РІШЕННЯ

"26" березня 2015 р.Справа № 921/1423/14-г/4

Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Бурди Н.М.

Розглянув справу

за позовом Місцевої церкви християн віри євангельської міста Бучач, вул. Коцюбинського, 2, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400 до відповідача Бучацького районного управління юстиції, вул. Міцкевича, 8, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бучацького районного споживчого товариства, вул. Галицька, 153, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, 48400

про визнання права власності на нерухоме майно.

За участю представників сторін:

позивача: керівник - Дрозд А.Й. (паспорт серії МС №103632 від 25.07.1996р.);

адвокат - Захарчук Ю.В. (посвідчення №423 від 07.05.2006 р.);

відповідача: уповноважений - Тивунько М.М. (довіреність №5 від 15.01.2015р.);

третьої особи: не з'явився.

Суть справи:

В розпочатому судовому засіданні представникам сторін процесуальні права та обов'язки, передбачені ст. ст. 20, 22, 81-1 ГПК України, роз'яснено.

Місцева церква християн віри євангельської міста Бучач, вул. Коцюбинського, 2, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область звернулась до господарського суду Тернопільської області з позовом до відповідача - Реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції, вул. Міцкевича, 2, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область про визнання права власності на нерухоме майно: павільйон-кафе "Ровесник", який знаходиться по вул. Л.Українки, будівля №2А, м. Бучач.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області про порушення провадження у справі від 17.12.2014р. залучено до участі у справі № 921/1423/14-г/4 в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бучацького районного споживчого товариства, вул. Галицька, 153, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область.

Представники позивача в судових засіданнях позовні вимоги підтримали та подали витребувані судом документи, а також додаткові докази у справу, а саме: довідку управління державної казначейської Україні у м. Тернополі №37 від 14.01.2015р. про зарахування 4011 грн 00 коп. судового збору в дохід державного бюджету України, витяг з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців про знаходження позивача у ньому станом на 15.01.2015р.

16.01.2015р. відповідачем через канцелярію господарського суду подано клопотання №9/02.2-12 від 15.01.2015р. про заміну неналежного відповідача, у якому просить Реєстраційну службу Бучацького районного управління юстиції замінити на Бучацьке районне споживче товариство, а його (відповідача) перевести в статус третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, підтримане представником відповідача в судовому засіданні, яке судом відхилено.

03.03.2015р. у судовому засіданні представником позивача подано клопотання №б/н від 03.03.2015р. про залучення до участі у справі іншого відповідача, а саме: Бучацьке районне управління юстиції вул. Міцкевича, 8, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, структурним підрозділом якого є Реєстраційна служба Бучацького районного управління юстиції, вул. Міцкевича, 2, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область, яке судом задоволено, у відповідності до вимог ст. 24 ГПК України .

Представник відповідача в судовому засіданні та у поданому 16.01.2015р. у канцелярію господарського суду відзиві №8/02.2-12 від 15.01.2015р. проти позову заперечував оскільки вважає, що договір купівлі-продажу від 10.03.2000р., укладений між Бучацьким районним споживчим товариством та Місцевою церквою християн віри євангельської м. Бучач, про купівлю павільйону - кафе "Ровесник", який знаходиться в м. Бучач, укладено із порушенням порядку, встановленого законом, а саме: Бучацьким районним споживчим товариством відчужено майно без його первинної реєстрації, договір не посвідчено державною нотаріальною конторою чи приватним нотаріусом, крім того у вказаному договорі не зазначено повної адреси нежитлового приміщення , що позбавляє можливості ідентифікувати об'єкт.

Представник третьої особи у засіданні згідно супровідного листа подав докази у справу, а саме: протокол №7 засідання виконкому міської Ради народних депутатів, рішення виконавчого комітету Бучацької міської ради народних депутатів Тернопільської області №179 від 18.07.85р., довідку Бучацької міської ради Тернопільської області №65 від 02.03.2015р.

Представники позивача в судовому засіданні 26.03.2015р. відмовились від стягнення з відповідача судового збору в сумі 4011 грн., сплаченого згідно платіжного доручення №26533235 від 03.12.2014р.

У відповідності до ст. 77 ГПК України розгляд справи неодноразово відкладався (востаннє на 26.03.2015р.) для надання можливості сторонам прийняти участь у розгляді справи, а також подати витребувані судом документи.

