Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "30" березня 2015 р. Справа № 906/1732/14

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Терлецької-Байдюк Н.Я.

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Бодрягов В.С.- довіреність №45-ад/15 від 28.01.2015;

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Приватного підприємства "Адлєр" (м. Київ)

до Товариство з обмеженою відповідальністю "Велике Поле" (с. Велика Чернігівка, Овруцький район, Житомирська область)

про стягнення 157008,79 грн.

Позивач звернувся до суду з позовом про стягнення з відповідача 157008,79грн., з яких: 90128,50грн. - основний борг, 7210,28грн. - пеня, 18025,70грн. - штраф, 8296,76грн. - 30% річних, 33347,55грн. - курсова різниця. Витрати по сплаті судового збору просить покласти на відповідача.

Позивач в засідання суду не з'явився, надіслав клопотання про розгляд справи без участі представника позивача за наявними матеріалами справи. В підтвердження існуючої заборгованості надіслав довідку про стан заборгованості.

Представник відповідача в судовому засіданні позов в частині стягнення основного боргу визнав. Просив суд відкласти розгляд справи для можливості врегулювання спору. Клопотання судом відхилене як безпідставне.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, 10.06.2014 між Приватним підприємством "Адлєр" (продавець/позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Велике Поле" (покупець/відповідач) укладено договір поставки №338/З (а.с.19-22), який визначає умови купівлі-продажу засобів захисту рослин.

Згідно додатку №1 до договору №338/З від 10.06.2014 вартість товару становить 128755,00грн., еквівалент в доларах США - 10774,48 (а.с.23).

За умовами п. 2.1 договору асортимент товару, його кількість, ціна визначаються у додатках та/або накладних документах відпуску товару, що є невід'ємною частиною цього Договору. У випадку розбіжності даних у додатках щодо найменування, кількості і ціни товару в порівнянні з даними у відповідній видатковій накладній перевагу має видаткова накладна.

Всі рахунки та накладні документи, що виписані в період дії даного договору є його невід'ємною частиною (п.2.2 договору).

Товар може передаватися покупцю партіями (п.3.1 Договору).

Товар вважається переданим покупцю з моменту підписання видаткових накладних (п.3.2 договору).

Пунктом 3.3 договору сторони погодили, що прийом-передача товару від постачальника до покупця проводиться шляхом виписки накладної та/або акту, де зазначається дата передачі товару покупцю. Разом із товаром постачальник передає покупцю оригінальні товаросупроводжувальні документи. Покупець зобов'язаний передати постачальнику оригінал довіреності та/або оформити відповідні документи згідно генерального доручення.

На виконання умов договору ПП "Адлєр" поставило ТОВ "Велике Поле" товар на загальну суму 128755,00грн., що підтверджується видатковою накладною від 10.06.2014. № РН-0000893 на суму 128755,00 грн., виданою відповідачем довіреністю від 10.06.2014 №21, актом приймання-передачі продукції від 10.06.2014 № РН-0000893 (а.с.24-26).

Пунктом 5.1 договору визначено, що покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар та загальна сума договору зазначені у додатках і визначені у національній валюті України в сумі, еквівалентній курсу долару США на міжбанківському валютному ринку України на день підписання даного договору.

Товар оплачується на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті, згідно цін, вказаних у відповідних додатках до договору, скоригованих пропорційно зміні курсу долара США на міжбанківському валютному ринку України до гривні на дату оплати товару (п.5.2 договору).

Додатком до договору №1 визначено, що оплата товару проводиться наступним чином:

- 30% вартості товару оплачується покупцем в строк до 16.06.2014 р.;

- 70% вартості товару оплачується покупцем в строк до 01.09.2014 р.

Згідно з п.6.1 договору покупець зобов'язаний, зокрема, провести оплату за товар в строк і на умовах, вказаних в ст. 5 цього договору.

Проте відповідач взяті на себе зобов'язання по оплаті товару згідно договору поставки №338/З від 10.06.2014 виконав частково, в результаті чого у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість в сумі 90128,50грн.

Не проведення відповідачем розрахунків за поставлений товар стало приводом для звернення позивача за захистом порушеного права до суду.

Враховуючи встановлені обставини, суд дійшов наступних висновків.

Оцінюючи подані докази, що ґрунтуються на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, з врахуванням приписів чинного законодавства, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з таких підстав.

Пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України передбачено, що однією із підстав виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Частинами 1, 6 статті 265 Господарського кодексу України передбачено, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Реалізація суб'єктами господарювання товарів не господарюючим суб'єктам здійснюється за правилами про договори купівлі-продажу. До відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

Аналогічні положення містяться і у статті 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з частиною 1 статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань.

Враховуючи вищенаведене, приймаючи до уваги те, що факт наявності боргу у відповідача перед позивачем у розмірі 90128,50грн. належним чином доведений та документально підтверджений, відповідачем визнаний, суд дійшов висновку, що позов в частині вказаного боргу є обґрунтованим.

Крім того позивач просить стягнути з відповідача 33347,55грн. - курсової різниці, 8296,76грн. - 30% річних, 7210,28грн. - пені та 18025,70грн. - штрафу.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно п.3 ст.611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Частиною 3 ст.549 ЦК України передбачено, що пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.2 ст.549 ЦК України).

Наведені норми свідчать, що за порушення грошового зобов'язання боржник на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити неустойку (штраф, пеню).

Пунктом 8.2 договору сторони визначили, що за прострочення виконання зобов'язання покупець зобов'язаний сплатити на користь продавця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченого товару за кожен день прострочення.

Сторони, відповідно до ст.259 ЦК України, домовились про те, що строк позовної давності щодо стягнення штрафних санкцій становить п'ять років з моменту підписання даного договору. Крім цього, сторони, відповідно до п.6 ст.232 ГК України, домовились, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань за даним договором здійснюється протягом 5 років (п.8.3 договору).

Також за умовами п. 8.4 Договору покупець у випадку порушення умов оплати вартості товару сплачує на користь продавця штраф у розмірі 20% від вартості неоплаченого товару.

Перевіривши розрахунок пені та штрафу (а.с.4), суд вважає його обґрунтованим, оскільки пеня та штраф нараховані відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства України.

Відповідно до ч. 1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сторони згідно п.2 ст.625 ЦК України дійшли згоди, що покупець у випадку прострочення оплати товару за користування коштами продавця сплачує на користь останнього 30% річних (п.8.6 договору).

Пунктом 5.1 договору визначено, що покупець здійснює оплату партії товару за ціною, вказаною в додатках, що є невід'ємною частиною цього договору. Відповідно до ч.2 ст.524 ЦК України сторони дійшли згоди, що ціна на товар та загальна сума договору зазначені у додатках і визначені у національній валюті України в сумі, еквівалентній курсу долару США на міжбанківському валютному ринку України на день підписання даного договору.

Товар оплачується на розрахунковий рахунок продавця в національній валюті, згідно цін, вказаних у відповідних додатках до договору, скоригованих пропорційно зміні долару США на міжбанківському валютному ринку України до гривні на дату оплати товару (п.5.2 договору).

Наданий позивачем розрахунок курсової різниці та 30% річних є вірним, відповідає обставинам справи, умовам договору і чинному законодавству та підлягає задоволенню.

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

За змістом статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Відповідач позов щодо підстав та предмету не спростував, доказів сплати боргу не надав.

Враховуючи викладене, суд приходить до висновку, що позовні вимоги обґрунтовані, заявлені відповідно до вимог чинного законодавства, підтверджуються належними доказами, наявними в матеріалах справи, та підлягають задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст.33,43,44,49,75,82-85 ГПК України, господарський суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Велике Поле" (11117, Житомирська область, Овруцький район, с. Велика Чернігівка, вул. Житомирська, буд.6, )

- на користь Приватного підприємства "Адлєр" (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, 9, ) - 157008,79 грн. заборгованості, з яких: 90128,50грн. - основний борг, 7210,28грн. - пеня, 18025,70грн. - штраф, 8296,76грн. - 30% річних, 33347,55грн. - курсова різниця, також 3140,18грн. сплаченого судового збору.

3. Повернути Приватному підприємству "Адлєр" (10007, м. Житомир, вул. Авіаторів, 9, )

- з Державного бюджету України зайво сплачений судовий збір в сумі 9,82грн. згідно платіжного доручення № 2344 від 24.12.2014, оригінал якого знаходиться в матеріалах справи № 906/1732/14.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 02 квітня 2015 року.

Суддя Терлецька-Байдюк Н.Я.

Віддрукувати:

1 - в справу

2 - позивачу (рек. з повід.)

3 - відповідачу (за заявою)