КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. Справа№ 910/19341/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Шапрана В.В.

суддів: Буравльова С.І.

Андрієнка В.В.

при секретарі Місюк О.П.

за участю представників:

від позивача - Гуцал А.Д.

від відповідача - Герега К.П.

від третьої особи - не з`явився

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали апеляційної скарги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2014 (суддя Мандриченко О.В.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Уткіна Карина Капрелівна

про стягнення 141 126,67 грн., -

за зустрічним позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

до Публічного акціонерного товариства «Банк Форум»

про припинення зобов'язань,-

Постанова прийнята 26.03.2015 в зв`язку із оголошенням перерв в судових засіданнях 26.02.2015, 12.03.2015 відповідно до ст. 77 ГПК України.

ВСТАНОВИВ:

Позивач ПАТ «Банк Форум» звернувся до Господарського суду міста Києва із позовом до ТОВ «Мінеральні добрива» про стягнення заборгованості за кредитним договором. Відповідач, в свою чергу, звернувся до позивача із зустрічним позовом про визнання зобов`язань за кредитним договором припиненими.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 25.11.2014 первісний позов задоволено повністю.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 117680,73 грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 13700,79 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 9745,15 грн. пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів. У задоволенні зустрічного позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням суду, відповідач за первісним позовом звернулась до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду м. Києва від 25.11.2014 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволені первісного позову позивача та задовольнити зустрічну заяву відповідача - припинити зобов'язання ТОВ «Мініральні добрива» за кредитним договором (овердрафт) №1-0022/13/37- OVER/1 від 01.06.2013.

Ухвалою суду від 21.01.2015 прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено скаргу до розгляду.

Через відділ документального забезпечення до суду від представника позивача за первісним позовом надійшли пояснення на апеляційну скаргу, в яких зазначено, що рішення суду першої інстанції є правомірними та обґрунтованим, а тому просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а рішення суду без змін.

Представник позивача та відповідача в судове засідання з`явилися та надали усні пояснення стосовно предмету спору.

Представник третьої особи в судове засідання не з`явився. Про день та час розгляду справи повідомлявся належним чином. Причини неявки суду не повідомив.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника позивача та відповідача, дослідивши наявні матеріали справи, встановив наступне:

01/06/2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» (кредитор) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» (позичальник) був укладений кредитний договір (овердрафт) № 1-0022/13/37-OVER.

Відповідно до умов договору кредитор зобов'язався на умовах, визначених кредитним договором, надавати позичальнику кредитні кошти шляхом здійснення платежів з поточного рахунку позичальника №3741 в банку, згідно з розрахунковими документами ТОВ «Мінеральні добрива» на суму, що перевищуватиме фактичний (кредитовий) залишок на поточному рахунку (овердрафт), в межах визначеної п.1.2. кредитного договору граничної суми коштів, а ТОВ «Мінеральні добрива» зобов'язався вчасно погашати банку заборгованість за овердрафтом, а також сплачувати на користь банку проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених кредитним договором.

Пунктами 1.2, 1.4, 4.2 кредитного договору сторони встановили ліміт овердрафту в розмірі 500 000 грн., кінцевий термін його надання та погашення - 31.05.2014, та з процентною ставкою в залежності від кількості календарних днів фактичного безперервного існування заборгованості за овердрафтом, а саме: до 7 днів - 16%, від 7 до 14 днів - 18%, від 14 до 21 дня - 20%, більше 21 дня - 21%.

Період фактичного безперервного існування заборгованості за овердрафтом, відповідно до п. 1.5 кредитного договору, обмежений 30 календарними днями.

Умови кредитування сторонами погоджено в розділах 2-5 кредитного договору, які зокрема включають умови надання та повернення кредитних коштів, а також порядок, строки нарахування та сплати процентів за користування кредитними коштами, та комісій за надання банківських послуг.

Позивач свої зобов`язання за договором виконав належним чином, що підтверджується відповідними банківськими виписками, копії яких наявні в матеріалах справи, про рух коштів між позивачем та відповідачем.

