ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.2015 Справа № 920/160/15

За позовом: Прокурора Краснопільського району в інтересах держави в особі Відділу освіти, молоді та спорту Краснопільської районної державної адміністрації, смт. Краснопілля Сумської області

до відповідача: Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Суми

про стягнення 4 545 грн. 46 коп.

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - І.М.Матлахов (довіреність № 322/02-21 від 16.02.2015)

від відповідача - ОСОБА_3 (довіреність б/н від 11.03.2015)

прокурор - Л.В.Воробєй

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

Суть спору: прокурор в інтересах держави в особі позивача звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача на користь позивача 4 545 грн. 46 коп., у тому числі 3390 грн. 00 коп. за невиконання умов договору купівлі-продажу від 29.05.2014 та 1155 грн. 46 коп. пені.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог прокурора та позивача заперечу, оскільки вважає, що саме відповідачем були порушені строки оплати товару за спірним договором, а сума оплати за товар була повернута позивачу 04.09.2014. Також відповідач вважає неправомірними вимоги прокурора та позивача щодо нарахування пені за несвоєчасне виконання зобов'язання.

Від позивача до суду надійшли пояснення № 100 від 03.03.2015 стосовно процедури проведення оплати за придбання предметів, матеріалів, інвентарю за бюджетні кошти.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши подані докази, суд

ВСТАНОВИВ:

29.05.2014 між Відділом освіти, молоді та спорту Краснопільської районної державної адміністрації (позивачем у справі) та Фізичною особою - підприємцем ОСОБА_1 (відповідачем у справі) був укладений договір № 139.

Згідно з умовами п. 1.1 цього договору продавець (позивач) зобов'язався продати, а покупець (відповідач) - прийняти та оплатити товари, а саме: вогнегасники ВП-5 у кількості десяти штук, вогнегасники ВВК-1,4 у кількості десяти штук.

За умовами п. 1.2 договору № 139 загальна сума цього договору становить 3390 грн. 00 коп.

У розділі 2 договору № 139 сторони узгодили, що передумовою здійснення закупівлі є заявка покупця, у якій має зазначатися кількість та асортимент товару, який має намір придбати покупець. Продавець має надати товар у розпорядження покупця за місцезнаходженням товару, отримавши усну заявку, але не пізніше 24 годин після її отримання, що оформляється відповідною накладною. Оплата вартості товару у відповідності з його договірною ціною здійснюється протягом двадцяти банківських днів з дня передачі у власність покупця визначеного цим договором та усною заявкою товару шляхом перерахування відповідної грошової суми на розрахунковий рахунок продавця. Усі банківські видатки відносяться на покупця.

В ході судового розгляду справи було встановлено, що на виконання умов зазначеного договору позивачем згідно платіжного доручення № 824 від 05.06.2014 були перераховані на рахунок відповідача кошти за вогнегасники, які є предметом спірного договору, у розмірі 3390 грн. 00 коп.

Як пояснював в судових засіданнях представник позивача, після перерахування зазначеної грошової суми товар так і не був переданий відповідачем у власність позивача як покупця за договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 627 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 629 вищевказаного Кодексу наголошує, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується

прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із частиною 1 статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору, а згідно вимог статті 610 цього ж Кодексу, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частиною 1 статті 530 вищезазначеного Кодексу передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що відповідач свої обов'язки за договором не виконує і передачу оплаченого товару не здійснює.

У відповідності до ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідно до платіжного доручення № 824 від 05.06.2014 позивач перерахував на рахунок відповідача грошові кошти у сумі 3390 грн. 00 коп. У той же час вказані кошти були зараховані на рахунок відповідача 21.08.2014 (відмітка Управління Державної казначейської служби у Краснопільському районі Сумської області на зазначеному платіжному дорученні).

Доказів звернення відповідача до позивача ані з претензією щодо своєчасності оплати товару, ані з вимогою про розірвання договору купівлі-продажу суду надано не було.

