ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

23.03.2015 Справа № 920/65/15

За позовом: Приватного акціонерного товариства «Пирятинський сирзавод», м.Пирятин Полтавської області

до відповідача: Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України, м. Суми

про визнання частково незаконним рішення

Суддя В.Л.Котельницька

Представники сторін:

від позивача - не прибув

від відповідача - не прибув

За участю секретаря судового засідання - Ю.О.Зері

В судовому засіданні, розпочатому 12.03.2015, відповідно до ст. 77 Господарського процесуального кодексу України за згодою представників сторін оголошувалась перерва до 23.03.2015 до 11 год. 30 хв.

Суть спору: позивач звернувся до господарського суду з позовною заявою, відповідно до якої просить суд частково скасувати рішення №48 від 14.11.2014 про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу, прийняте адміністративною колегією Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України по справі № 03-06/24-2014, в частині визнання дій Приватного акціонерного товариства «Пирятинський сирзавод», що полягали у зниженні протягом короткотермінового періоду у квітні 2014 (з 1 по 3 квітня) базисних закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, до однакового рівня, а саме до 2300 грн. за 1 тонну; скасувати пункт №6 резолютивної частини рішення №48 від 14.11.2014 адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України у Сумській області про порушення законодавства про захист економічної конкуренції та накладання штрафу по справі № 03-06/24-2014, а саме накладання на позивача штрафу у розмірі 40800 грн. 00 коп.

Відповідач подав відзив на позовну заяву, проти вимог позивача заперечує, а рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 48 від 14.11.2014 вважає правомірним та таким, що прийняте відповідно до діючого конкурентного законодавства.

Від представника позивача до суду надійшли додаткові пояснення та зауваження стосовно відзиву відповідача, у яких він просить суд не приймати та не враховувати зауваження відповідача, викладені у відзиві на позов.

Відповідачем у справі були подані додаткові пояснення стосовно наявності повноважень адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України щодо визначення суми штрафу за порушення конкурентного законодавства.

У дане судове засідання представники сторін не прибули, від відповідача надійшло клопотання про розгляд справи за відсутності його представника, представник позивача про причини неявки суд не повідомив.

Розглянувши матеріали справи, господарський суд встановив:

В ході розгляду подання Сумської районної державної адміністрації, подання Департаменту промислового розвитку Сумської обласної державної адміністрації та численних звернень громадян Сумської області щодо зниження у квітні 2014 року молокопереробними підприємствами закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової обробки, що закуповується у населення (молочна сировина) на території Сумської області, Сумським обласним територіальним відділенням Антимонопольного комітету України було здійснено аналіз цінової ситуації, яка склалась у квітні 2014 року на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення, в територіальних межах Сумської області.

За результатами проведеного аналізу розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 16.05.2014 за №27 було розпочато розгляд справи№03-06/24-2014 за фактом одночасного зниження до однакового рівня молокопереробними підприємствами закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, що містить ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області.

Розпорядженням адміністративної колегії територіального відділення від 11.06.2014 за №31 до матеріалів справи №03-06/24-2014 було приєднано подання Управління Служби безпеки України в Сумській області (лист від 04.06.2014 за №10237) щодо ознак порушення законодавства про захист економічної конкуренції молокопереробними підприємствами, які здійснюють закупівлю молока коров'ячого незбираного для промислової переробки у населення на території Сумської області, що полягає у одночасному зниженні у квітні 2014 року закупівельних цін на молочну сировину.

Розпорядженням адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 52 від 29.08.2014 до участі у справі № 03-06/24-2014 залучено у якості відповідачів ПАТ «Вімм-Біль-Данн Україна» в особі філії «Буринський завод сухого молока»; ПрАТ «Новгород-Сіверський сирзавод»; ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла»; ПП «Рось» в особі філій «Роменський молочний комбінат» та «Охтирський сиркомбінат»; ТОВ «МалКа-Транс»; ТОВ «Охтирська молочна промислова компанія «Славія»; ПрАТ «Пирятинський сирзавод».

