ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

19.03.2015р. Справа № 917/54/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Племптахокомбінат "Запорізький"", вул. 50 років Жовтня, 15, с. Запоріжжя, Токмацький район, Запорізька область,71770

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР", вул. Лучанська 1-Б, с. Юсківці, Лохвицький район, Полтавська область,37222

про стягнення 9158887,50 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Шеєнко Ю.О. дов. б/н від 01.02.2015 року

від відповідача: представник не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 9158887,50 грн., за договором поставки № З 643 від 12.08.2014 року, із яких: грошові кошти (середня вартість зерна) - 8935500,00 грн., штрафні санкції - 223387,50 грн.

05.02.2015 року за вхідним № 1574(канцелярії суду) директор ТОВ "ППК"Запорізький" Є.Г.Карпій на виконання вимог ухвали суду подав додаткові документи, а саме: аналіз рахунку 631 за серпень-грудень 2014 р.; додаток №1 до позовної заяви від 15.01.2015р. вих. №4; світлокопії: реєстрів отриманих податкових накладних; відомостей по розрахунках з контрагентами; витягу по закупівлі; квитанції №2 про подачу податкової декларації від 18.09.2014р.; податкової декларації з розшифровками; квитанції №2 про подачу податкової декларації від 19.11.2014р.; податкової декларації з розшифровками; платіжні доручення, що підтверджують оплату товару та послуг зі зберігання Суд подані документи прийняв до розгляду та долучив їх до матеріалів справи - а.с. 52-84.

19.02.2015 року за вхідним № 2281(канцелярії суду) представник відповідача Т.П.Драч подала відзив на позовну заяву з додатками, в тексті якого проти позову заперечує та просить відмовити у задоволенні позовних вимог в повному обсязі з підстав викладених у ньому. Суд поданий відзив прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи - а.с. 85-99.

19.02.2015 року за вхідним № 2309 (канцелярії суду) представник позивача Ю.О.Шеремет подав клопотання про долучення до матеріалів справи додаткових документів, а саме: витяги з Реєстру складських документів на зерно № № 9993 та 9994 від 04.02.2015р.; складську квитанцію АХ № 055456 на зерно № 51 від 13.08.2014р. та складську квитанцію АХ № 055459 на зерно № 54 від 18.08.2014р.. Суд подане клопотання з додатками прийняв до розгляду, задовольнив та долучив його до матеріалів справи - а.с.100- 104.

На виконання вимог ухвали суду позивачем 27.02.2015 року надані суду додаткові докази по суті предмету спору (вх. канцелярії суду №2718). Суд подані докази прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

04.03.2015 року представник відповідача Драч Т.П. подала суду лист голови ліквідаційної комісії ТОВ "Луксор-УТР" Назаренко Л.С. про мирне врегулювання спору. Суд поданий лист з квитанцією про відправлення дослідив та залучив до матеріалів справи.

Ухвалою суду від 19.02.2015р. викликано в судове засідання 04.03.2015 року директора товариства Ю.О.Семенова та голову комісії з припинення ТОВ ''Луксор-УТР'' Назаренко Ларису Сергіївну для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи.

Назаренко Л.С. в судове засідання не з"явилася та до суду надіслала лист в якому повідомила суду, що не є головою комісії з припинення ТОВ '' Луксор-УТР '' та ніколи нею не була.

На виконання вимог ухвали суду директор ТОВ ''Луксор-УТР'' 04.03.2015 року подав суду витяг з книги кількісно-якісного обліку хлібопродуктів станом на 18.08.2014р. та складські квитанції на зерно №51 від 13.08.2014р. та 54 від 18.08.2014р. Суд подані докази прийняв та залучив до матеріалів справи.

19.03.2015 року від директора ТОВ "ППК "Запорізький" подав суду докази повторного звернення до ТОВ "Луксор - УТР" на отримання пшениці.

19.03.2015 року від представника відповідача Драч Т.П. надійшло клопотання (вх. канцелярії суду №3882) про розгляд справи без участі представника відповідача. Суд подане клопотання прийняв, розглянув та залучив до матеріалів справи.

Враховуючи достатність у матеріалах справи доказів для розгляду спору по суті, приписи ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод (ратифікована Законом України від 17.07.1997 р. № 475/97-ВР) щодо права кожного на розгляд його справи упродовж розумного строку, суд не оцінює вказані обставини як підставу для подальшого відкладення розгляду справи. Спір розглядається за наявними матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи та дослідивши і оцінивши за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, а також за результатами оцінки поданих сторонами господарського процесу доказів, у нарадчій кімнаті суд задовольняє позовні вимоги виходячи з наступного:

12 серпня 2014 року між ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» (надалі «Покупець», «Поклажодавець» або «Позивач») та ТОВ «Амарант», (надалі «Продавець», «Зерновий склад» або «Відповідач») був укладений договір постачання № З 643 (надалі «договір постачання»), а також специфікації до нього, за якими Продавець взяв на себе зобов'язання поставити та передати у власність Покупця пшеницю 6-го класу врожаю 2014 року (надалі товар), в кількості 3500,00 тон, на умовах передачі товару - EXW елеватор ТОВ «Амарант», що знаходиться за адресою: 37222, с. ЮсківціЛохвицького району Полтавської області, вул. Лучанська, 1-Б.