Відповідач, в свою чергу своїх зобов'язань за кредитним договором щодо своєчасного повернення кредитних коштів та внесення плати за користування кредитом не виконав, внаслідок чого станом на 22.08.2014 р. за ним утворилася заборгованість у розмірі 141126,67 грн., з яких 117680,73 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів, 13700,79 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами, 9745,15 грн. - пеня за несвоєчасне повернення кредитних коштів та несвоєчасну сплату процентів.

29.08.2014 позивач направив на адресу відповідача вимогу № 6232/32 про усунення порушень, в якій було зазначено, що станом на 22.08.2014 останній має непогашену заборгованість з урахування основного боргу, процентів за користування кредитом та неустойки.

В якості забезпечення виконання зобов`язань відповідачем за вказаним кредитним договором, 01.06.2013 між позивачем, та третьою особою Уткіною К.К. був укладений договір поруки.

Відповіді на дану вимогу позивачу від відповідача не надійшло.

Відповідач, заперечуючи проти заявлених вимог, мотивує це тим, що поручитель Уткіна К.К. звернулась до ПАТ «Банк Форум» із відповідною заявою про дострокове розірвання договору банківського вкладу та витребування коштів в рахунок погашення заборгованості відповідача за кредитним договором від 01.06.2013, а тому заборгованість, заявлена позивачем до стягнення, відсутня і звернувся із зустрічним позовом до ПАТ «Банк Форум» про визнання зобов`язання припиненим.

Відповідно до статті 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є, договори та інші правочини, інші юридичні факти.

У відповідності до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язань - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

За приписами ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст.ст.11, 509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають, зокрема, з договору.

Відповідно до ст.626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до статті 1054 Цивільного кодексу України, за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до вимог статті 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 ЦК України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

01.06.2013 між ПАТ «Банк Форум» (кредитор) та Уткіною Кариною Капрелівною (поручитель) був укладений договір поруки № 1-0225/1 З/З7-Р.

Відповідно до умов договору поручитель поручається перед кредитором за належне та своєчасне виконання ТОВ «Мінеральні добрива» (боржник) у повному обсязі зобов'язань за кредитним договором (овердрафт) № 1-0022/13/37-OVER від 01.06.2013, а саме: повернення суми кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, а також можливої неустойки (пені, штрафу) у розмірі та у випадках, передбачених кредитним договором. У разі порушення боржником забезпечених порукою згідно з договором зобов'язань за кредитним договором поручитель та боржник відповідають перед кредитором як солідарні боржники, а кредитор, відповідно, має право звернутись з вимогою про повне або часткове виконання будь-якого із забезпечених порукою зобов'язань як до боржника та поручителя разом, так і до будь-кого з них окремо (п. 1.1. договору поруки).

28.03.2014 Уткіна К.К. звернулась до ПАТ «Банк Форум» з заявою про дострокове розірвання договору банківського кладу № 263/3700/658083 та витребування грошових коштів, в якій просила банк здійснити договірне списання коштів з рахунку №8895 в рахунок повного погашення заборгованості Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» по кредитному договору (овердрафт) №1-0022/13/37-OVER від 01.06.13 шляхом проведення заліку списаної суми іноземної валюти за курсом грн./дол. США на день запровадження тимчасової адміністрації в рахунок погашення відповідної заборгованості ТОВ «Мінеральні добрива» за кредитним договором.

На дану заяву позивач надав відповідь 15.04.2014 листом № 1222/3.2 про прийняття Виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб 14.03.2014 рішення № 14 про запровадження в ПАТ «Банк Форум» тимчасової адміністрації на три місяці, а тому вимога третьої особи про розірвання договору банківського вкладу та списання з її рахунку коштів в погашення кредиту ТОВ «мінеральні добрива» банком не здійснювалась.

Рішенням виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 14.03.2014р., прийнятого на підставі постанови Правління Національного банку України №135 від 13.03.2014р. «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» до категорії неплатоспроможних», у відповідача за зустрічним позовом - Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» запроваджено тимчасову адміністрацію строком на 3 місяці - з 14.03.2014 по 13.06.2014.

Відповідно до пункту 3 рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 14 від 14.03.2014, призначено уповноваженою особою Фонду за тимчасову адміністрацію в АТ «Банк Форум» начальника відділу супроводження виведення неплатоспроможних банків з ринку департаменту врегулювання неплатоспроможності банків Соловйову Наталію Анатоліївну.