Технічна фіксація (звукозапис) судового процесу у відповідності до ст. 81-1 ГПК України не здійснювалась за відсутності відповідного клопотання представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши в процесі розгляду справи пояснення представників сторін та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, судом встановлено наступне:

- 10.03.2000р. між Бучацьким районним споживчим товариством та Місцевою церквою християн віри євангельської міста Бучач на підставі постанови правління Бучацького РайСТ від 21.02.2000р. укладено договір купівлі-продажу згідно з умовами якого останній було продано павільйон-кафе "Ровесник", що знаходиться у м. Бучач, вартістю 9000 грн.;

- у п. 3 Договору Сторони дійшли згоди, що право власності на павільйон - кафе "Ровесник" за Місцевою церквою християн віри євангельської настає з моменту сплати всієї суми на протязі 5 місяців 2000р.;

- вартість вказаного об'єкту нерухомого майна у розмірі 9000 грн. була сплачена позивачем, що підтверджується копією квитанції №12 від 27.06.2000р., долученою до матеріалів справи;

- також, згідно рішення Бучацької міської ради від 22.09.2000р. "Про передачу земельної ділянки громади Християн Віри Євангельської" передано земельну площею 0, 09 га по вул. Л.Українки в м. Бучач, на якій розташоване приміщення колишнього кафе "Ровесник", громаді Християн Віри Євангельської у зв'язку з придбанням у власність вище згаданого приміщення, а рішенням №164 від 24.07.2014р. нежитловій будівлі по вул. Л.Українки, м. Бучач, яка належить місцевій церкві християн віри Євангельської, присвоєно адресу - вул. Л.Українки, 2А, м. Бучач;

- 03.07.2014 року Місцева церква християн віри євангельської міста Бучач звернулася до Реєстраційної служби Бучацького районного управління юстиції Тернопільської області із заявою про державну реєстрацію прав та їх обтяжень, долучивши до неї пакет документів згідно переліку, зазначеного у картці прийому заяви №7249509;

- у відповідь на звернення позивача рішенням державного реєстратора прав на нерухоме майно Тивунька М.М. за № 14197094 від 03 липня 2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень;

- згідно даного рішення, підставою відмови у державній реєстрації права власності є те, що договір купівлі-продажу від 10.03.2000р. про купівлю павільйона-кафе "Ровесник", який знаходиться в м. Бучач, укладено із порушенням порядку, встановленого законом, зокрема: Бучацьким РайСТ здійснюється відчуження нерухомого майна без його первинної реєстрації; договір не посвідчено державною нотаріальною конторою чи приватним нотаріусом та у договорі не вказано точної адреси нерухомого майна.

- не погоджуючись із прийнятим рішенням № 14197094 від 03 липня 2014 року про відмову у державній реєстрації прав та їх обтяжень, позивач - Місцева церква християн віри євангельської міста Бучач звернувся до господарського суду з позовом про визнання права власності на нерухоме майно павільйон-кафе "Ровесник", який знаходиться по вул. Л.Українки, будівля №2А, м. Бучач , посилаючись при цьому на те, що відмова у реєстрації права власності обмежує та ускладнює здійснення ним правомочностей, як добросовісного набувача, щодо володіння та розпорядження належним йому майном.

Оцінивши зібрані по справі докази та дослідивши норми чинного законодавства, господарський суд прийшов до висновку, що позов підлягає до задоволення з огляду на наступне:

- в силу ст. 15 ЦК України, кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання у спосіб, передбачений ст. 16 ЦК України, яка при цьому визначає, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу у такий спосіб захисту цивільних прав та інтересів, як визнання права.

Статтею 316 Цивільного кодексу України передбачено, що правом власності є право особи на річ (майно), яке вона здійснює відповідно до закону за своєю волею, незалежно від волі інших осіб.

Зміст права власності полягає у праві власника володіти, користуватись та розпоряджатись майном (ст. 317 ЦК України).

Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Згідно з ст. 328 ЦК України, встановлено, що право власності набувається на підставах, що не заборонені законом, зокрема із правочинів. Право власності вважається набутим правомірно, якщо інше прямо не випливає із закону або незаконність набуття права власності не встановлена судом.

Правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним (ст. 204 ЦК України).

Матеріали справи свідчать, що Місцева церква християн віри євангельської міста Бучач, відповідно до статті 328 Цивільного кодексу України, набула право власності на спірне майно на підставах, що не заборонені законом, а саме - шляхом укладення договору купівлі-продажу від 10.03.2000р.