У ході розгляду справи № 03-06/24-2014 адміністративною колегією територіального відділення було встановлено, що вищезазначені молокопереробні підприємства, які здійснюють закупівлю молочної сировини на території Сумської області у період з 01 по 03 квітня 2014 року знизили на більшій території Сумської області закупівельні ціни на молочну сировину до 2300,00 грн. за 1 тону, що суперечить об'єктивно обумовленій ринковій поведінці, оскільки в умовах конкуренції на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, не існувало об'єктивних причин для зниження протягом короткотермінового періоду закупівельних цін на молочну сировину до однакового рівня.

За результатом розгляду справи № 03-06/24-2014 адміністративною колегією Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України 14.11.2014 було прийняте рішення № 48, пунктом 1 якого було визнано, що дії Публічного акціонерного товариства «Вімм-Білль-Данн Україна» (ідентифікаційний код 00445937), Публічного акціонерного товариства «Бель Шостка Україна» (ідентифікаційний код 00447103), Приватного акціонерного товариства «Новгород-Сіверський сирзавод» (ідентифікаційний код 00448077), Публічного акціонерного товариства «Ічнянський завод сухого молока та масла» (ідентифікаційний код 00448031), Приватного акціонерного товариства «Пирятинський сирзавод» (ідентифікаційний код 00446865), Товариства з обмеженою відповідальністю «Охтирська молочна промислова компанія «Славія» (ідентифікаційний код 37761522), Суб'єкта господарювання, до складу якого входять, зокрема, Приватне підприємство «Рось» (ідентифікаційний код 32191954) та Товариства з обмеженою відповідальністю «МалКа-транс» (ідентифікаційний код 25568003), що полягали у зниженні протягом короткотермінового періоду у квітні 2014 року (з 1 по 3 квітня 2014 року) базисних закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, до однакового рівня, а саме до 2300,00 гривень за 1 тонну, порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару при одночасному зниженні закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення, які призвели до обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій. Пунктом 6 вищезазначеного рішення відповідно до статті 25 Закону України «Про захист економічної конкуренції за вчинене порушення законодавства про захист економічної конкуренції, зазначене у пункті 1 цього рішення, накладено, зокрема, на Приватне акціонерне товариство «Пирятинський сирзавод» штраф у розмірі 40800,00 грн. Також у резолютивній частині рішення № 48 суб'єктам господарювання, на яких було накладено штрафи за порушення антимонопольного законодавства, було роз'яснено право оскарження цього рішення протягом двох місяців з дня його одержання.

Приватне акціонерне товариство «Пирятинський сирзавод» - позивач у справі, скористалось наданим йому правом та оскаржило вищезазначене рішення адміністративної колегії територіального відділення у господарському суді Сумської області в частині визнання дій позивача, що полягали у заниженні протягом короткотермінового періоду (з 1 по 3 квітня 2014 року) базисних закупівельних цін на молочну сировину, що закуповується у населення на території Сумської області, до 2300,00 грн. за 1 тону порушенням, передбаченим пунктом 1 статті 50 та частиною 3 статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару при одночасному зниженні закупівельних цін без наявності об'єктивних причин; а також накладення на позивача штрафу у розмірі 40800,00 грн. за порушення антиконкурентного законодавства.

Так, при зверненні до суду з вимогою про визнання частково незаконним рішення адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України позивач наполягає, що відповідачем не у повній мірі та не об'єктивно розглянуто обставини справи № 03-06/24-2014, не повністю досліджено наявні матеріали та документи, неправомірно визначено територіальні (географічна) межі ринку, непропорційно діям позивача визначено суму штрафу.

Однак суд не погоджується з доводами позивача, виходячи з наступного:

Відповідно до частини третьої статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» антиконкурентними узгодженими діями вважається вчинення суб'єктами господарювання схожих дій (бездіяльності) на ринку товару, які призвели чи можуть призвести до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі, якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій (бездіяльності).