На оплату Товару ТОВ «Амарант» були виставлені ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» рахунки № 91 від 13.08.2014 року та № 93 від 18.08.2014 року.

Відповідно до наданих Позивачем платіжних доручень: № 4559 від 14.08.2014 року на суму 1 540 000,00 грн.; № 4562 від 15.08.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; № 4570 від 18.08.2014 року на суму 500 000,00 грн.; № 4572 від 19.08.2014 року на суму 500 000,00 грн.; № 4573 від 19.08.2014 року на суму 655 000,00 грн.; № 4577 від 20.08.2014 року на суму 1 000 000,00 грн.; № 331 від 21.08.2014 року на суму 300 000,00 грн.; № 332 від 22.08.2014 року на суму 500 000,00 грн.; 4589 від 26.08.2014 року на суму 200 000,00 грн. ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» розрахувався за товар в розмірі 6 195 000,00 грн., з урахуванням ПДВ.

Продавець на виконання умов договору постачання та вимог діючого законодавства передав до бухгалтерії Позивача оригінали податкових та видаткових накладних (копії в матеріалах справи).

13.08.2014 року між ТОВ «Амарант» та ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» було укладено Договір складського зберігання зерна № 130801.

ТОВ «Амарант» () в подальшому змінило найменування на ТОВ «Луксор - УТР» (копія додаткової угоди № 1 до договору складського зберігання в матеріалах справи).

Передача товару на зберігання підтверджується відповідним Договором складського зберігання, та двома складськими квитанціями № № 51 та 54 від 13.08.2014 та 18.08.2014 відповідно.

За зберігання товару на елеваторі, Відповідачем також був виставлений рахунок на суму 42 502,80 грн., який був сплачений Позивачем 17.09.2014 року, що підтверджується платіжним дорученням № 4684.

Також, на підтвердження надання елеватором послуг зберігання пшениці між Зерновим складом та Поклажодавцем був підписаний акт приймання-передачі наданих послуг № 2АМ0000208 від 31.08.2014 року.

Відповідно до п. 2.5.8. Договору складського зберігання зерна, Поклажодавець за десять днів зобов'язаний повідомити Зерновий склад про необхідний відпуск чи відвантаження Продукції яка знаходиться на зберіганні.

Позивач двічі, а саме 11 та 16 грудня 2014 року на адресу Відповідача направив Листи з вимогою відвантаження товару (копії чеків та повідомлень про вручення поштового відправлення додаються). Лист від 11.12.2014 року був вручений керівнику Семенову Ю.О. під особистий підпис.

Вимоги ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» щодо відвантаження Товару, переданого на строкове зберігання залишились Відповідачем без розгляду.

Статтею 936 ЦК України передбачено, що за договором зберігання одна сторона (зберігач) зобов'язується зберігати річ, яка передана їй другою стороною (поклажодавцем), і повернути її поклажодавцеві у схоронності.

Згідно зі ст. 949 ЦК України, «зберігач зобов'язаний повернути поклажодавцеві річ, яка була передана на зберігання, або відповідну кількість речей такого самого роду та такої самої якості. Річ має бути повернена поклажодавцю в такому стані, в якому вона була прийнята на зберігання, з урахуванням зміни її природних властивостей».

У відповідності до ст. 953 ЦК України, зберігач зобов'язаний на першу вимогу поклажодавця повернути річ, навіть якщо строк її зберігання не закінчився.

У відповідності з вимогами ст. 526 Цивільного кодексу України (надалі ЦК) зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічні положення встановлені ст. 193 Господарського кодексу України, якою передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених ГК України, іншими законами або договором.

Пунктом 3.1. Договору зберігання передбачено, що Поклажодавець має право до закінчення строку зберігання обумовленому в договір (за винятком часу зупинки елеватору для проведення ремонтних робіт з 01.04.2015р. по 30.06.2015р.) одержати Продукцію, яка здана на зберігання або переоформити її на третю особу.

Вказане право Позивача, кореспондується з обов'язком Відповідача здійснити відпуск продукції за фізичною вагою і за фактичними показниками якості, які склалися в даній партії на день видачі, але не гіршими, ніж встановлені відповідними ДСТУ(ГОСТами), з обов'язковим підписанням Акту прийому - передачі продукції та в присутності відповідальної особи Поклажодавця ( пункт 5.3. Договору складського зберігання зерна від 13.08.2014р.).

Відповідно до приписів п. 9.1., 9.2. Договору складського зберігання зерна від 13.08.2014р., що зерно передане на зберігання, є власністю Поклажодавця, та зерновий склад не має права розпоряджатися зерном Поклажодавця.