Державна реєстрація права на нерухоме майно здійснюється відповідно до норм Закону України "Про державну реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень" (надалі - Закон) та Порядку надання інформації з Державного реєстру речових прав на нерухоме майно, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011р. №703;

- згідно ч. 1 ст. 2 Закону законодавцем до нерухомого майна віднесено земельні ділянки, а також об'єкти, розташовані на земельній ділянці, переміщення яких неможливе без їх знецінення та зміни призначення;

- права на нерухоме майно та їх обтяження, які підлягають державній реєстрації відповідно до цього Закону, виникають з моменту такої реєстрації (ч. 3 ст. 3 Закону);

- при цьому, для проведення державної реєстрації права власності та інших речових прав на нерухоме майно необхідними документами є документи, що підтверджують виникнення, перехід або припинення права власності та інших речових прав на нерухоме майно, в тому числі державний акт на право власності на земельну ділянку або на право постійного користування земельною ділянкою ( п. п. 26-27 Порядку державної реєстрації прав на нерухоме майно та їх обтяжень, затвердженого Постановою Кабінету Міністрів України від 22.06.2011, № 703)

Позивачем в підтвердження його права власності на спірне майно подано:

- рішення виконавчого комітету Бучацької міської ради народних депутатів Тернопільської області №179 від 18.07.1985р. "Про передачу на баланс об'єднанню підприємств громадського харчування Бучацького РайСТ павільйону паркового типу", згідно п. 2 якого вирішено передати безкоштовно на баланс об'єднання підприємств громадського харчування Бучацького РайСТ вартістю 18672 крб. павільйон паркового типу;

- довідку Бучацької міської ради № 65 від 02.03.2015р. про те, що павільйон паркового типу розміром 26Х9 м. і висотою 3 м, що розташований в комсомольському парку, переданий безкоштовно на баланс об'єднанню підприємств громадського харчування Бучацького РайСТ згідно рішення №179 від 18.07.1985р., а після реконструкції приміщень павільйону було відкрито кафе "Ровесник", якому згідно рішення виконкому Бучацької міської ради №164 від 24.07.2014р. присвоєно адресу вул. Л.Українки, 2А , м. Бучач;

- договір купівлі-продажу від 10.03.2000р., укладений між Бучацьким районним споживчим товариством та Місцевою церквою християн віри євангельської міста Бучач;

- докази оплати позивачем вартості вказаного об'єкту нерухомого майна у розмірі 9000 грн. (копія квитанції №12 від 27.06.2000р.);

- копію технічного паспорта, виготовленого станом на 16.05.2014р. (інвентарний номер 716) на нежитлову будівлю №2 по вул. Лесі Українки в м. Бучач.

Крім того, судом встановлено, що для обслуговування придбаного у власність приміщення рішенням Бучацької міської ради від 22.09.2000р. "Про передачу земельної ділянки громади Християн Віри Євангельської" виділено громаді християн віри євангельської м. Бучач земельну ділянку площею 0, 09 га по вул. Л.Українки в м. Бучач, на якій розташоване приміщення колишнього кафе "Ровесник" та згідно рішення №164 від 24.07.2014р. спірній будівлі присвоєно адресу - вул. Л.Українки, 2А, м. Бучач.

Відповідно до статті 32 Господарського процесуального кодексу України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких суд встановлює наявність або відсутність обставин, що обґрунтовують вимоги і заперечення сторін, та інших обставин, які мають значення для вирішення справи.

За змістом статей 33-34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона зобов'язана довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог належними і допустимими доказами.

Статтею 392 ЦК України передбачено право власника майна пред'явити позов про визнання його права власності, якщо це право оспорюється або не визнається іншою особою, а також у разі втрати ним документа, який засвідчує його право власності.

Як зазначалось вище, між сторонами існує спір з приводу відсутності у позивача правовстановлюючих документів на придбане ним майно, необхідних для здійснення державної реєстрації за ним права власності на це майно.

Іншого можливого способу захисту свого права у позивача немає.

І так як позивач набув право власності на спірне майно (павільйон-кафе "Ровесник", який знаходиться по вул. Л.Українки, будівля №2А, м. Бучач) на законних підставах, а також зважаючи на те, що заявлений позов відповідає визначеним законом способам захисту і законність підстав такого набуття відповідачем належним чином не заперечено, тому позов підлягає до задоволення як достатньо обґрунтований.

На підставі наведеного, керуючись ст. ст. 43, 82-85 ГПК України, Цивільним кодексом України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Визнати за Місцевою церквою християн віри євангельської міста Бучач, вул. Коцюбинського, 2, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область , ідент. код 24624107 право власності на нерухоме майно: павільйон-кафе "Ровесник", який знаходиться по вул. Л.Українки, будівля №2А, м. Бучач, Бучацький район, Тернопільська область.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони у справі, прокурор, треті особи, особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу через місцевий господарський суд, який розглянув справу.

Повне рішення складено 02.04.2015р.

Суддя Н.М. Бурда