номер провадження справи 33/32/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 Справа № 908/1025/15-г

за позовом Публічного акціонерного товариства "Електропобутприлад" (87528, м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, буд. 97)

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69097, АДРЕСА_1)

про стягнення суми

Суддя Мірошниченко М.В.

Секретар судового засідання Хилько Ю.І.

За участю представників сторін:

від позивача: Волкова О.В. - довіреність б/н від 20.03.2015 р.;

від відповідача : не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Електропобутприлад" звернулося в господарський суд Запорізької області із позовною заявою про стягнення з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 заборгованості за договором поставки № 01/351 від 29.07.2013 р. в сумі 16646,07 грн., з яких: сума 12945,00 грн. основного боргу, сума 3200,38 грн. інфляційних втрат та сума 500,69 грн. 3% річних.

Обґрунтовуючи позов позивач посилався на те, що на виконання умов укладеного між сторонами договору № 01/351 від 29.07.2013 р. позивач, за накладними поставив відповідачу Товар на загальну суму 32770,00 грн. Відповідач здійснив часткову оплату Товару на суму 19825,00 грн. Решта боргу в сумі 12945,00 грн. залишилась несплаченою. За твердженням позивача, невиконання відповідачем своїх зобов'язань за Договором є підставою для покладення на останнього додаткової відповідальності у вигляді передбаченого ст. 625 ЦК України нарахування інфляційних втрат та 3% річних. Посилаючись на вищевикладене, на підставі ст.ст. 526, 530, 610, 612, 625, 629 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 265 Господарського кодексу України, позивач просить позов задовольнити.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 18.02.2015 р. порушено провадження у справі № 908/1025/15-г, розгляд якої призначено на 24.03.2015 р.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.2015р. підтримав позовні вимоги у повному обсязі.

Відповідач - вимоги суду, викладені в ухвалі від 18.02.2015 р. щодо надання письмового відзиву та витребуваних судом документів не виконав, процесуальним правом на участь представника в судовому засіданні не скористався, про причини неявки суд не повідомив.

Відповідно до підпункту 3.9.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 26.12.2011 р. № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог ч. 1 ст. 64 та ст. 87 ГПК України.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

В даному випадку, ухвала господарського суду від 18.02.2015 р. про порушення провадження у справі та призначення її до розгляду на 24.03.2015 р. була направлена судом на адресу відповідача: 69097, АДРЕСА_1, яка співпадає з місцезнаходженням відповідача, визначеним у Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців (Витяг з ЄДР станом на 18.03.2015 р. наявний в матеріалах справи).

Крім того, у відповідності до Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 01.12.2014р. «Про внесення змін і доповнень до Інформаційного листа ВГСУ від 12.09.2014р. № 01-06/1290/14 «Про Закон України «Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням АТО», інформація про час і місце судового засідання (зміст ухвали суду від 18.02.2015р.) була розміщена 02.03.2015р. на сторінці господарського суду Запорізької області офіційного веб - порталу «Судова влада в Україні» в мережі Інтернет.

Тобто, про час та місце слухання даної справи відповідач був повідомлений належним чином.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Оскільки про час та місце судового розгляду справи відповідач був повідомлений належним чином, суд вважає за можливе розглянути справу без участі його представника за наявними у справі матеріалами.

Стаття 75 ГПК України дозволяє суду розглянути спір за наявними у справі матеріалами, у випадку, якщо відзив на позов та витребувані судом документи не надані.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

В судовому засіданні представники позивача доводи, викладені у позовній заяві, підтримали у повному обсязі.

В судовому засіданні 24.03.2015 р. прийнято і оголошено на підставі ст. 85 ГПК України вступну і резолютивну частини судового рішення.

Розглянувши та дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд приходить до висновку про наявність підстав для задоволення позову.

Матеріали справи свідчать, що 29.07.2013 р. між позивачем (Постачальником) та відповідачем (Замовником) було укладено договір № 01/351 поставки (далі - Договір), за умовами якого Постачальник зобов'язався поставити Замовнику продукцію в асортименті за цінами та в кількості згідно із Специфікаціями.

Відповідно до п. 2.2 Договору оплата здійснюється не пізніше 10-ти календарних днів з моменту відвантаження продукції.

Згідно пункту 2.4. Договору форма оплати - готівковий або безготівковий розрахунок згідно виставлених рахунків.

Пунктом 3.1. Договору передбачено, що Постачальник визнається таким, що виконав свої обов'язки по постачанню, коли він надав товар у розпорядження Покупцю на складі.

