ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 року Справа № 904/9866/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кощеєва І.М. ( доповідача ),

суддів: Євстигнеєва О.С., Науменко І.М.

секретар судового засідання: Валяр М.Г.

представники сторін:

від позивача: Ковалевська В.В. - представник ( дов. від 20.05.2014 р. № 20/05-14 )

від відповідача-1: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

від відповідача-2: представник в судове засідання не з'явився, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу

підприємства об'єднання громадян "Добробут"

Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України"

на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р.,

прийнятого за результатами розгляду справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп",

м. Дніпропетровськ

до відповідача-1: підприємства об'єднання громадян "Добробут"

Дніпропетровської обласної громадської організації

"Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України",

м. Київ

до відповідача-2: товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер",

м. Дніпропетровськ

про стягнення 224 447, 33 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" звернулося до господарського суду із позовом, яким просило стягнути солідарно з підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" та товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" заборгованість за договором поставки нафтопродуктів № НПОГ-00017 від 01.04.2014 р., в тому числі: основна заборгованість у сумі 174 595, 15 грн.; 3 % річних за неправомірне користування коштами у сумі 3 681, 18 грн.; інфляційне збільшення суми заборгованості у сумі 25 421, 06 грн.; штраф у сумі 20 779, 94 грн.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. ( суддя Євстигнеєва Н. М. ) по справі №904/9866/14 позов задоволено частково - стягнуто з підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" на користь

товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" штраф у сумі 7 339 грн. 11 коп., 3% річних у сумі 828 грн. 03 коп., втрати від інфляції у сумі 6 998 грн. 43 коп. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 4 489 грн. 55 коп. Стягнуто солідарно з підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" та товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" основний борг у сумі 174 595 грн. 15 коп., штраф у сумі 13 440 грн. 83 коп., 3% річних у сумі 2 853 грн. 15 коп., втрати від інфляції у сумі 18 422 грн. 63 коп. В решті позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням Відповідач-1 звернувся до суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення суду в частині солідарного стягнення з Підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України - пені на загальну суму - 20 779, 94 грн. та прийняти нове рішення, яким частково відмовити Позивачу у задоволенні позовних вимог, а саме в частині солідарного стягнення з Підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" - пені загальну суму -20 779, 94 грн.

В обґрунтування апеляційної скарги Відповідач-1 зазначає на тому, що не погоджується з рішенням суду, що розрахунок штрафу відповідає умовам договору. Враховуючи наданий розрахунок суми штрафу, зміст договору щодо нарахування штрафної санкції за кожен день прострочення та положення ст. 549 ЦК України, Відповідач вважає, що Позивач фактично просить стягнути пеню, а за приписом ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та частини другої ст. 343 ГК України розмір пені за прострочку платежу не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Також, Відповідач вказує на те, що не був присутній в судовому засіданні, коли приймалось оскаржуване рішення, а отже був позбавлений можливості висловитись з приводу належності та допустимості доказів, наданих Позивачем, та надати свої докази на спростування позовних вимог Позивача. Таким чином, Відповідач був позбавлений законного права на судовий захист.

У відзиві на апеляційну скаргу, Позивач не погоджується з вищенаведеною апеляційною скаргою та вважає її безпідставною та необгрунтованою, оскільки судом не були порушені жодні права Відповідача-1 при розгляді справи та винесенні рішення. Позивач просив стягнути саме штраф з Відповідачів на його користь за умовами Договору та Протоколом розбіжностей, а не пеню, як зазначає Скаржник.

Відзив на апеляційну скаргу від Відповідача-2 не надходив, що не є перешкодою для суду апеляційної інстанції переглянути в апеляційному порядку оскаржуване рішення суду.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 12.03.2015 р. у справі № 904/9866/14, апеляційну скаргу прийнято до розгляду, який було призначено на 26.03.2015 р.