Виходячи із змісту зазначеної норми, частина третя статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» не потребує доведення факту формального узгодження конкурентної поведінки суб'єктів господарювання, в тому числі укладання відповідної цивільно-правової угоди тощо.

Антиконкурентні узгоджені дії у вигляді схожих дій (частина 3 статті 6), які призвели до обмеження конкуренції, встановлюються шляхом аналізу ситуації на ринку товару, який спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких схожих дій.

Пов'язані з наведеним обставини з'ясовуються і доводяться відповідним органом Антимонопольного комітету України, в даному випадку відповідачем ( пункт 8 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №15).

Територіальним відділенням було проведено аналіз ситуації на ринку «Молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення», який спростовує наявність об'єктивних обставин для одночасного (с 1 по 3 квітня 2014 року) зниження молокопереробними підприємствами цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, до однакового рівня, а саме -до 2300 гривень за 1 тонну.

Позивач у позові зазначає, що відповідачем при розгляді справи та прийнятті оскаржуваного рішення не було дотримано норм Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку, затвердженої розпорядженням Антимонопольного комітету України від 05.03.2002 №49-р, зареєстрованої в Міністерстві юстиції України 01.04.2002 за № 317/6605(далі Методика).

Відповідно до пункту 1.2. Методики, остання встановлює порядок визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку та призначена для аналізу діяльності суб'єктів господарювання, груп суб'єктів господарювання та споживачів з виробництва, реалізації, придбання товарів, надання послуг, виконання робіт на загальнодержавних та регіональних ринках.

Відсутність у певного суб'єкта господарювання монопольного (домінуючого) становища не виключає можливості негативного впливу суб'єкта господарювання на товарний ринок внаслідок антиконкурентних узгоджених дій з іншими суб'єктами господарювання; наявність або відсутність складу порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій не пов'язується виключно з тим, чи займає певний суб'єкт господарювання монопольне (домінуюче) становище на ринку.

Відтак, вчинення суб'єктами господарювання узгоджених дій утворює самостійний склад порушення законодавства про захист економічної конкуренції і не залежить від того, чи займають відповідні суб'єкти господарювання, чи один з них, монопольне (домінуюче) становище на ринку ( пункт 8.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду від 26.12.2011 №15).

Таким чином, враховуючи мету та цілі Методики визначення монопольного (домінуючого) становища суб'єктів господарювання на ринку при розгляді справ щодо антиконкурентних узгоджених дій, органи Антимонопольного комітету України не мають необхідності проводити дослідження та встановлювати монопольне становище суб'єктів господарювання на ринку.

Разом з тим, встановлення наявності будь-якого юридичного факту (в даному випадку порушення законодавства про захист економічної конкуренції) та його аналіз повинно відбуватись на фоні інших факторів, тобто системно. Під такою системністю розуміється з'ясування обставин, в яких існує суб'єкт господарювання - об'єкт дослідження, тобто дослідження ринку.

Правові та організаційні основи забезпечення безпечності та якості молока і молочних продуктів для життя та здоров'я населення і довкілля під час їх виробництва, транспортування, переробки, зберігання і реалізації, ввезення на митну територію та вивезення з митної території України визначає Закон України «Про молоко та молочні продукти».

Відповідно до статті 1 Закону України «Про молоко та молочні продукти» молокопереробні підприємства здійснюють закупівлю молока та молочної сировини у виробників, якими є: юридичні особи незалежно від форми власності, фізичні особи - суб'єкти підприємницької діяльності, особисті селянські господарства, фізичні особи, які утримують корів, овець, кіз, буйволиць, кобил та виробляють молоко і молочну сировину. Призначенням молока, що закуповується молокопереробними підприємствами, є промислова переробка.

Постановою Кабінету Міністрів України від 25.10.2002 №1589 «Про схвалення базисних норм масової частки жиру і білка у молоці коров'ячому незбираному» встановлені базисні норми для молока коров'ячого: жиру - 3,4 відсотка, білка - 3,0 відсотка.

