ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

31.03.15р. Справа № 904/2084/15
За позовом: товариства з додатковою відповідальністю "Завод Метиз", м. Дніпродзержинськ

до товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс", м. Дніпропетровськ

про стягнення 33 463,11 грн.

Суддя: Євстигнеєва Н.М.

Представники:

Від позивача: Щапова О. А., довіреність № 11 від 14 січня 2015 року, представник

Від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Завод Метиз" звернулося до господарського суду із позовом, яким просить стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс" заборгованість за договором поставки № 124/Р від 10.01.2014 у сумі 27 788,15грн., штраф у розмірі 3 080,03грн. та пеню у розмірі 2 594,93грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем умов договору поставки № 124/Р від 10.01.2014 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар. Вимога позивача про стягнення штрафу та пені мотивована посиланням на пункти 4.2., 4.3. договору.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Баланс" у судове засідання не з'явилося, надало до суду клопотання про відкладення розгляду справи на іншу дату у зв'язку з відрядженням.

У судовому засіданні 31.03.2015 оголошені вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,

В С Т А Н О В И В:

10 січня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Завод Метиз" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю "Баланс" (покупець) укладений договір №124/Р, відповідно до умов якого (п.1.1.) постачальник зобов'язується виготовити та передати у власність покупцю товар згідно гарантійних листів (заявок) і накладних, а покупець прийняти і оплатити поставлений товар на умовах цього договору.

Асортимент і кількість товару визначається згідно гарантійних листів (заявок) і накладних на передачу товару, які підтверджують погодження сторін і є невід'ємною частиною договору. Загальна сума визначається виходячи із вартості всіх партій товару, зафіксованих в накладних на передачу товару (п.п.1.2,1.3. договору).

Відповідно до п.2.1. договору поставка товару здійснюється на умовах EXW або FCA (Інкотермс 2000), в строки, погоджені сторонами.

Датою поставки товару і переходу права власності на товар вважається дата, зазначена у видатковій накладній про отримання товару, підписаній уповноваженими представниками сторін.

Розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 20 банківських днів з моменту відвантаження (п.3.2. договору).

Договір вступає в силу з моменту підписання його сторонами та діє до 31.12.2015, а в частині невиконаних зобов'язань за договором - до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань (п.7.7. договору).

На виконання умов договору постачальник поставив покупцю товар на загальну суму 30 800,34грн., що підтверджується накладною №02497 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 27.10.2014 на суму 9 287,41грн. та №02547 від 30.10.2014 на суму 21 512,93грн.

Відповідач зобов'язання по оплаті виконав частково. Так, відповідачем на рахунок позивача перераховані грошові кошти згідно платіжного доручення №1845 від 13.02.2015 на суму 3 000,00грн., №1866 від 26.02.2015 на суму 3 000,00грн., №1881 від 06.03.2015 на суму 3 000,00грн.

При цьому, сума, яка надійшла згідно платіжного доручення №1845 від 13.02.2015 була зарахована позивачем в рахунок попередньої поставки, залишок 12,19грн. враховано позивачем при проведенні розрахунку суми основного боргу.

Позивач посилається на обставини невиконання відповідачем зобов'язань за договором в частині оплати вартості поставленого позивачем відповідачу товару, наявності боргу відповідача за поставлений товар у сумі 27 788,15грн., що і є причиною спору.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Стаття 526 ЦК України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч. 1 ст. 530 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст. 629 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч. 2 ст. 712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови договору та умови специфікації до договору, положення ч.1 ст. 692 Цивільного кодексу України строк оплати товару, поставленого позивачем відповідачу, поставка якого підтверджується зазначеною вище видатковою накладною, є таким, що настав.

Станом на дату звернення позивача з позовом до суду (11.03.2015) заборгованість за поставлену продукцію складала 24 788,15грн. (30 800,34грн. - 3 012,19грн. - 3000,00грн.).

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі відповідач не надав, доводи позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 24 788,15грн. у встановленому порядку не спростував.

За наведеного, є правомірними та підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у сумі 24 788,15грн.

Згідно з ч. 1 ст. 199 Господарського кодексу України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (cт.610 Цивільного кодексу України).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом (стаття 548 Цивільного кодексу України). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми не своєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (стаття 549 Цивільного кодексу України).

Відповідно до п.4.2. договору у випадку невиконання або неналежного виконання умов договору, винна сторона відшкодовує другій стороні понесені нею збитки. У випадку несвоєчасної оплати продукції покупець сплачує пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожний день прострочки.

Згідно п.4.3. договору у випадку прострочки оплати продукції більш ніж на 20 календарних днів покупець додатково сплачує штраф у розмірі 10% вартості відвантаженої, але не оплаченої продукції.

Позивач нарахував та просить стягнути пеню за загальний період з 28.11.2014 по 04.03.2015 у розмірі 2 594,93грн. та штраф у розмірі 3 080,03грн.

За умовами п.3.2. договору розрахунки за поставлену продукцію проводяться протягом 20 банківських днів з моменту відвантаження.

Отже, строк виконання зобов'язання щодо оплати поставленого за видатковою накладною №02497 на відпуск товарно-матеріальних цінностей від 27.10.2014 на суму 9 287,41грн. є таким, що настав - 24.11.2014.

Строк оплати товару, поставленого за видатковою накладною №02547 від 30.10.2014 на суму 21 512,93грн., є таким що настав 27.11.2014.

Оскільки прострочення виконання зобов'язання має місце вимога позивача про стягнення пені підлягає задоволенню частково з урахуванням проведених відповідачем оплат у сумі 2 482,48грн. виходячи з наступного розрахунку:

на суму 30 800,34грн. за період з 28.11.2014 по 12.02.2015 пеня підлягає стягненню у розмірі 1860,68грн.,

на суму 30 788,15грн. за період з 13.02.2015 по 25.02.2015 пеня підлягає стягненню у розмірі 427,66грн.,

на суму 27 788,15грн. за період з 26.02.2015 по 04.03.2015 пеня підлягає стягненню у розмірі 194,14грн.

При обчисленні пені судом враховано, що день оплати не вважається днем прострочення виконання зобов'язання.

Розрахунок розміру штрафу перевірено судом, відповідає вимогам договору та складає 3 080,03грн.

З огляду на викладене, з відповідача на користь позивача підлягає сума 30 350,66грн. (24 788,15грн. - основний борг, пеня у сумі 2 482,48грн., штраф у сумі 3 080,03грн.).

Отже, позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Суд відхиляє клопотання відповідача про відкладення розгляду справи, як необґрунтоване та не підтверджене відповідними доказами.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладають на сторони пропорційно розміру задоволених вимог, стягненню з відповідача на користь позивача підлягає сума 1657,07грн.

Керуючись ст.ст. 1, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Баланс" (49021, м. Дніпропетровськ, вул. Береговая, 135, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Завод Метиз" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, вул. Широка,99, ) основний борг у сумі 24 788,15грн., пеню у сумі 2 482,48грн., штраф у сумі 3 083,03грн., витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 1657,07грн., про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання.

Суддя Н.М.Євстигнеєва

Повне рішення складено, - 03.04.2015.