Розпорядженням секретаря судової палати від 25.03.2015 р., у зв'язку з перебуванням судді Бахмат Р. М. - члена постійно діючої колегії суддів, визначеної наказом голови суду № 50 від 20.10.2014 р., на лікарняному, та керуючись ст. 4 6 ГПК України, п. п. 3.1.6, 3.1.7 розділу ІІ Положення про автоматизовану систему документообігу суду, затвердженого рішенням Ради суддів України № 30 від 26.11.2010 р., наказом Голови суду № 7 від 17.01.2011 р., справа була передана колегії суддів у складі головуючого судді Кощеєва І. М. ( доповідач ), суддів Євстигнеєва О. С., Науменко І. М.

Представники відповідачів в призначений час в судове засідання не з'явилися, хоча були належним чином повідомлені про дату, час і місце проведення судового засідання, що підтверджується Рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення.

Клопотання про відкладення розгляду справи від сторін до суду не надходило.

Ст. 22 ГПК України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ст. 77 ГПК України, господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників відповідачів.

У судовому засіданні 26.03.2015 року була оголошена вступна та резолютивна частини постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Заслухавши суддю-доповідача та пояснення представника Позивача, розглянувши та обговоривши доводи апеляційної скарги, доводи викладені у відзиві на апеляційну скаргу, перевіривши матеріали справи, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно з ч.1 ст. 175 ГК України майново-господарськими визнаються цивільно-правові зобов'язання, що виникають між учасниками господарських відносин при здійсненні господарської діяльності, в силу яких зобов'язана сторона повинна вчинити певну господарську дію на користь другої сторони або утриматися від певної дії, а управнена сторона має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов`язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов`язку.

Приписами ч. 2 ст. 11 ЦК України передбачено, що підставою виникнення цивільних прав та обов`язків є, зокрема, договори та інші правочини.

За договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму ( ст. 712 ЦК України ).

Як вбачається з матеріалів справи, 01.04.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" ( Постачальник ) та підприємством об'єднанням громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" ( Покупець ) укладено Договір поставки нафтопродуктів № НПОГ-00017 ( далі - Договір поставки ) згідно п. 1.1 якого Постачальник зобов'язався передати в погоджені строки, а Покупець прийняти і оплатити на умовах, викладених в договорі, нафтопродукти ( далі - товар ), найменування, кількість, ціна яких вказується в накладених документах на товар, які оформлюються на кожну окрему партію товару.

Згідно з п. 1.2. договору, номенклатура товару, його кількість, ціна встановлюються сторонами за обопільною згодою на основі заявки покупця й зазначаються в розрахункових документах ( рахунках-фактури ) та/чи в відвантажувальних документах ( видаткових

накладних ) на товар, котрі являються специфікацією в розумінні ст. 266 ГК України та складають невід'ємну частину договору.

Відповідно до п. 2.1. договору, постачання товару підтверджується накладними документами на товар ( видатковими накладними та/або актами приймання-передачі ), які підписані представниками обох сторін.

Договір набирає чинності з дати його укладення та діє до 31.12.2014 р., а в частині розрахунків до їх повного проведення. У разі відсутності письмової заяви жодної із сторін про припинення дії цього договору, поданої до моменту припинення дії договору, останній вважається продовженим на один календарний рік. Кількість разів подовження дії цього договору є необмеженою ( п. 6.1 договору ).

Відповідно до статей 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться; одностороння відмова від зобов`язання або одностороння зміна його умов не допускається.

На виконання умов Договору поставки Постачальник поставив Покупцю дизельне паливо Євро на загальну суму 489 003, 15 грн., що підтверджується видатковими накладними: № НПОГ-16047 від 16.04.2014 на суму 64 922, 25 грн.; № ПОГ-30046 від 30.04.2014 на суму 65 975 грн.; № НПОГ-280512 від 28.05.2014 на суму 70 458, 50 грн.; № ПОГ-07064 від 07.06.2014 на суму 51 972, 60 грн.; № НПОГ-020714 від 02.07.2014 на суму 68 103 грн.; № НПОГ-020734 від 02.07.2014 на суму 65 065 грн.; № НПОГ-020735 від 02.07.2014 на суму 65 494 грн.; № НПОГ-24072 від 24.04.2014 на суму 37 012, 80 грн.