Постановою Правління Національного банку України № 355 від 13.06.2014р. прийнято рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію ПАТ «Банк Форум».

У відповідності із ст. 85 Закону України «Про банки і банківську діяльність», з метою створення сприятливих умов для відновлення фінансового стану банку, який відповідав би встановленим цим Законом та нормативно-правовими актами Національного банку України вимогам, Національний банк України має право введення мораторію на задоволення вимог кредиторів під час здійснення тимчасової адміністрації, але на строк не більше шести місяців.

Мораторій на задоволення вимог кредиторів поширюється на зобов'язання, строки виконання яких настали до призначення тимчасової адміністрації.

Положеннями статті 76 Закону України «Про банки і банківську діяльність» від 07.12.2000 № 2121-III передбачено, що Національний банк України не пізніше дня, наступного за днем прийняття рішення про віднесення банку до категорії неплатоспроможних, повідомляє про це рішення Фонд гарантування вкладів фізичних осіб для вжиття ним заходів, передбачених Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Спеціальним законом, який має пріоритет перед іншими законодавчими актами під час тимчасової адміністрації та ліквідації банків та в питаннях регулювання правовідносин у сфері гарантування вкладів фізичних осіб, є Закон України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» № 4452 від 23.02.2012.

Статтею 1 закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» від 23.02.2012 № 4452-VI визначено, що цим законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Метою цього Закону є захист прав і законних інтересів вкладників банків, зміцнення довіри до банківської системи України, стимулювання залучення коштів у банківську систему України, забезпечення ефективної процедури виведення неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків.

Відносини, що виникають у зв'язку із створенням і функціонуванням системи гарантування вкладів фізичних осіб, виведенням неплатоспроможних банків з ринку та ліквідації банків, регулюються цим Законом, іншими законами України, нормативно-правовими актами Фонду та Національного банку України.

Таким чином, для правовідносин, що виникають під час тимчасової адміністрації або ліквідації банку, яку здійснює уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, пріоритетними є норми Закону «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 5 статті 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що під час тимчасової адміністрації не здійснюється:

1) задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку;

2) примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку;

3) нарахування неустойки (штрафів, пені), інших фінансових (економічних) санкцій за невиконання чи неналежне виконання зобов'язань перед кредиторами та зобов'язань щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів);

4) зарахування зустрічних однорідних вимог, якщо це може призвести до порушення порядку погашення вимог кредиторів, встановленого цим Законом.

Відповідно до статті 2 Закону України «Про банки і банківську діяльність», кредитор банку - це юридична або фізична особа, яка має документально підтверджені вимоги до боржника щодо його майнових зобов'язань.

Таким чином, оскільки у Публічному акціонерному товаристві «Банк Форум» на день подачі Уткіної К.К. заяви про дострокове розірвання договору банківського кладу № 263/3700/658083 та витребування грошових коштів здійснювалась тимчасова адміністрація, виконання вказаної заяви обмежувалось повноваженнями відповідача за зустрічним позовом, передбаченими п. 1 ч. 5ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Таким чином, відповідно до вимог чинного законодавства, вкладником є саме та фізична особа, з якою або на користь якої було укладено договір банківського вкладу, а тому, лише зазначені фізичні особи відповідно до ст. 27 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» можуть бути внесені до переліку вкладників із визначенням розрахункової суми відшкодування за рахунок Фонду гарантування вкладів фізичних осіб.

Черговість та порядок задоволення вимог до банку, оплати витрат та здійснення платежів передбачені ст. 52 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Відповідно до п. 4.27 Рішення Виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб № 2 від 05.07.2012 «Про затвердження Положення про виведення неплатоспроможного банку з ринку», уповноважена особа Фонду на ліквідацію банку не має права здійснювати задоволення вимог кредиторів до затвердження реєстру акцептованих вимог кредиторів, за винятком погашення за погодженням з виконавчою дирекцією Фонду вимог за правочинами, що забезпечують здійснення процедури ліквідації.

Отже, в процесі ліквідаційної процедури встановлюється черговість погашення вимог кредиторів, внаслідок чого задоволення вимог окремих кредиторів позачергово є неможливим, в тому числі і шляхом договірного списання коштів.

Аналогічної правової позиції дотримується колегія суддів Вищого господарського суду України у своїй постанові від 18.03.2015 № 910/9230/14.