За таких обставин, суд вважає, що у даному випадку мала місце попередня оплата товару, який є предметом договору купівлі-продажу № 139 від 29.05.2014.

Статтею 693 Цивільного кодексу України покупцю надано право вимагати передачі оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав цей товар у встановлений строк.

До матеріалів справи позивачем та прокурором додано претензію позивача №607 від 18.09.2014 з вимогою передати його представнику товар, що є предметом договору купівлі-продажу від 29.05.2014, протягом семи днів з дня отримання цієї претензії.

Як встановлено в ході судового розгляду відповідачем товар переданий позивачу не був, однак присутній представник позивача наголошував, і про це зазначено у відзиві відповідача, що 04.09.2014 відповідно до платіжного доручення №72 він повернув позивачу кошти у сумі 3390 грн. 00 коп., однак ці кошти не надійшли на рахунок позивача у зв'язку з тим, що відповідно до постанови Правління Національного Банку України № 518 від 21.08.2014 банківську установу, що обслуговувала рахунок відповідача, віднесено до категорії неплатоспроможних. У зв'язку з цим представник відповідача зазначив, що відповідач належним чином виконав своє зобов'язання, повернув кошти, а несвоєчасність їх надходження до позивача виникла з незалежних від нього обставин.

Однак суд не може погодитись з такою позицією відповідача з огляду на наступне.

Сторонами спірного договору купівлі-продажу № 139 від 29.05.2014 є ФОП ОСОБА_1 (відповідач у справі) та Відділ освіти, молоді та спорту Краснопільської районної державної адміністрації (позивач у справі), даний договір не містить застережень стосовно виконання зобов'язань сторін третіми особами чи звільнення сторін від виконання зобов'язань внаслідок виникнення будь-яких обставин, окрім форс-мажорних обставин.

Стаття 617 Цивільного кодексу України та стаття 218 Господарського кодексу України передбачають, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважаються обставинами, які є підставою для звільнення боржника від відповідальності за порушення зобов'язання.

За таких обставин суд вважає, що віднесення банківської установи, яка обслуговує рахунки відповідача, до категорії неплатоспроможних, не є підставою для звільнення відповідача від виконання зобов'язань за договором. Сам факт перерахування грошових коштів відповідачем згідно платіжного доручення не є доказом виконання грошового зобов'язання, оскільки датою виконання зобов'язання відповідачем у даному випадку є дата зарахування визначеної суми грошових коштів на рахунок одержувача цих коштів (у даному випадку на рахунок позивача).

Таким чином, суд вважає вимоги прокурора та позивача у справі в частині стягнення з відповідача 3390 грн. 00 коп. правомірними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Щодо вимоги прокурора про стягнення з відповідача на користь позивача 1155 грн. 46 коп. пені, суд зазначає наступне.

Умовами договору купівлі-продажу передбачено, що у разі несвоєчасної передачі товару у власність покупця, продавець сплачує покупцю пеню у розмірі 0,1% вартості товару, по якому допущено прострочення (п. 3.2).

Судом було встановлено, що у даному випадку кошти, перераховані позивачем на рахунок позивача за вказаним договором і які позивач заявляє до стягнення, як суму основного боргу, є сумою попередньої оплати за товар, тобто авансовим платежем.

За таких обставин, враховуючи приписи ст.ст.549-551ЦК України, 230-232ГК України суд відмовляє в задоволенні позову в частині стягнення з відповідача на користь позивача 1155 грн. 46 коп. пені.

Згідно ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору суд покладає на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) на користь відділу освіти, молоді та спорту Краснопільської районної державної адміністрації Сумської області (42400, Сумська область, смт. Краснопілля, вул. Мезенівська, 4; ) 3390 грн. 00 коп. боргу.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (АДРЕСА_1; ІПН НОМЕР_1) в доход Державного бюджету (р/р 3002, отримувач УДК у м. Суми (м. Суми), 22030001, МФО 837013, ) 1827 грн. 00 коп. судового збору.

4. В іншій частині позову - відмовити.

5. Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 06.04.2015.

Суддя В.Л.Котельницька