Згідно з п. 3.1. договору, загальна ціна договору визначається кількістю отриманого та оплаченого товару Покупцем протягом всього строку дії договору. Вартість кожної окремої партії товару визначається Постачальником в рахунках-фактурах та видаткових накладних.

Покупець зобов'язався оплатити повну вартість (в розмірі 100 %) товару (з ПДВ), відображену в рахунках-фактури, протягом 3 ( трьох ) робочих днів з дати здійснення поставки товару. Платіжні документи за цим договором оформлюються згідно з умовами чинного законодавства України, з дотриманням усіх вимог, які зазвичай ставляться до змісту та форми таких документів, з обов'язковим зазначенням номеру та дати укладання договору згідно з яким здійснюється проплата грошових коштів, а також номер та дату відповідного рахунку-фактури.

Покупець зобов'язання по оплаті виконав частково у розмірі 314 408 грн., що підтверджується банківськими виписками.

Позивач посилається на обставини невиконання Відповідачем-1 зобов'язань за договором в частині оплати вартості поставленого Постачальником Покупцеві товару, наявності боргу у підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" за поставлений товар у сумі 174 595, 15 грн., що і є причиною спору.

Згідно з ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару (ч. 1 ст. 692 ЦК України).

Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару (ч. 2 ст. 692 ЦК України).

Враховуючи умови договору, положення ч.1 ст. 692 ЦК України строк оплати товару, поставленого Позивачем Відповідачу-1, поставка якого підтверджується зазначеними вище видатковими накладними, є таким, що настав.

Доказів оплати вартості поставленого товару у заявленій до стягнення сумі Відповідач-1 не надав, доводи Позивача щодо наявності боргу за поставлений товару у сумі 174 595, 15 грн.

у встановленому порядку не спростував.

Згідно ч. 1 ст. 199 ГК України виконання господарських зобов'язань забезпечується заходами захисту прав та відповідальності учасників господарських відносин, передбаченими цим Кодексом та іншими законами. До відносин щодо забезпечення виконання зобов'язань учасників господарських відносин застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України.

Порушенням зобов'язання, відповідно до ст. 610 ЦК України, є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Виконання зобов'язання (основного зобов'язання) забезпечується, якщо це встановлено договором або законом ( ст. 548 ЦК України ). Виконання зобов'язань може забезпечуватись згідно договору неустойкою (штрафом, пенею). Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ст.549 ЦК України).

Відповідно до п.4.2 договору поставки, з урахуванням протоколу розбіжностей від 15.04.2014 р. до договору поставки нафтопродуктів № НПОГ-00014 від 01.04.2014, у випадку прострочення оплати поставленого товару Покупець зобов'язується на вимогу Постачальника сплатити йому штраф у розмірі: 1 % від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від одного до десяти календарних днів; 3 % від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від одинадцяти до шестидесяти календарних днів; 5 % від суми неоплаченого товару при простроченні оплати від шестидесяти одного календарного дня.

За прострочення оплати поставленого товару Позивач заявив до стягнення штраф за видатковими накладними:

- №НПОГ-16047 від 16.04.2014 за період з 23.04.2014 по 30.06.2014 - 69 днів прострочення - 5% від суми 64 922, 25 грн. у сумі 3 246, 11 грн.;

- №ПОГ-30046 від 30.04.2014 за період з 08.05.2014 по 30.06.2014 - 54 дня прострочення - 3% від суму 65 975 грн. у сумі 1 979, 25 грн.;

- №НПОГ-280512 від 28.05.2014 за період з 03.06.2014 по 30.06.2014 - 28 днів прострочення - 3% від суму 67 764, 75 грн. у сумі 2 032, 94 грн.;

- №НПОГ-280512 від 28.05.2014 за період з 03.06.2014 по 22.07.2014 - 50 днів прострочення - 3% від суму 2 693, 75 грн. у сумі 80, 81 грн.;

- №ПОГ-07064 від 07.06.2014 за період з 13.06.2014 по 22.07.2014 - 40 днів прострочення - 3% від суми 47 077, 25 грн. у сумі 1 412, 32 грн.;

