УХВАЛА

про повернення позовної заяви

01.04.2015Справа № 910/7764/15-г

Суддя Гумега О.В., розглянувши

позовну заяву Комунального підприємства "Дирекція з утримання та обслуговування житлового фонду в Святошинському районі м.Києва"

до Фізичної особи-підприємця Нечипоренка Володимира Анатолійовича

про стягнення заборгованості по орендній платі та відшкодування плати за землю, 15 697,38 грн.

ВСТАНОВИВ:

Вивчивши подані матеріали, суд дійшов висновку, що позовна заява № 396/юр від 26.02.2015 р. (вх. № 7764/15 від 30.03.2015 р.) і додані до неї документи підлягають поверненню позивачеві без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України.

Відповідно до п. 3 ч. 1 ст. 63 ГПК України суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо у позовній заяві не вказано обставин, на яких грунтується позовна вимога, доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, обгрунтований розрахунок стягуваної чи оспорюваної суми.

Відповідно до вимог п. 5 ч. 2 ст. 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява повинна містити виклад обставин, на яких ґрунтуються позовні вимоги; зазначення доказів, що підтверджують позов; обґрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються; законодавство, на підставі якого подається позов.

В абз. 7 стор. 2 позовної заяви позивач стверджує, що "в порушення умов Договору п. 4.2 Орендар не сплачує Орендодавцю орендну плату та відшкодування плати за землю разом з ПДВ", там же позивач зазначає, що "згідно розрахунку суми заборгованості у відповідача утворилась заборгованість за період з жовтня 2014 року по лютий 2015 року включно, всього в сумі - 15697,38 грн.". До позовної заяви додано Розрахунок суми заборгованості станом на 17.02.2015 р. в сумі 15697,38 грн., проте останній не може бути визнаний судом обгрунтованим, оскільки з останнього не вбачається підставність зазначення певної суми орендної плати за відповідний місяць. Так, відповідно до п. 3.2 Договору розмір орендної плати за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції, тоді як у Розрахунку суми заборгованості не вказані відповідні коригування розміру орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції. Крім того, в наведеному розрахунку вказано щомісячну суму відшкодування плати за землю в розмірі 135,56 грн., однак не вказано при цьому, чому саме така сума плати за землю зазначається позивачем, а також не вказано, якими пунктами Договору або додатків до Договору позивач керувався при її визначенні. Також, зі змісту Розрахунку суми заборгованості вбачається, що відповідачем були здійснені часткові розрахунки в жовтні 2014 р. на суму 1619,35 грн., однак при цьому не вказано на докази, які мають підтверджувати такі часткові розрахунки, не вказані такі докази і в тексті позовної заяви.

Згідно абз. 5 п. 3.5 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" підставою для повернення позовної заяви є, зокрема, незазначення доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини. Господарський суд повертає позовну заяву, що не містить обгрунтованого розрахунку стягуваної чи оспорюваної суми.

Враховуючи наведене, суд прийшов до висновку про те, що у позовній заяві № 396/юр від 26.02.2015 р. не вказано доказів, що підтверджують викладені в заяві обставини, відсутній обгрунтований розрахунок стягуваної суми, що є підставою для повернення позову без розгляду на підставі п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Таким чином, позовна заява № 396/юр від 26.02.2015 р. не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущеного порушення.

Відповідно до ч. 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Крім того, при можливому повторному зверненні до господарського суду, слід звернути увагу, що копії документів, додані до позовної заяви, належним чином не засвідчені.

Згідно із абз. 2, 4 п. 2.2. постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України "Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003", затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики № 55 від 07.04.2003 р., а в разі якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог.

У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам вони не вважаються належними і допустимими доказами, якими позивач обґрунтовує заявлені позовні вимоги.

Зокрема, відповідно до пункту 5.27 вищенаведеного Національного стандарту України відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів "Згідно з оригіналом", назви посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціалів та прізвища, дати засвідчення копії проставляють нижче реквізиту "підпис". Така відмітка проставляється на кожному аркуші засвідченої копії документа.

Керуючись п. 3 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, -

УХВАЛИВ:

Позовні матеріали повернути позивачеві без розгляду.

Суддя О.В.Гумега