ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа № 909/175/15

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого-судді Михалюк О.В.

суддів Мельник Г.І.

Плотніцький Б.Д.

розглянув апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк "

на ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015р.

у справі № 909/175/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Мустанг-8», м.Київ

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» в особі Івано-Франківськотго регіонального відділення АТ «Брокбізнесбанк», м.Івано-Франківськ

про: визнання договору недійсним

з участю представників:

від скаржника - Ярчак І.С.

від позивача - не з»явився

В ході судового засідання сторонам права і обов"язки, передбачені ст.22 ГПК України роз"яснені, заперечень щодо складу суду не поступало.

Позивач належним чином був повідомлений про день та час слухання справи, однак повноважних представників в засідання не скерував, в зв"язку з чим колегія вважає за можливе розглянути апеляційну скаргу за наявними у справі доказами.

В судовому засіданні проголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року (суддя Фрич М.М.) прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі № 909/175/15, призначено розгляд справи в судовому засіданні на 03.03.15 о 10:00 год. Крім того даною ухвалою задоволено заяву товариства з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" про вжиття заходів до забезпечення позову та заборонено Публічному акціонерному товариству "Брокбізнесбанк" вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки, за Іпотечним договором від 30 квітня 2013 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк", посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 546, а саме: корпус ЗРП, зазначений в плані літерою "Щ", загальною площею 417,6 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Є. Коновальця, № 229, в тому числі звертатись до нотаріусів України з вимогою про вчинення виконавчих написів на Іпотечному договорі від 30 квітня 2013 року № 546, до державних реєстраторів речових прав на нерухоме майно і нотаріусів України, зокрема до Приватного нотаріуса Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніни Анатоліївни, з вимогами про реєстрацію (перереєстрацію) права власності та інших речових прав щодо предмета іпотеки, а також продавати від свого імені предмет іпотеки на підставі договорів купівлі-продажу;

- Головному управлінню юстиції у Івано-Франківській області в особі Реєстраційної служби Головного управління юстиції у Івано-Франківській області, а також всім державним реєстраторам речових прав на нерухоме майно і нотаріусам України, зокрема приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні, вчиняти будь-які дії, пов'язані з державною реєстрацією права власності та інших речових прав стосовно нерухомого майна, а саме: корпус ЗРП, зазначений в плані літерою "Щ", загальною площею 417,6 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Є. Коновальця, № 229;

- Приватному нотаріусу Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур Антоніні Анатоліївні та будь-яким іншим нотаріусам України вчиняти виконавчий напис нотаріуса на Іпотечному договорі від 30 квітня 2013 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк", посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 546, а також посвідчувати будь-які Договори купівлі-продажу предмета іпотеки від імені Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" за Іпотечним договором від 30 квітня 2013 року, а саме: корпус ЗРП, зазначений в плані літерою "Щ", загальною площею 417,6 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Є. Коновальця, № 229.

Зупинено стягнення предмету іпотеки, а саме корпус ЗРП, зазначений в плані літерою "ІД", загальною площею 417,6 кв. м., який знаходиться за адресою: м. Івано-Франківськ, вул. Є. Коновальця, № 229, якщо таке стягнення здійснюється на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку, якщо таке стягнення здійснюється за Іпотечним договором від 30 квітня 2013 року, який укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" та Публічним акціонерним товариством "Брокбізнесбанк", посвідченим приватним нотаріусом Івано-Франківського міського нотаріального округу Мачкур А. А. та зареєстрованим в реєстрі за № 546.

Також даною ухвалою зобов'язано відповідача подати суду: відзив на позов і всі документи, що підтверджують заперечення проти позову; докази надсилання копії відзиву позивачу; витяг (довідку, виписку) з Єдиного державного реєстру.

Не погоджуючись з даною ухвалою скаржник - Публічне акціонерне товариство «Брокбізнесбанк» подав до Львівського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу, в якій просить скасувати згадану ухвалу, посилаючись, зокрема, на те, що вона є незаконна, винесена з порушенням норм матеріального та процесуального права, висновки суду першої інстанції не відповідають обставинам справи, оскільки, як вбачається з тексту оскаржуваної ухвали в підтвердження здійснення відповідачем можливого звернення стягнення на предмет іпотеки за Іпотечним договором від 30.04.2013р., заявником було надано копію вимоги відповідача № 951/оу5 від 25.11.2014р. про усунення порушень, в якому відповідач вимагає протягом 30-ти днів сплатити прострочену заборгованість за Кредитним договором та попереджає, що у випадку непогашення у встановлений строк заборгованості відповідач ініціюватиме звернення стягнення на предмет іпотеки. Однак, як зазначає скаржник, з даного документу не вбачається, що АТ «Брокбізнесбанк» розпочало звернення стягнення в позасудовому порядку. Таким чином, суд першої інстанції без будь-яких належних та допустимих доказів того, що відповідач має намір застосувати позасудовий спосіб звернення стягнення взяв за переконання припущення, а не підтверджені доказами доводи заявника про намір вчинення таких дій. Крім того, на думку скаржника, суд першої інстанції не врахував ту обставину, що задовольняючи заяву про забезпечення позову шляхом заборони вчиняти дії стосовно звернення стягнення на предмет іпотеки, фактично вирішено спір по суті, оскільки у даному випадку обраний спосіб захисту порушених прав позивача у вигляді визнання відсутнім права на звернення стягнення на предмет іпотеки за своєю суттю є тотожним вказаному вище засобу забезпечення такого позову.