В процесі закупівлі молочної сировини молокопереробні підприємства застосовують ДСТУ 3662-97 «Молоко коров'яче незбиране. Вимоги при закупівлі» (ДСТУ) та галузеві рекомендації 46.018-2002 «Порядок оплати за молоко залежно від ґатунку, вмісту жиру та білка відповідно до вимог ДСТУ 3662-97 «Молоко коров'яче незбиране. Вимоги при закупівлі» (Галузеві рекомендації), згідно з якими молоко за показниками якості поділяється на ґатунки (вищий, перший, другий), для кожного з яких встановлені окремі величини показників якості. При відхиленні показників якості молока передбачаються знижки та надбавки до базисної закупівельної ціни, а саме: на молоко вищого ґатунку - надбавка в розмірі 15%; на молоко другого ґатунку - знижка в розмірі 10% до закупівельної ціни на молоко першого ґатунку з урахуванням фактичної масової частки жиру та білка.

Відповідно до Галузевих рекомендацій рівень базової закупівельної ціни, а також інші умови оплати визначаються за домовленістю сторін відповідно до укладених угод та протоколів погодження цін. Ціна на молоко при закупівлі від господарств населення та при наявності умов для приймання встановлюється з урахуванням масової частки жиру і білка та якісних показників.

У разі, якщо визначення показників згідно з ДСТУ неможливе, то оплата за молоко здійснюється за договірною ціною, але не нижче ціни за молоко другого ґатунку. Отже, існує стандартизована товарна група - молоко коров'яче незбиране для промислової переробки.

При цьому, при розрахунках з сільськогосподарськими підприємствами молокопереробні підприємства застосовують як базис для розрахунків ціну молока першого ґатунку базисного вмісту жиру та білку, а при розрахунках за молоко з населенням - ціну молока другого ґатунку з базисним вмістом жиру та білка. Тобто, споживачами (молокопереробними підприємствами) вирізняються товари, вироблені в домогосподарствах населення, від товарів, вироблених сільськогосподарськими підприємствами, за якісними показниками, умовами та цінами їх придбання.

Виходячи з зазначеного, стандартизована товарна група «молоко коров'яче незбиране для промислової переробки» складається з двох диференційованих товарів - «молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення» та «молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у сільськогосподарських підприємств».

У зв'язку із зазначеним, товарними межами ринку, на якому вчиняв неправомірні дії позивач разом з іншими суб'єктами господарювання, є молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення (молочна сировина).

Відповідач, враховуючи власні повноваження, які розповсюджуються на межі Сумської області, та зважаючи, що неправомірні дії вчинялись по всій території Сумської області, здійснив дослідження ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення, яке охопило всю територію області.

При дослідженні територіальних меж відповідачем було враховано:

- розмір закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення, які протягом короткотермінового періоду з 1 по 3 квітня 2014 року всіма учасниками антиконкурентних узгоджених дій, у тому числі і позивачем, були зниженні до однакового рівня, а саме до 2300,00 гривень за 1 тонну;

- пропозицію товару, а саме молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення, що на відміну від попиту, не має здатності до переміщення за межі Сумської області, що обумовлено збільшенням собівартості продукції за рахунок додаткових витрат на отримання документів дозвільного характеру на переміщення молочної сировини за межі населених пунктів області та економічними обмеженнями (затратами) виробників молока, пов'язаними з необхідністю мати спеціальний автотранспорт для транспортування молока, спеціальне технологічне обладнання та устаткування, що потребує значних капітальних вкладень.

Отже, здавачу (населенню) переміщати свою пропозицію є економічно недоцільним у зв'язку з додатковими витратами грошових коштів на транспортування незначних обсягів молочної сировини домогосподарства.