Згідно пункту 3.2. Договору документом, який підтверджує факт відвантаження продукції, є належним чином оформлена накладна, яка підписана представниками Постачальника та Замовника.

Як встановлено судом, протягом дії Договору сторонами було підписано Специфікації: № 1 від 29.07.2013 р. на суму 14025,00 грн.; № 2 від 26.09.2013 р. на суму 11965,00 грн.; № 3 від 22.11.2013 р. на суму 6780,00грн.

Відповідно до вказаних вище Специфікацій, позивачем було поставлено відповідачу Товар на загальну суму 32770,00 грн., що підтверджується накладними: № 198 від 29.07.2013 р. на суму 14 025,00 грн.; № 270 від 30.09.2013 р. на суму 11 965,00 грн.; № 328 від 25.11.2013 р. на суму 6 780,00 грн., а також товарно-транспортними накладними від 29.07.2013 р., від 29.09.2013 р. та від 25.11.2013 р.

На оплату Товару відповідачу були виставлені рахунки-фактури: № 198 від 29.07.2013 р. на суму 14 025,00 грн.; № 270 від 30.09.2013 р. на суму 11 965,00 грн.; № 28 від 25.11.2013 р. на суму 6 780,00 грн.

Як зазначено в позовній заяві, відповідачем буди здійснені часткові розрахунки за надані товари шляхом оплати готівкою, а саме: 9025,00 грн. згідно прибуткового касового ордеру № 298 від 01.08.2013 р.; 8000,00, грн. згідно прибуткового касового ордеру № 384 від 01.10.2013 р.; 2800,00 грн. згідно прибуткового касового ордеру № 460 від 26.11.2013 р., а всього на суму 19825,00 грн.

Решта боргу в сумі 12 945,00 грн., залишилась несплаченою.

У зв'язку з цим, позивачем на адресу відповідача була направлена Претензія (вих. № 394 від 03.07.2014 р.) з вимогою протягом одного місяця сплатити заборгованість за Договором.

Претензія позивача була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Позовні вимоги про стягнення з ФОП ОСОБА_1 заборгованості за договором поставки № 01/351 від 29.07.2013 р. в сумі 16646,07 грн., з яких: сума 12945,00 грн. основного боргу, сума 3200,38 грн. інфляційних втрат та сума 500,69 грн. 3% річних, стали предметом судового розгляду у даній справі.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є: договори та інші правочини… Цивільні права та обов'язки можуть виникати безпосередньо з актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

В силу п. 1 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні приписи містить ст. 193 Господарського кодексу України.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Факт поставки, кількість та вартість переданого за Договором Товару на загальну суму 32770,00 грн. підтверджується долученими до матеріалів справи накладними, які підписані уповноваженими представниками та засвідчені печатками обох сторін.

Товар отримано особисто відповідачем.

Відповідно до ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

За умовами п. 2.2 Договору оплата здійснюється не пізніше 10-ти календарних днів з моменту відвантаження продукції.

Документом, який підтверджує факт відвантаження продукції, є належним чином оформлена накладна, яка підписана представниками Постачальника та Замовника (п. 3.2 Договору).

Згідно Специфікації № 2 від 26.09.2013 р. до Договору, оплата проводиться не пізніше 14 календарних днів з моменту відвантаження продукції. Тобто, строк оплати до 14.10.2013 року включно.

Згідно Специфікації № 3 від 22.11.2013 р. до Договору, оплата проводиться не пізніше 14 календарних днів з моменту відвантаження продукції. Тобто, строк оплати до 09.12.2013р. включно.

Станом на дату звернення позивача з даним позовом до суду, строк оплати за Товар - наступив.

Відповідач свої зобов'язання щодо оплати отриманого Товару, всупереч умов Договору та вимог закону, належним чином не виконав.

Згідно долучених до матеріалів справи прибуткових касових ордерів, відповідач за отриманий Товар розрахувався лише частково в сумі 19825,00 грн.

Решта боргу в сумі 12945,00 грн., залишилась несплаченою.

Доказів сплати основного боргу в розмірі 12945,00 грн. відповідачем суду надано не було.

Таким чином, враховуючи неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань в частині оплати отриманого Товару, та вищезазначені приписи норми чинного законодавства України, суд констатує правомірність заявленої позивачем вимоги про стягнення з відповідача суми 12945,00 грн. основного боргу, а тому задовольняє її у повному обсязі.