Наводить скаржник і інші доводи, що є, на його думку, підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

Колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду, обговоривши доводи апеляційної скарги, перевіривши наявні матеріали, проаналізувавши застосування норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає до задоволення з огляду на наступне.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Мустанг-8" звернулося до господарського суду Івано-Франківської області з позовною вимогою до Публічного акціонерного товариства "Брокбізнесбанк" в особі Івано-Франківського регіонального відділення АТ "Брокбізнесбанк" про визнання недійсним іпотечного договору від 30 квітня 2013 року.

Одночасно з позовною заявою позивачем подано заяву про вжиття заходів забезпечення позову, в якій позивач зазначив, що вжиття заходів до забезпечення позову у даній справі унеможливить порушення майнових прав позивача зі сторони відповідача, що полягає у можливості відповідача звернути стягнення на предмет іпотеки. На думку позивача, невжиття заходів до забезпечення позову не лише утруднить, а й унеможливить реальне виконання рішення суду у даній справі. Крім того, позивач у вказаній заяві зазначив, що у випадку невжиття заходів до забезпечення позову до закінчення розгляду даної справи по суті відповідач, відповідно до умов іпотечного договору, матиме можливість отримати у власність предмет іпотеки в позасудовому порядку та зареєструвати право власності на нього у встановленому законом порядку або продати його іншим особам від свого імені.

Таким чином, позивач просив суд задоволити вказану заяву про забезпечення позову і заборонити вчиняти будь-які дії щодо звернення стягнення на предмет іпотеки за іпотечним договором від 30 квітня 2013 року.

Відповідно до ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити, передбачених статтею 67 цього Кодексу, заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Отже, із змісту зазначеної норми вбачається, що підставою для вжиття заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення про те, що невжиття заходів до забезпечення позову у подальшому утруднить або зробить неможливим виконання рішення господарського суду у разі задоволення заявлених вимог.

Відтак, забезпечення позову у господарському процесі застосовується з метою забезпечення виконання судового рішення.

Статтею 67 Господарського процесуального кодексу України визначено, що позов забезпечується, зокрема, забороною відповідачеві вчиняти певні дії. Умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно, яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. В спірному випадку, предметом позову є визнання недійсним іпотечного договору від 30 квітня 2013 року. Відповідно до п.8.1. вказаного договору іпотекодержатель має право здійснити звернення стягнення на предмет іпотеки та одержати задоволення своїх вимог за рахунок предмета іпотеки. Суд підставно погодився з доводами позивача про те, що у випадку невжиття заходів до забезпечення позову до закінчення розгляду даної справи по суті відповідач, відповідно до умов іпотечного договору, матиме можливість отримати у власність предмет іпотеки в позасудовому порядку, що не лише може утруднити, а й унеможливити реальне виконання рішення суду у даній справі.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Скаржник не надав належних та допустимих доказів на спростування висновків місцевого господарського суду, викладених в ухвалі господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015р. у даній справі.

З огляду на все викладене вище, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що ухвала господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015 року у даній справі відповідає матеріалам справи, ґрунтується на вимогах чинного законодавства і підстав для його скасування немає, а зазначені в апеляційній скарзі доводи скаржника не відповідають матеріалам справи, документально не обґрунтовані, а тому не визнаються такими, що можуть бути підставою згідно ст. 104 ГПК України для скасування чи зміни оскаржуваної ухвали.

На підставі наведеного та відповідно до вимог ст.ст.33,34,43,91,99,101-106 ГПК України,-

Львівський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Брокбізнесбанк» - залишити без задоволення.

2. Ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 16.02.2015р. у справі № 909/175/15 залишити без змін.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена в касаційному порядку.

5. Матеріали справи повернути господарському суду Івано-Франківської області.

6. Повний текст постанови складено « 26» березня 2015р.

Головуючий суддя Михалюк О.В.

суддя Мельник Г.І.

суддя Плотніцький Б.Д.