд обов'язку самостійно конкретизувати підстави застосування ч.1 ст. 215 ЦК України, тому колегія суддів надає правову оцінку всім перерахованим позивачем підставам.

Так, спірний правочин не містить дефектів волі чи дієздатності сторін правочину (Української універсальної біржі та фізичної особи ОСОБА_2.) і на такі факти не посилається і сам відповідач.

Таким чином,мова може йти тільки про невідповідність правочину актам цивільного законодавства.

Колегія суддів зазначає, що в даному випадку слід розрізняти порушення, допущені арбітражним керуючим Фоміним Г.В. при прийнятті рішення про здійснення продажу автомобіля і додержання закону при вчиненні оспорюваного правочину.

Оскільки предметом спору є саме законність правочину відчуження авто з публічних торгів, колегія суддів відзначає, що позивач у своєму позові не зазначає порушень закону при вчиненні спірного правочину.

Більше того, законність самого правочину (продажу авто з публічних торгів) вже була предметом судового дослідження в ході розгляду справи №922/3904/13.

Дане рішення було залишено без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 04.02.2014р., яка в свою чергу залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 21.05.2014р.

Так, рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2013 р. по справі № 922/3904/13 за позовом ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії" до ФОП ОСОБА_3 та Української універсальної біржі, ІІІ особи: Арбітражний керуючий Фомін Г. В. та ОСОБА_2 про визнання недійсним аукціону, проведений Українською універсальною біржею 30.03.2012р. з реалізації автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 та визнання недійсним протоколу №1 від 30.03.2012р. проведення Українською універсальною біржею аукціону з реалізації автомобілі NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, яке набрало законної сили, встановлено, що обрані позивачем способи захисту не відповідають встановленим ст.20 ГК України та ст.16 ЦК України способом захисту прав та охоронюваних законом інтересів.

У відповідності до ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Пунктом 2.5. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" обставини, визнані учасниками судового процесу і відображені в судових рішеннях, є преюдиціальними в розумінні частини третьої статті 35 ГПК України.

Згідно п. 2.6. зазначеної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України не потребують доказування преюдиціальні обставини, тобто встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, - при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини. При цьому не має значення, в якому саме процесуальному статусі виступали відповідні особи у таких інших справах - позивачів, відповідачів, третіх осіб тощо.

З урахуванням вимог ст. 35 ГПК України, факти встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2013 року по справі № 922/3904/13 є преюдицією і не потребують додаткового доказування.

Крім того, як вбачається зі змісту позовної заяви, вимогами позивача є скасування акту прийому-передачі від 30.03.2013р. автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1.

Відповідно до ч.1 ст. 16 Цивільного кодексу України, встановлено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу та згідно ч.2 ст.20 Господарського кодексу України, кожний суб`єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів.

Права та законні інтереси зазначених суб`єктів можуть захищатися способами визначеними статтею 16 Цивільного кодексу України, статтею 20 Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 16 Цивільного кодексу України, способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути: визнання права; визнання правочину недійсним; припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення; примусове виконання обов'язку в натурі; зміна правовідношення; припинення правовідношення; відшкодування збитків та інші способи відшкодування майнової шкоди; відшкодування моральної (немайнової) шкоди; визнання незаконними рішення, дій чи бездіяльності органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, їхніх посадових і службових осіб. Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Статтею 20 Господарського кодексу України встановлено, що права та законні інтереси зазначених суб'єктів захищаються шляхом: визнання наявності або відсутності прав; визнання повністю або частково недійсними актів органів державної влади та органів місцевого самоврядування, актів інших суб'єктів, що суперечать законодавству, ущемляють права та законні інтереси суб'єкта господарювання або споживачів; визнання недійсними господарських угод з підстав, передбачених законом; відновлення становища, яке існувало до порушення прав та законних інтересів суб'єктів господарювання; припинення дій, що порушують право або створюють загрозу його порушення; присудження до виконання обов'язку в натурі; відшкодування збитків; застосування штрафних санкцій; застосування оперативно-господарських санкцій; застосування адміністративно-господарських санкцій; установлення, зміни і припинення господарських правовідносин; іншими способами, передбаченими законом.

Суд може захистити цивільне право або інтерес іншим способом, що встановлений договором або законом.

Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту може бути визначений як концентрований вираз змісту (суті) міри державного примусу, за допомогою якого відбувається досягнення бажаного для особи, право чи інтерес якої порушені, правового результату. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб нівелює негативні наслідки порушення його прав.

Способи захисту, заявлені позивачем у даній справі, не міститься в переліках способів захисту права, що визначені в ст.16 Цивільного кодексу України та ст.20 Господарського кодексу України, не передбачені вони також іншими нормами права. Також, в матеріалах справи відсутні докази того, що такий спосіб захисту був передбачений якимись договірними відносинами між сторонами.

Слід зазначити, що предметом позову може бути матеріально-правова чи немайнова вимога позивача до відповідача, відносно якої суд повинен прийняти рішення. Предметом позову не можуть бути обставини, які виступають доказами у справі, зокрема, підписання актів приймання-передачі, оскільки такі акти підтверджують наявність або відсутність юридичних фактів, які входять до підстав позову. Захист майнового або немайнового права чи законного інтересу відбувається шляхом прийняття судом рішення про примусове виконання відповідачем певних дій або зобов'язання утриматись від їх вчинення.

Відповідно до п. 39 Інформаційного листа Вищого господарського суду України № 01-08/163 від 12.03.09 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у другому півріччі 2008 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" дійшовши висновку про те, що предмет позову не відповідає встановленим законом або договором способом захисту прав, суд повинен відмовити у позові.