Всупереч зазначеному, позивач вказує, що територіальні межу ринку визначені відповідачем з порушенням норм Методики, та не бере до уваги, що по-перше, встановлення монопольного становища, та, як етапу такого дослідження, встановлення територіальних меж ринку, є не обов'язковим для кваліфікації дій як порушення, передбаченого пунктом 1 статті 50 та частиною третьою статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» у вигляді антиконкурентних узгоджених дій шляхом вчинення суб'єктами господарювання схожих дій на ринку товару, які призвели до недопущення, усунення чи обмеження конкуренції у разі якщо аналіз ситуації на ринку товару спростовує наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій; по-друге, навіть у випадку звуження територіальних меж порушення до меж хоч окремого району області, чи хоч одного населеного пункту, як того хоче позивач, об'єктивна сторона порушення не змінюється, і дії, що полягали у зниженні протягом короткотермінового періоду у квітні 2014 року базисних закупівельних цін на молочну сировину, залишаються. При цьому, навіть вчинення порушення в межах одного населеного пункту є підставою для застосування органами Антимонопольного комітету України штрафних санкцій, визначених статтею 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції», оскільки законодавство України про захист економічної конкуренції не містить положень стосовно мінімальної кількості фактів (подій) чи мінімальної території, які вважалися б достатніми для кваліфікації дій суб'єктів господарювання за ознаками антиконкурентних узгоджених дій.

Крім зазначеного, розгляд справи №03-06/24-2014 відповідачем було розпочато за фактом одночасного зниження до однакового рівня молокопереробними підприємствами закупівельних цін на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення, оскільки такі дії містили ознаки порушення законодавства про захист економічної конкуренції, передбаченого пунктом 1 статті 50 Закону України «Про захист економічної конкуренції», у вигляді антиконкурентних узгоджених дій суб'єктів господарювання на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області.

За результатом проведеного аналізу цінової поведінки всіх суб'єктів господарювання, що здійснюють закупівлю молочної сировини в Сумській області, було встановлено, що 8 молокопереробних підприємств, які здійснюють закупівлю молочної сировини на території Сумської області, а саме: ПАТ «Вімм- Білль-Данн Україна», ПАТ «Бель Шостка Україна», ПрАТ «Новгород-Сіверський сирзавод», ПАТ «Ічнянський завод сухого молока та масла», ПП «Рось», ТОВ «МалКА-транс», ТОВ «ОМПК «Славія» та ПрАТ «Пирятинський сирзавод» на початку квітня, а саме з 1 по 3 квітня 2014 року, знизили на більшій території Сумської області закупівельні ціни на молочну сировину до 2300,00 грн. за 1 тону, що суперечить об'єктивно обумовленій ринковій поведінці, оскільки в умовах конкуренції на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, не існує об'єктивних причин для зниження протягом короткотермінового періоду закупівельних цін на молочну сировину до однакового рівня.

Доводи позивача не відповідають матеріалам справи, оскільки відповідачем доведено, що на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, не існує об'єктивних причин для зниження позивачем разом з іншими молокопереробними підприємствами протягом короткотермінового періоду (з 1 по 3 квітня 2014 року) базисних закупівельних цін на молочну сировину до однакового рівня (2300,00 грн. за 1 тону).

Наявність об'єктивних причин для вчинення таких дій спростовується тим, що кожен суб'єкт господарювання має формувати закупівельні ціни на молочну сировину виходячи із показників власної господарської діяльності, з урахуванням сезонності виробництва молочної сировини, попиту на готову молочну продукцію, витрат підприємства тощо, з метою здобуття завдяки лише власним досягненням переваг над іншими суб'єктами господарювання.

Слід зазначити, що в ході розгляду справи відповідач звертався до ПрАТ «Пирятинський сирзавод» з вимогою від 26.05.2014 за №03-10/1176 про надання інформації, зокрема, надання порядку формування базисної закупівельної ціни (розрахунку) на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення в межах Сумської області, яка діяла протягом березня - квітня 2014 року.

