КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. Справа№ 37/407

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Гончарова С.А.

суддів: Самсіна Р.І.

Скрипки І.М.

секретар судового засідання Котовський С.О.

за участю представників:

від Державної виконавчої служби України: Рубель І.В. - за належним чином оформленною довіреністю;

від позивача: Івонін О.Є. - за належним чином оформленною довіреністю;

від відповідача: не з'явились,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги:

1. Державної виконавчої служби України;

2. Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал",

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року

у справі № 37/407 (суддя Цюкало Ю.В.)

за скаргою Приватного акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД"

на дії Державної виконавчої служби України

за позовом Акціонерного комерційного промислово-інвестиційного банку (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ

до відповідача Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД"

про стягнення 1125344,69 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк (закрите акціонерне товариство) в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку міста Київ" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" про стягнення 933333,41 грн. заборгованості за кредитом та 165469,27 грн. процентів за користування кредитом за період з 01.10.2008 року до 28.02.2009 рік у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за кредитним договором № 619 від 21.04.2006 року.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року № 37/407 (суддя Гавриловська І.О.), позов задоволено повністю, стягнуто з Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" 923333,41 грн. заборгованості по кредиту, 247972,38 грн. несплачених процентів за користування кредитом, 23519,53 грн. інфляційної складової боргу, 59564,57 грн. пені, 12543,90 грн. витрат по сплаті державного мита та 315,00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, звернувши стягнення на майно Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД", визначивши спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів з продажу: самохідної бурової установки CFA-425, згідно з договором застави обладнання № 776 від 11.08.2006 року та адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 706.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року № 37/407 замінено сторону стягувача з Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" на Публічне акціонерне товариство "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал".

05.01.2015 року до суду першої інстанції від Приватного акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" надійшла скарга від 31.12.2014 року на дії Державної виконавчої служби України.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407 (суддя Цюкало Ю.В.) призначено розгляд скарги на дії Державної виконавчої служби України на 13.02.2015 року, клопотання скарги задоволено частково, а саме: п. п. 2, 3 зупинено реалізацію арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення 05.02.2015 року прилюдних торгів з продажу адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. зареєстровим № 706.

Не погодившись з вказаною ухвалою, Державна виконавча служба України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати ухвалу в частині часткового задоволення клопотання про забезпечення позову та відмовити у задоволенні клопотання.

Апеляційна скарга Державної виконавчої служби України вмотивована тим, що ухвала прийнята з порушенням норм матеріального та процесуального права.

Скаржник зазначає, що шляхом реалізації арештованого майна виконуються вимоги судового рішення, виконання якого є обов'язковим на всій території України.

В скарзі зазначається, що зупинення на період розгляду скарги у суді до набрання чинності судовим рішення у справі реалізації з електронних торгів «СЕТАМ» іпотечного нерухомого майна та зупинення на період розгляду скарги у суді примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року по справі № 37/407 та ухвали від 07.04.2014 року у справі № 37/407 відповідачем не наведено даказів того, що невжиття заходів до забезпечення позову якимось чином може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення суду відповідно до ст.ст. 66, 67 Господарського процесуального кодексу України.

Публічним акціонерним товариством "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал" подано до Київського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407, відповідно до якої просить апеляційний суд скасувати вказану ухвалу в частині часткового задоволення клопотання про забезпечення позову та відмовити в задоволенні клопотання.

Ця апеляційна скарга вмотивована тим, що місцевий господарський суд дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення реалізації арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення прилюдних торгів посилаючись на твердження скаржника без належної оцінки та перевірки фактів.

Скаржник, також зауважує, що замість ухвали про забезпечення позову, суд першої інстанції, виніс ухвалу про призначення до розгляду, чим порушив чинне законодавство, та те, що судом не досліджено обґрунтованість заяви та зупинення реалізації арештованого майна є порушенням прав сторін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 16.03.2015 року у складі колегії суддів: головуючий суддя - Гончаров С.А., судді - Самсін Р.І., Cкрипка І.М., апеляційні скарги прийняті до розгляду та об'єднанні в одне апеляційне провадження у справі, розгляд справи призначено на 25.03.2015 року.