- №ПОГ-07064 від 07.06.2014 за період з 13.06.2014 по 15.10.2014 - 125 дня прострочення - 5% від суми 4 895, 35 грн. у сумі 244, 77 грн.;

- №НПОГ-020714 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 15.10.2014 - 100 днів прострочення - 5% від суми 61 079, 65 грн. у сумі 3 053, 98 грн.;

- №НПОГ-020714 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 - 154 дня прострочення - 5% від суми 7 023, 35 грн. у сумі 351, 17 грн.;

- №НПОГ-020734 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 - 154 дня прострочення - 5% від суми 65 065 грн. у сумі 3 253, 25 грн.;

- №НПОГ-020735 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 - 154 дня прострочення - 5% від суми 65 494 грн. у сумі 3 274, 70 грн.;

- №НПОГ-24072 від 24.04.2014 за період з 30.07.2014 по 09.12.2014 - 133 дня прострочення - 5% від суми 37 012, 80 грн. у сумі 1 850, 64 грн.,

а всього на загальну суму 20 779, 94 грн.

Розрахунок штрафу відповідає умовам договору, отже вимога позивача про стягнення штрафу у сумі 20 779, 94 грн. є обґрунтованою.

Відповідно до статті 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Позивач нарахував та просить стягнути з відповідачів 3% річних у сумі 3 681, 18 грн. за загальний період з 23.04.2014 р. по 09.12.2014 р.:

- за видатковою накладною №НПОГ-16047 від 16.04.2014 за період з 23.04.2014 по 30.06.2014 у сумі 368, 19 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-30046 від 30.04.2014 за період з 08.05.2014 по 30.06.2014 у сумі 292, 82 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-280512 від 28.05.2014 за період з 03.06.2014 по 30.06.2014 у сумі 155, 95 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-280512 від 28.05.2014 за період з 03.06.2014 по 22.07.2014 у сумі 11, 07 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-07064 від 07.06.2014 за період з 13.06.2014 по 22.07.2014 у сумі 154, 77 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-07064 від 07.06.2014 за період з 13.06.2014 по 15.10.2014 у сумі 50, 29 грн.;

- за видатковою накладною НПОГ-020714 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 15.10.2014 у сумі 502, 02 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020714 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 у сумі 88, 90 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020734 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 у сумі 823, 56 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020735 від 02.07.2014 за період з 08.07.2014 по 09.12.2014 у сумі 829 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-24072 від 24.04.2014 за період з 30.07.2014 по 09.12.2014 у сумі 404, 61 грн.,

та втрати від інфляції у сумі 25 421, 06 грн. за загальний період з травня 2014 року по листопад 2014 року:

- за видатковою накладною №НПОГ-16047 від 16.04.2014 на суму 64 922, 25 грн. за травень та червень 2014 року у сумі 3 116, 27 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-30046 від 30.04.2014 на суму 65 975 грн. за травень та червень 2014 року у сумі 3 166, 80 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-280512 від 28.05.2014 на суму 67 764, 75 грн. за червень 2014 року у сумі 677, 65 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-280512 від 28.05.2014 на суму 2 693, 75 грн. за червень та липень 2014 року у сумі 37, 71 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-07064 від 07.06.2014 на суму 47 077, 25 грн. за червень та липень 2014 року у сумі 659, 08 грн.;

- за видатковою накладною №ПОГ-07064 від 07.06.2014 на суму 4 895, 35 грн. за період з червня по вересень 2014 року у сумі 254, 56 грн.;

- за видатковою накладною НПОГ-020714 від 02.07.2014 на суму 61 079, 65 грн. за період з липня по вересень 2014 року у сумі 2 504, 27 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020714 від 02.07.2014 на суму 7 023, 35 грн. за період з липня по листопад 2014 року у сумі 611, 03 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020734 від 02.07.2014 на суму 65 065 грн. за період з липня по листопад 2014 року у сумі 5 660, 66 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-020735 від 02.07.2014 на суму 65 494 грн. за період з липня по листопад 2014 року у сумі 5 697, 98 грн.;

- за видатковою накладною №НПОГ-24072 від 24.04.2014 на суму 37 012, 80 грн. за період з серпня по листопад 2014 року у сумі 3 035, 05 грн.