Разом з тим, позивач листом від 20.06.2014 за №2019 повідомив, що не здійснює розрахунку базисної закупівельної ціни на молоко коров'яче незбиране для промислової переробки, що закуповується у населення, та що ціна формується на договірних відносинах в залежності від кон'юнктури ринку; виробничих потреб, рентабельності виробництва; рівня витрат по заготівлі; якісних показників тощо.

Позивач не надав договорів на закупівлю молочної сировини у населення за квітень 2014 року, оскільки, за повідомленням останнього, договори не укладались, та не надав жодних економічних обґрунтувань щодо встановлення базисних закупівельних цін на молочну сировину у розмірі 2300,00 грн. за 1 тону на одному рівні з іншими молокопереробними підприємствами, що здійснюють закупівлю молочної сировини на території Сумської області.

Окрім цього, за рахунок встановлення базисної закупівельної ціни на молочну сировину на одному рівні всіма суб'єктами господарювання - учасниками антиконкурентних узгоджених дій, відбулось фактичне обмеження конкуренції, яка б мала проявлятися, зокрема, у ціновій конкуренції. Така неконкурентна поведінка можлива лише внаслідок узгоджених дій, в результаті яких позивач мав змогу визначити поведінку конкурентів і встановити вигідні для себе закупівельні ціни, тим самим позбавивши здавачів молочної сировини (населення) сенсу обирати між покупцями (молокопереробними підприємствами) внаслідок встановлення усіма приймачами молока однакової закупівельної ціни на молочну сировину.

Одночасне зниження молокопереробними підприємствами базисних закупівельних цін на молочну сировину до одного рівня та підтримання таких цін протягом однакового періоду, за умови різних обсягів закупівлі молочної сировини, різних виробничих витрат, обсягів виробництва і реалізації готової продукції, та не відповідності змін закупівельних цін на молочну сировину динаміці оптово-відпускних цін на готову продукцію у відповідному періоді, не можна пояснити інакше, ніж узгодженою поведінкою суб'єктів учасників антиконкурентних узгоджених дій.

Слід зазначити, що при зниженні закупівельних цін на молочну сировину позивачем не було знижено обсягів закупівлі молока. ПрАТ «Пирятинський сирзавод», не зменшуючи обсягів виробництва, скористалось ситуацією, що виникла на ринку, чим ущемило інтереси здавачів продукції, тобто вчинило антиконкурентні узгоджені дії у вигляді схожих дій, як і інші молокопереробні підприємства.

Одночасне зниження цін на молочну сировину мало місце при незмінності пропозиції продавців молока за наявності істотно різних витрат молокопереробних підприємств, тобто відсутні об'єктивні причини для такого зниження.

При цьому, молокопереробні підприємства - учасники антиконкурентних узгоджених дій, мають різну спеціалізацію діяльності, різну номенклатуру молочної продукції (виробляють різні види молочної продукції, зокрема, різні сорти та види сирів, молоко цільне та молочні продукти, йогурти та інше), різні технологічні умови її виробництва, різні обсяги закупівлі молочної сировини, різні потужності та ступінь їх зносу, різну собівартість виробництва молочної продукції, різні шляхи її реалізації (просування) покупцям, тому будь-які зміни на ринках готової молочної продукції не можуть обґрунтувати одночасне зниження суб'єктами господарювання закупівельних цін на молочну сировину і таке зниження не може бути пояснено інакше, ніж узгодженістю поведінки.

Ціни на молочну сировину кожного молокопереробного підприємства включають розмір компенсації, яку молокопереробні підприємства мають виплачувати населенню (сільськогосподарським товаровиробникам) за здане ними молоко.

Визначення розміру та порядок надання молокопереробними підприємствами компенсації населенню за здане ними молоко відбувається відповідно до Закону України від 22.12.2011 №4268-VІ «Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо підтримки сільськогосподарських товаровиробників», яким визначено, що молокопереробне підприємство позитивну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, сплачує до спеціального фонду Державного бюджету України та на спеціальний рахунок. Від'ємну різницю між сумою податкових зобов'язань звітного (податкового) періоду та сумою податкового кредиту звітного (податкового) періоду, визначену у декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, переробне підприємство зараховує у зменшення податкових зобов'язань наступних звітних (податкових) періодів.