Приватне акціонерне товариство "КИЇВФУНДАМЕНТБУД", згідно з поданим до суду запереченням не погоджується з апеляційними скаргами Державної виконавчої служби України та Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал" та зазначає, що дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України є незаконними та такими, що прямо суперечать чинному законодавств України.

Приватне акціонерне товариство "КИЇВФУНДАМЕНТБУД", згідно з поданим до суду 25.03.2015 року клопотанням про перенесення розгляду справи, просить перенести розгляд справи на іншу дату у зв'язку із зайнятістю представника, що має юридичну освіту.

У відповідності до п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з ст. 28 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідач до судового засідання, що відбулось 25.03.2015 року, не з'явився, хоча був належним чином повідомлен про дату, час та місце судового засідання.

Згідно із п. 3.9.2 Постанови № 18 від 26.12.2011 року Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Судовою колегією встановлено, що неявка представника відповідача не перешкоджає розгляду апеляційної скарги за наявними у справі матеріалами, та, за таких обставин, розгляд справи за відсутності відповідача є можливим.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, а оскаржувана ухвала скасуванню з наступних підстав.

Згідно ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами наданими суду першої інстанції.

Згідно ст. 101 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як зазначалось, Приватне акціонерне товариство "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" подало скаргу від 31.12.2014 року до суду першої інстанції на дії Державної виконавчої служби України та клопотання, відповідно до якого просить суд визнати незаконними дії Відділу примусового виконання рішень державної виконавчої служби України щодо передачі на реалізацію шляхом проведення електронних торгів арештованого майна; зупинити на період розгляду скарги у суді та до набрання чинності судовим рішенням у справі реалізацію з електронних торгів «СЕТАМ» іпотечного нерухомого майна, що розташовано за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, яка належить скаржнику на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547; зупинити на період розгляду скарги у суді примусове виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 та ухвали Господарського суду міста Києва від 07.05.2014 року у справі № 37/407.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407 (суддя Цюкало Ю.В.) клопотання скарги задоволено частково, а саме п. п. 2, 3 зупинено реалізацію арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення 05.02.2015 року прилюдних торгів з продажу адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. зареєстровим № 706.

Приймаючи оскаржувану ухвалу суд першої інстанції виходив з того, що згідно п. 7 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення судом реалізації арештованого майна. Виконавче провадження на підставі, передбаченій пунктом 7 частини першої цієї статті, зупиняється лише в частині звернення стягнення на майно, реалізацію якого зупинено судом.

Визначений вказаним законом захід, а саме зупинення судом реалізації арештованого майна є подібним видом забезпечення позову, про що зауважено у листі від 28.01.2013 року № 24-152/0/4-13 "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність державного виконавця чи іншої посадової особи державної виконавчої служби під час виконання судового рішення у цивільній справі" Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ.

Таким чином, при застосуванні Закону України "Про виконавче провадження" наступають такі ж правові наслідки, які перешкоджають подальшому вчиненню дій по виконавчому провадженню.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 судом вирішено стягнути з Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" на користь Публічного акціонерного товариства "Акціонерний комерційний промислово-інвестиційний банк" в особі філії "Подільське відділення Промінвестбанку м. Київ" 923333,41 грн. заборгованості по кредиту, 247972,38 грн. несплачених процентів за користування кредитом, 23519,53 грн. інфляційної складової боргу, 59564,57 грн. пені, 12543,90 грн. витрат по сплаті державного мита та 315.00 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу, звернувши стягнення на майно Закритого акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД", визначивши спосіб реалізації предмета застави шляхом проведення прилюдних торгів з продажу: самохідної бурової установки CFA-425, згідно з договором застави обладнання № 776 від 11.08.2006 року; адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв.м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 706.