З урахуванням вищенаведеного колегія суддів дійшла висновку про те, що спосіб захисту порушеного права має відповідати наявному порушенню та сприяти його усуненню. Такий висновок суду узгоджується з правовою позицією Вищого господарського суду України викладеною у оглядовому листі № 01-8/24 від 22.01.2007р.

Відповідно до п. 3.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011р. №10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" господарські суди на загальних підставах вирішують усі спори між суб'єктами господарської діяльності, а також спори, пов'язані, зокрема, з визнанням недійсними договорів, укладених суб'єктами господарювання, або між суб'єктами господарювання та органами державної влади і місцевого самоврядування шляхом проведення прилюдних торгів (аукціону), у тому числі договорів купівлі-продажу і оренди землі, а так само визнання недійсними актів про проведення відповідних торгів (аукціону).

Окрім викладеного, колегія суддів зазначає, що спосіб захисту, насамперед, повинний слугувати поновленню порушених прав позивача або захисту його охоронюваного законом інтересу. В даному випадку колегія суддів вбачає можливість утворення суттєвих проблем цивільного обороту спірного авто в разі скасування документів, складених при здійсненню прилюдних торгів, але не вбачає, яким чином задоволення такого позову може служити захисту права або законних інтересів позивача.

Таким чином, враховуючи те, що згідно позову позивач просив суд визнати незаконними торги, а не його результати, скасувати протокол проведення аукціону, скасувати акт прийому-передачі, які не є актами в розумінні статті 12 ГПК України, про що було зазначено Верховним Судом України у постанові від 17.03.2009 р. у справі №11/95/н, колегія суддів дійшла висновку, що обрані позивачем способи захисту не відповідають визначеним чинним законодавством способам захисту права, тому в задоволенні позову слід відмовити.

Погоджуючись з висновками суду першої інстанції щодо необґрунтованості позовних вимог, колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що позивачем ані до суду першої інстанції, ані до суду апеляційної інстанції не надано будь-яких доказів на спростування висновків, викладених в оскаржуваному рішенні. Заперечення позивача фактично зводяться до того, що є хибним висновок суду першої інстанції про те, що обставини, на які посилається позивач були досліджені та встановлені рішенням господарського суду Харківської області від 11.12.2013р. по справі №922/3904/13, оскільки предмет позовних вимог у справі № 922/3904/13,яка розглянута, та у справі № 917/1745/14, яка розглядається, не є тотожним

Колегія суддів вважає за необхідне зазначити, що такі твердження позивача позбавлені належної переконливості. Так, судом не кваліфіковані і спори як ідентичні, а тільки зазначено, що правовідносини у спорі вже були предметом дослідження і судом встановлені визначенні факти. Такі твердження відповідають дійсності, оскільки, як свідчать матеріали справи, предметом спору у справі № 922/3904/14 є визнання недійсним аукціону проведеного Українською Універсальною Біржею 30.03.2012 р. з реалізації автомобілю NISSAN, моделі ТЕАNА, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_2, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3; а також визнання недійсним протоколу № 1 від 30.03.2012 р. проведення Українською Універсальною Біржею аукціону з реалізації автомобілю NISSAN, моделі ТЕАNА, 2008 року випуску, колір сірий, номер кузова НОМЕР_2, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3. В свою чергу, предметом спору у даній справі є визнання незаконними торгів, проведених Українською універсальною біржею 30.03.2012р. в рамках справи №5023/122/12 про визнання банкрутом ФОП ОСОБА_3 з реалізації автомобіля NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3, скасування акту прийому-передачі від 30.03.2013р. автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, скасування протоколу №1 від 30.03.2012р. проведення Українською універсальною біржею аукціону з реалізації автомобілі NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3

Щодо тверджень позивача стосовно того, що судом першої інстанції не було розглянуто клопотання про забезпечення позову витребування доказів, колегія суддів зазначає, що оскаржуваним рішення було відмовлено у задоволенні даного клопотання та зазначено про це в тексті оскаржуваного рішення, а саме зазначено, що при поданні позовної заяви позивач звернувся до господарського суду Полтавської області з заявою про забезпечення позову, в якій просить суд витребувати у Української універсальної біржі договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону з реалізації автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3 та витребувати у арбітражного керуючого Фоміна Гранта Валерійовиса договір купівлі-продажу за результатами проведення аукціону з реалізації автомобілю NISSAN, моделі TEANA, 2008 року випуску, колір - сірий, номер кузова - НОМЕР_3, днз НОМЕР_1, який належить на праві власності ОСОБА_3.

З урахуванням вищевикладеного та відповідно до ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або за своєю ініціативою має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається на будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно ст.67 ГПК України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку.

Як вбачається з поданої заяви про забезпечення позову заявлений позивачем вид забезпечення позову не відповідає ні одному з перелічених у статті 67 ГПК України, з чим погоджується колегія суддів апеляційної інстанції.

Враховуючи вищенаведені обставини та норми чинного законодавства, колегія суддів дійшла висновку відмову у задоволенні апеляційної скарги, в зв'язку з чим оскаржуване рішення підлягає залишенню без змін.

Керуючись статтями 49, 99, 101, пунктом 1 статті 103, статтею 105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА:

Апеляційну скаргу ПАТ "Дочірній банк Сбербанку Росії", м. Київ на рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 р. у справі № 917/1745/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Полтавської області від 30.10.2014 р. у справі № 917/1745/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 02.04.15

Головуючий суддя Слободін М.М.

Суддя Гончар Т. В.

Суддя Гребенюк Н. В.