Компенсація для кожного сільськогосподарського товаровиробника визначається з урахуванням коефіцієнта, розрахованого як співвідношення суми компенсації, визначеної у податковій декларації з податку на додану вартість щодо діяльності з постачання продукції, до вартості закупленого молока без урахування податку на додану вартість. Визначений коефіцієнт застосовується до всіх сільськогосподарських товаровиробників на гривню вартості поставленого молока без урахування податку на додану вартість.

Розмір компенсації, що виплачується населенню за здане молоко, є різним, оскільки встановлюється молокопереробними підприємства виходячи із показників власної господарської діяльності, що дає підстави встановлювати відмінні один від одного закупівельні ціни на молочну сировину. Отже не піддається поясненню встановлення молокопереробними підприємствами у квітні 2014 року однакових закупівельних ціни на молочну сировину.

Схожа поведінка суб'єктів господарювання - учасників антиконкурентних узгоджених дій, в тому числі і позивача, суперечить об'єктивно обумовленій ринковій поведінці, оскільки в умовах конкуренції на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, не існувало об'єктивних причин для зниження молокопереробними підприємствами протягом короткотермінового періоду (з 01.04.2014 по 03.04.2014) базисних закупівельних цін на молочну сировину до однакового рівня.

Таким чином, внаслідок зниження у вказаний період закупівельної ціни на молочну сировину до однакового рівня - 2300,00 грн. за 1 тону відбулось усунення конкуренції між суб'єктами господарювання - учасниками антиконкурентних узгоджених дій без об'єктивних на те причин.

Відповідно до абзацу другого статті 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції» під терміном «конкуренція» розуміється змагання між суб'єктами господарювання з метою здобуття завдяки власним досягненням переваг рад іншими суб'єктами господарювання внаслідок чого споживачі мають можливість вибирати між кількома продавцями, покупцями, а окремий суб'єкт господарювання не може визначати умови обороту товарів на ринку.

Основним методом конкурентної боротьби є цінова конкуренція, зміст якої полягає у тому, що покупці (приймачі молока) можуть пропонувати закупівельну ціну вищу, ніж у конкуруючих підприємств.

Згідно зі статтею 5 Закону України «Про захист економічної конкуренції» укладення суб'єктами господарювання угод у будь-якій формі, а також будь-яка інша погоджена конкурентна поведінка (діяльність, бездіяльність) суб'єктів господарювання є узгодженими діями.

Оскільки дії суб'єктів господарювання - учасників антиконкурентних узгоджених дій на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області, в частині одночасного зниження до однакового рівня закупівельних цін на молочну сировину є подібними, та аналіз ситуації на ринку спростовує можливість пояснити негативні явища на цьому ринку будь-якими об'єктивними причинами, зазначене свідчить про наявність антиконкурентних узгоджених дій між суб'єктами господарювання, в тому числі і позивачем, що призвели до обмеження конкуренції на ринку молока коров'ячого незбираного для промислової переробки, що закуповується у населення на території Сумської області.

При цьому, необхідною та достатньою умовою визнання дій суб'єктів господарювання антиконкурентними узгодженими є наявність або можливість настання наслідків у вигляді недопущення, усунення чи обмеження конкуренції.

Обмеження конкуренції відбувається у разі зменшення впливу визначених для конкуренції чинників, внаслідок виникнення або посилення у відповідних суб'єктів господарювання ринкової влади (внаслідок погодження цінової поведінки), яке характеризується у кожному конкретному випадку відповідними якісними і кількісними показниками.

Отже, позивач та інші суб'єкти господарювання - учасники антиконкурентних узгоджених дій, не намагалися здобути переваги у конкуренції, як то передбачено статтею 1 Закону України «Про захист економічної конкуренції», завдяки власним досягненням, а навпаки узгоджували свою поведінку внаслідок вчинення схожих дій з цими ж суб'єктами господарювання.