Зокрема, суд першої інстанції при прийняті оскаржуваної ухвали виходив з того, що акт опису та арешту майна, оформлений у відповідності до п. 4.2.1. Інструкції з організації примусового виконання рішень в матеріалах справи та в матеріалах поданої заявником скарги відсутній, з урахуванням того, що матеріали справи не містять звіту про оцінку майна в межах його чинності протягом шести місяців з дня його підписання суб'єктом оціночної діяльності - суб'єктом господарювання до дати проведення торгів 05.02.2015 року, суд першої інстанції дійшов висновку про наявність правових підстав для зупинення реалізації арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення прилюдних торгів з продажу адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522, 00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності м. Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006р. на підставі наказу Головного управління комунальної власності м. Києва від 06.04.2006р. № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 р. у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 р., посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. за реєстровим № 706.

В частині викладених в скарзі вимог про зупинення на період розгляду скарги у суді примусового виконання рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у господарській справі № 37/407 та ухвали Господарського суду міста Києва від 07.04.2014 року у господарській справі № 37/407, то суд відмічає, що вказані вимоги є необґрунтованими, оскільки в силу приписів ст. 121-1 Господарського процесуального кодексу України до суб'єктів, яким надано право зупинити виконання оскарженого рішення господарського суду та до закінчення його перегляду в порядку касації відноситься лише суд касаційної інстанції, і таке право кореспондує до обов'язкового зупинення виконавчого провадження на підставі п. 6 ч. 1 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження", за якою виконавче провадження підлягає обов'язковому зупиненню у разі зупинення виконання відповідного рішення або виконавчого провадження судом чи посадовою особою, яким законом надано таке право.

Згідно п. 8, 10, 11 ч. 1 ст. 65 Господарського процесуального кодексу України, з метою забезпечення правильного і своєчасного вирішення господарського спору суддя вчиняє в необхідних випадках такі дії по підготовці справи до розгляду, зокрема, вирішує питання про виклик посадових та інших осіб для дачі пояснень по суті справи; вирішує питання про вжиття заходів до забезпечення позову; вчиняє інші дії, спрямовані на забезпечення правильного і своєчасного розгляду справи.

Проте, колегія суддів апеляційного господарського суду не погоджується з такими висновками, викладеними у ухвалі місцевого господарського суду, та вважає їх такими, що не відповідають обставинам справи, з огляду на наступне.

Господарським судом міста Києва не взято до уваги п. 5 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 яким визначено, що про забезпечення позову господарський суд виносить ухвалу, яка надсилається або видається сторонам у справі, іншим учасникам судового процесу (стаття 87 Господарського процесуального кодексу України). Зазначена ухвала з урахуванням пункту 2 частини другої статті 17 Закону України "Про виконавче провадження" має статус виконавчого документа, а тому повинна відповідати вимогам статті 18 названого Закону, в тому числі бути скріплена гербовою печаткою.

Однак, за результатами клопотання була винесена ухвала про призначення до розгляду, замість ухвали про забезпечення позову, всупереч вищезазначеним нормам.

Також, відповідно ст. 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених ст. 67 ст. 66 Господарського процесуального кодексу України заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Забезпечення позову є засобом, що гарантує виконання майбутнього рішення господарського суду. Забезпечення позову полягає у вжитті заходів, за допомогою яких у подальшому гарантується виконання судових актів.

Згідно ст. 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку; зупиненням продажу арештованого майна, якщо подано позов про визнання права власності на це майно і про зняття з нього арешту.

Таким чином, умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно інформаційного листа Вищого господарського суду України від 12.12.2006 року № 01-8/2776 "Про деякі питання практики забезпечення позову" у випадку звернення до суду з клопотанням про забезпечення позову заявник повинен обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову.

У відповідності до постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 року № 16 особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених ст. 33 ст. 66 Господарського процесуального кодексу України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову.