Задоволення вимог позивача за зустрічним позовом щодо визнання зобов'язань по кредитному договору припиненими фактично є погашенням вимог кредиторів, а тому таке зарахування призведе до порушення порядку, передбаченого ліквідаційною процедурою, та, відповідно, порушить черговість задоволення вимог кредиторів банку та законні права і інтереси вкладників.

На підставі викладеного колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції проте, що вимоги позивача за зустрічним позовом суперечать нормам діючого законодавства та задоволенню не підлягають.

Стосовно вимог за первісним позовом, колегія суддів зазначає наступне.

Судом першої інстанції було встановлено, і апеляційний суд погодився із даним висновком, що відповідачем не виконано належним чином своїх зобов`язань за кредитним договором, існування заборгованості по сплаті основної суми боргу та процентів за користування коштами та неможливість виконання заяви поручителя Уткіной К.К. про списання коштів з її банківського разинку в погашення вказаної заборгованості ТОВ «Мінеральні добрива» за кредитним договором в зв`язку з введення тимчасової адміністрації в ПАТ «Банк Форум», а отже обов`язок ТОВ «Мінеральні добрива» перед ПАТ «Банк Форум» щодо повернення коштів за договором на даний час не виконаний належним чином.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно частини 1 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Відповідно до частини 2 ст. 1050 ЦК України, якщо договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати належних йому процентів.

Згідно з ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Зважаючи на те, що відповідачем не надано суду обгрунтованих та допустимих доказів на підтвердження законності своїх дій та вмотивованого невиконання умов договору, колегія суддів погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення позовних вимог в повному обсязі.

Статтею 43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Зважаючи на те, що відповідачем по первісному позову не було належними та допустимими доказами не доведено відсутність обов`язку по сплаті боргу, в розмірі визначену позивачем, апеляційна інстанція погоджується із висновком суду першої інстанції про задоволення вимоги позивача за первісним позовом в сумі 117680,73 грн. - прострочена заборгованість по поверненню кредитних коштів та 13700,79 грн. - прострочена заборгованість за нарахованими процентами,

Відповідно до статтей 546 та 549 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою (штрафом, пенею). Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтею 230 ГК України визначено, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, які учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі неналежного виконання господарського зобов'язання. Цією ж статтею визначено види штрафних санкцій - неустойка, штраф, пеня. При цьому порядок нарахування та розмір санкцій, які можуть бути встановлені договором, встановлені частиною 4 ст. 231 ГК України: у відсотковому відношенні до суми невиконаної частини зобов'язання, в певній визначеній грошовій сумі, у відсотковому відношенні до суми зобов'язання незалежно від ступеня його виконання, або у кратному розмірі до вартості товарів. Відповідно до частини 6 ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язань припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Частиною 6 статті 232 ГК України передбачено, що нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно з частиною 2 статті 343 ГК України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 9.2 кредитного договору передбачена відповідальність позичальника за порушення встановлених цим договором грошових зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів, у вигляді сплати пені в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення за кожний день такого прострочення.

Перевіривши розрахунок пені, наданий банком на вимогу суду першої інстанції, враховуючи положення ст.ст. 207, 208 ЦК України та діючі положення договору щодо порядку та строків нарахування пені, колегія суддів зазначає, що розрахунок наданий позивачем є арифметично вірним та обґрунтованим, а тому вказана вимога є підлягаючою до задоволення.

Враховуючи викладене, колегія суддів вважає, що судом першої інстанції повно, всебічно і об'єктивно з`ясовано обставини справи, винесено рішення у відповідності до норм матеріального і процесуального права, з повним з`ясування обставин, що мають значення для справи, правомірно задоволені первісні позовні вимоги Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни та відмовлено в задоволені зустрічних вимог Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива», а тому апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» не підлягає задоволенню.

Зважаючи на те, що колегією суддів апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» залишається без задоволення, судові витрати, відповідно до ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача за первісним позовом.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» залишити без задоволення, рішення Господарського суду міста Києва від 25.11.2014 у справі № 910/19341/14- без змін.

Матеріали справи № 910/19341/13 повернути до Господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя В.В. Шапран

Судді С.І. Буравльов

В.В. Андрієнко