При цьому, ринок товару не супроводжується структурними змінами, тобто структура ринку залишалась незмінною, проте залишається формально конкурентною, що впливає насамперед на ефективність використання ресурсів або ефективність витрат.

В статті 6 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлення факту завдання шкоди конкуренції внаслідок вчинення антиконкурентних узгоджених дій не є необхідним. Достатнім є те, що зазначені антиконкурентні узгоджені дії та їх наслідки можуть мати місце з високим ступенем імовірності, що і встановлено у оспорюваному рішенні адміністративної колегії Сумського обласного територіального відділення Антимонопольного комітету України № 48.

Також, відповідно до статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» вчинення суб'єктом господарювання порушення у вигляді антиконкурентних узгоджених дій тягне за собою накладення штрафу у розмірі до десяти відсотків доходу (виручки) суб'єкта господарювання від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) за останній звітний рік, що передував року, в якому накладається штраф.

При цьому пунктом 4 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» встановлено, що у разі, коли декілька юридичних та/або фізичних осіб-суб'єктів господарювання, які входять до групи, що визнається суб'єктом господарювання, вчинили діяння (дії, бездіяльність), які призвели до порушення законодавства про захист економічної конкуренції зазначеним суб'єктом господарювання, та/або мають права, без яких вчинення порушення було б неможливим, та/або отримали чи можуть отримати переваги у конкуренції чи інші вигоди, штраф накладається на суб'єкт господарювання в особі юридичних та/або фізичних осіб, які вчинили наведені діяння (дії, бездіяльність) або отримали чи можуть отримати наведені вигоди. Під вигодою вважається, зокрема, можливість впливати на діяльність інших юридичних та/або фізичних осіб - суб'єктів господарювання, одержання частини їх прибутку.

Відповідно до наданих позивачем даних дохід (виручка) від реалізації продукції (товарів, робіт, послуг) ПрАТ «Пирятинський сирзавод» за 2013 рік склав 840 286 тис. грн.

Таким чином, штраф за порушення законодавства про захист економічної конкуренції у вигляді антиконкурентних узгоджених дій може складати понад 84 млн. грн. (840 286 тис грн. х 10%). Разом з тим нормами частини 6 статті 52 Закону України «Про захист економічної конкуренції» рішення про накладення штрафів у розмірах понад чотири тисячі неоподатковуваних мінімумів доходів громадян (68000,00 грн.) приймаються виключно Антимонопольним комітетом України, адміністративною колегією Антимонопольного комітету України на їх засіданнях.

Відповідно до оспорюваного рішення відповідачем на позивача накладено штраф у розмірі 40800,00 грн., що не перевищує законодавчо встановлений максимальний розмір штрафних санкцій.

Разом з цим слід зазначити, що посилання Позивача у позовній заяві на несправедливі підходи при визначенні розміру штрафу суперечать фактичним обставинам справи, оскільки на сторінці 30 рішення наведено обставини, які враховані при прийнятті рішення та визначенні розміру штрафу.

Підстави для зміни, скасування чи визнання недійсними рішень органів Антимонопольного комітету України наведені у статті 59 Закону України «Про захист економічної конкуренції». Серед таких підстав Закон, зокрема, передбачає неповне з'ясування обставин, які мають значення для справи; не доведення обставин. Які мають значення для справи і які визнано встановленими; невідповідність висновків, викладених у рішенні, обставинам справи; порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З огляду на зазначене, суд дійшов висновку, що позивачем не доведено тих обставин, на які він посилався, як на підставу своїх позовних вимог.

На підставі вищевикладеного, керуючись ст. ст. 32-34, 43, 49, 75, 82-85, Господарського процесуального кодексу України господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. В позові - відмовити.

Повне рішення складено 30.03.2015.

Суддя В.Л.Котельницька