Приписами ч.2 п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 16 визначено, що достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову; забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу; наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову; імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

У разі вжиття заходів до забезпечення позову з ініціативи господарського суду відповідні дії мають бути мотивовані з урахуванням, зокрема, наведеного, а також припису п. 3 ч. 2 ст. 86 ст. 66 Господарського процесуального кодексу України.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Відповідно до постанови Верховного Суду України "Про практику застосування судами цивільного процесуального законодавства при розгляді заяв про забезпечення позову" від 22.12.2006 року № 9, розглядаючи заяву про забезпечення позову, суд (суддя) має з урахуванням доказів, наданих позивачем на підтвердження своїх вимог, пересвідчитися, зокрема, в тому, що між сторонами дійсно виник спір та існує реальна загроза невиконання чи утруднення виконання можливого рішення суду про задоволення позову; з'ясувати обсяг позовних вимог, відповідність виду забезпечення позову, який просить застосувати особа, котра звернулась з такою заявою, позовними вимогами.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» від 26.12.2011 року № 16 адекватність заходу до забезпечення позову, що застосовується господарським судом, визначається його відповідністю вимогам, на забезпечення яких він вживається. Оцінка такої відповідності здійснюється господарським судом, зокрема, з урахуванням співвідношення прав (інтересу), про захист яких просить заявник, з вартістю майна, на яке вимагається накладення арешту, або майнових наслідків заборони відповідачеві вчиняти певні дії.

Відповідачем не наведено ґрунтовних посилань на потенційну можливість порушення його прав, свобод та інтересів, без вжиття відповідних заходів, що помилково не враховано судом при прийнятті спірної ухвали.

З огляду на зазначене, судова колегія дійшла висновку, що ухвала Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року в частині задоволення п.п. 2, 3 скарги та зупинення реалізації арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення 05.02.2015 року прилюдних торгів з продажу адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. зареєстровим № 706 є необґрунтованою, прийнята з порушенням норм процесуального та матеріального права, що є підставою для її часткового скасування.

Судові витрати за розгляд апеляційних скарг Державної виконавчої служби України та Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал" у зв'язку з їх задоволенням на підставі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на Приватне акціонерне товариство "КИЇВФУНДАМЕНТБУД".

Керуючись ст.ст. 99, 101-106 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Державної виконавчої служби України та Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал" на ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407 - задовольнити.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407 - скасувати в частині задоволення п.п. 2, 3 скарги та зупинення реалізації арештованого майна визначеного згідно рішення Господарського суду міста Києва від 23.09.2009 року у справі № 37/407 в частині проведення 05.02.2015 року прилюдних торгів з продажу адміністративно-виробничої будівлі (літ. З), що розташована за адресою: м. Київ, вул. Куренівська, 16-А, загальною площею 1522,00 кв. м., яка належить відповідачу на підставі свідоцтва про право власності, серія ЯЯЯ № 501547, виданого Головним управлінням комунальної власності міста Києва виконавчого органу Київської міської ради (Київської міської державної адміністрації) 06.04.2006 року на підставі наказу Головного управління комунальної власності міста Києва від 06.04.2006 року № 511-В та зареєстрованого у Київському міському бюро технічної інвентаризації та реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна 12.04.2006 року у реєстровій книзі № 2з-132 за реєстровим № 208з, згідно іпотечного договору від 21.04.2006 року, посвідченого приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Прокопенко Л.В. зареєстровим № 706.

3. В іншій частині ухвалу Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 року у справі № 37/407 - залишити без змін.

4. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 16-А, ) на користь Державної виконавчої служби України (04053, м. Київ, вул. Артема, буд. 73, ) судовий збір за подання апеляційної скарги в сумі 609 (шістсот дев`ять) грн. 00 коп.

5. Стягнути з Приватного акціонерного товариства "КИЇВФУНДАМЕНТБУД" (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 16-А, ) на користь Публічного акціонерного товариства "Закритий недиверсифікований венчурний корпоративний інвестиційний фонд "Сордант", від імені та в інтересах якого діє Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія по управлінню активами "Домініон-Капітал" (01103, м. Київ, вул. Драгомирова, буд. 10/10, оф. 60, ) за подання апеляційної скарги в сумі 609 (шістсот дев`ять) грн. 00 коп.

6. Матеріали справи № 37/407 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя С.А. Гончаров

Судді Р.І. Самсін

І.М. Скрипка