Відповідно до п. 6.1. Договору складського зберігання зерна від 13.08.2014р., зерновий склад несе відповідальність в обсягах, які передбачені Цивільним кодексом України та Законом України «Про зерно та ринок зерна в Україні».

За приписами ст. 951 ЦК України, збитки, завдані поклажодавцеві втратою (нестачею) або пошкодженням речі, відшкодовуються зберігачем:

1) у разі втрати (нестачі) речі - у розмірі її вартості;

2) у разі пошкодження речі - у розмірі суми, на яку знизилася її вартість.

На зберіганні у Відповідача знаходиться 3500,00 т пшениці 6-го класу.

Згідно експертного висновку № ОИ-12, виданого Запорізькою Торгово-промисловою палатою 14.01.2015 року, середня ринкова вартість пшениці станом на грудень 2014 року (період відвантаження Товару) по Полтавській області складає 2553,00 грн. за тонну, з урахуванням ПДВ. Таким чином, середня ринкова вартості зерна становить 8 935 500,00 грн.

Крім того, статтею 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно зі ст. 551 ЦК України предметом неустойки може бути грошова сума, рухоме і нерухоме майно. Якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства. Розмір неустойки, встановлений законом, може бути збільшений у договорі.

Пунктом 6.4 укладеного між Позивачем та Відповідачем договором складського зберігання зерна від 13.08.2014 року встановлено, що у разі неповернення продукції Зерновим складом, останній сплачує Поклажодавцю штраф в розмірі 0,1 % від загальної вартості неповернутої Продукції за кожен день прострочення. Вартість продукції визначається виходячи з середніх ринкових цін, що склались по Полтавській області на день виставлення претензії.

Виходячи із приведеного розрахунку нарахування штрафу (в матеріалах справи.), за неналежне виконання зобов'язання по поверненню належної нам продукції із зберігання, відповідач має сплатити Позивачу - 223 387,50 грн. штрафу.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Згідно зі статтею 34 ГПК України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Стаття 36 ГПК України передбачає, що письмовими доказами є документи i матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору. Письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії. Якщо для вирішення спору має значення лише частина документа, подається засвідчений витяг з нього. Оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В судовому засіданні 04.03.2015 року директором ТОВ "Луксор-УТР" Семеновим Ю.О. було повідомлено представника ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» про можливість отримання пшениці урожаю 2014 року за адресою Полтавська область, Лохвицький район, с.Юсківці, вул.Лучанська, 1-Б (лист в матеріалах справи вх. канцелярії суду №3019 від 04.03.2015р.)) та надав суду докази наявності пшениці ТОВ «Племптахокомбінат «Запорізький» на складі, зокрема: витяг з книги кількісно-якісного обліку хлібопродуктів, складські квитанції №51 від 13.08.2014 року, № 54 від 18.08.2014 року.

Для самостійного врегулювання спору судом 04.03.2015 року було оголошено перерву до 19.03.2015 року.

В судове засідання 19.03.2015 року директор та представник ТОВ "Луксор-УТР" не з"явилися. Представник позивача надав суду докази направлення на адресу ТОВ "Луксор-УТР" автотранспорту для завантаження пшениці: копію Договору на перевезення зі специфікацією; копія наказу про відрядження та посвідчення про відрядження; копія Договору про надання послуг від 20.04.2010р.; копії фотокарток; копії пояснень та талону повідомлення та вантаж отримано не було в зв"язку з тим, що елеватор вже більше ніж півроку не працює, що підтверджується поясненнями відібраними у Масагутова В.Р. співробітниками Лохвицького РВ УМВС України в Полтавській області.

Відповідно до ст. 4-3 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

Згідно з пунктом 4 частини третьої ст. 129 Конституції України та ст. 33, ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи, обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Допустимих доказів в спростування вищевикладеного чи будь-яких обґрунтованих заперечень по суті спору відповідач суду не надав.

За викладеного, суд прийшов до висновку, що позовні вимоги щодо стягнення з відповідача вартість зерна в розмірі 8 935 500,00 грн. та штрафних санкцій в розмірі 223387,50 грн. підтверджені документально та нормами матеріального права, не спростовані відповідачем, а тому підлягають задоволенню.

Враховуючи вищевикладене, відповідно до ст. 49 ГПК України судові витрати по сплаті судового збору у розмірі 73 080,00 грн. покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Луксор-УТР" (, місцезнаходження: 37222, с. Юсківці Лохвицького району Полтавської області, вул. Лучанська, буд. 1-Б) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Племптахокомбінат «Запорізький» (, місце знаходження: 71770, Запорізька область, Токмацький район, с. Запоріжжя, вул. 50 років Жовтня, буд. 15, грошові кошти (середню вартість зерна) в розмірі - 8 935 500,00 грн., штрафні санкції в розмірі - 223 387,50 грн., а також витрати на сплату судового збору в розмірі 73 080,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 26.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.