Згідно зі ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На особу, яка допустила неналежне виконання зобов'язання, покладаються додаткові юридичні обов'язки, в тому числі передбачені статтею 625 Цивільного кодексу України.

Зокрема, частиною 2 статті 625 ЦК України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, враховуючи встановлений факт несвоєчасного виконання відповідачем грошових зобов'язань, вимоги про стягнення з нього 3% річних в сумі 500,69грн. та втрат від інфляції в сумі 3200,38грн. заявлені позивачем обґрунтовано, а тому задовольняються у повному обсязі.

При цьому, судом враховано наступне:

Так, матеріали справи свідчать, що 29.07.2013 р. відповідачем було отримано товар на суму 14025,00 грн. При цьому були оформлені документи: накладна на відпуск товару № 198 від 29.07.2013 р. та ТТН № 2907-01 від 09.07.2013 р. На документах присутні підпис та печатка відповідача.

Згідно пункту 2.2 Договору - строк оплати до 08.08.2013 р. включно.

Відповідач здійснив оплату за товар готівкою у розмірі 9025,00 гривень, про що свідчить прибутковий касовий ордер № 298 від 01.08.2013 р. Заборгованість склала 5000,00гривень. Тобто, період прострочення складає з 09.08.2013 р. по 20.01.2015 р. За вказаний період розмір 3% річних становить суму 216,99 грн., а розмір втрат від інфляції суму 1385,00 грн.

Далі, 30.09.2013 р. відповідачем було отримано товар на суму 11 965,00 грн. При цьому були оформлені документи: накладна на відпуск товару № 270 від 30.09.2013 р. та ТТН № 2909-02 від 29.09.2013 р. На документах присутні підпис та печатка відповідача.

Згідно Специфікації № 2 від 26.09.2013 р. до Договору, оплата проводиться не пізніше 14 календарних днів з моменту відвантаження продукції. Тобто, строк оплати до 14.10.2013 року включно. Відповідач здійснив оплату за товар готівкою у розмірі 8000,00гривень, про що свідчить прибутковий касовий ордер № 384 від 01.10.2013 р. Заборгованість склала 3 965,00 грн. Тобто, період прострочення складає з 15.10.2013 р. по 20.01.2015 р. За вказаний період розмір 3% річних становить суму 150,56 грн., а розмір втрат від інфляції суму 919,88 грн.

Також, 25.117.2013 р. відповідачем було отримано товар на суму 6 780,00 грн. При цьому були оформлені документи: накладна на відпуск товару № 328 від 25.11.2013 р. та ТТН № 2511-01 від 25.117.2013 р. На документах присутні підпис та печатка відповідача.

Згідно Специфікації № 3 від 22.11.2013 р. до Договору, оплата проводиться не пізніше 14 календарних днів з моменту відвантаження продукції. Тобто, строк оплати до 09.12.2013р. включно. Відповідач здійснив оплату за товар готівкою у розмірі 2800,00гривень, про що свідчить прибутковий касовий ордер № 460 від 26.11.2013 р. Заборгованість склала 3980,00 грн. Тобто, період прострочення складає з 10.12.2013 р. по 20.01.2015 р. За вказаний період розмір 3% річних становить суму 133,14 грн., а розмір втрат від інфляції суму 895,50 грн.

Розрахунок 3% річних та втрат від інфляції перевірено за допомогою юридичної інформаційно-пошукової системи «Законодавство» та визнано вірним.

Отже, позов задовольняється у повному обсязі.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Статтею 22 ГПК України встановлено загальний обов'язок сторін добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

В даному випадку відповідач не надав суду доказів, які могли б свідчити про належне виконання ним своїх договірних зобов'язань.

Відповідно до приписів ст. 49 ГПК витрати зі сплати суми 1827,00 грн. судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (69097, АДРЕСА_1, код НОМЕР_1, рахунки в установах банку не відомі) на користь Публічного акціонерного товариства "Електропобутприлад" (87528, м. Маріуполь Донецької області, вул. К. Лібкнехта, буд. 97, код ЄДР 14312447, п/р № 3032 в ПАТ «Укрсоцбанк», МФО 300023) суму 12945 (дванадцять тисяч дев'ятсот сорок п'ять) грн. 00 коп. основного боргу, суму 3200 (три тисячі двісті) грн. 38 коп. втрат від інфляції, суму 500 (п'ятсот) грн. 69 коп. 3% річних та суму 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення оформлено у повному обсязі та підписано згідно із вимогами ст. 84 ГПК України 27.03.2015р.

Суддя М.В. Мірошниченко