Розрахунок трьох відсотків річних та інфляційних втрат здійснено відповідно до вимог чинного законодавства.

Враховуючи неналежне виконання Відповідачем-1 своїх зобов"язань за договором щодо оплати поставленого товару, приписи ст. ст. 525, 526, 530, 903 ЦК України та п. 3.1. договору,

колегія суддів погоджується з висновком попередньої інстанції про стягнення з Відповідача -1: 224 477, 33 грн., яка складається з суми основного боргу - 174 595, 15 грн., штраф - у сумі 20 779, 94 грн., 3% річних - у сумі 3 681, 18 грн. за загальний період з 23.04.2014 р. по 09.12.2014 р., втрати від інфляції у сумі 25 421, 06 грн. за загальний період з травня 2014 року по листопад 2014 року.

Виходячи з наведеного, твердження скаржника щодо фактичного стягнення судом пені не відповідає дійсності, оскільки умовами договору передбачено стягнення саме штрафу, а тому приписи ст. 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" не підлягають застосуванню.

Щодо позбавлення Відповідача права на судовий захист, то вказане твердження також не відповідає матеріалам справи, оскільки суд першої інстанції двічі відкладав розгляд справи, про що повідомляв сторони, але будь-яких клопотань від Відповідача до суду не надходило.

Вимога Позивача про солідарне стягнення з товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" обґрунтована посиланням на договір поруки № 01/04 від 01.04.2014 р.

01.04.2014 р. між товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" (Кредитор ) та товариством з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" ( Поручитель) було укладено договір поруки № 01/04 ( далі - договір поруки ).

Відповідно до п. 1.1. договору поруки Поручитель поручається перед Кредитором за виконання обов'язку підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" ( Боржник ) щодо виконання обов'язків з оплати товару, поставленого Кредитором Боржнику за договором поставки нафтопродуктів № НПОГ-00017 від 01.04.2014 р., укладеним між Кредитором та Боржником, на суму не більше ніж 300 000 грн., а також за сплату боржником штрафних санкцій за несвоєчасне виконання зобов'язань по оплаті товару за осиним договором. У випадку порушення Боржником обов'язку з оплати товару, зазначеного в п.1.1 цього договору, Боржник і Поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники ( п.1.2 договору поруки ).

Згідно п. 3.1 договору поруки договір набуває чинності з моменту його підписання та скріплення печатками сторін і діє до моменту припинення поруки.

Порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання основного зобов'язання не пред'явив вимоги до поручителя ( п. 3.5 договору поруки).

Статтею 553 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Порукою може забезпечуватися виконання зобов'язання частково або у повному обсязі.

Згідно з ч. 1 ст. 554 Цивільного кодексу України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Як встановлено вище, договором поруки, укладеним між Позивачем та Відповідачем-2, передбачена солідарна відповідальність поручителя та боржника.

Відповідно до частини другої статті 554 Цивільного кодексу України поручитель відповідає перед кредитором у тому ж обсязі, що і боржник, включаючи сплату основного боргу, процентів, неустойки, відшкодування збитків, якщо інше не встановлено договором поруки.

Договір поруки обмежує відповідальність Відповідача-2 перед позивачем за неналежне виконання відповідачем-1 зобов'язань за спірним договором поставки товару сумою 300 000 грн.

Відповідно до ч. 4 ст. 559 ЦК України - порука припиняється після закінчення строку, встановленого в договорі поруки. У разі, якщо такий строк не встановлено, порука припиняється, якщо кредитор протягом шести місяців від дня настання строку виконання

основного зобов'язання не пред'явить вимоги до поручителя. Якщо строк основного зобов'язання не встановлений або встановлений моментом пред'явлення вимоги, порука припиняється, якщо кредитор не пред'явить позову до поручителя протягом одного року від дня укладення договору поруки.

Згідно п. 2.1 договору поруки Поручитель зобов'язаний у разі порушення боржником обов'язку з оплати товару за основним договором, самостійно виконати зазначений обов'язок боржника перед кредитором на підставі письмової вимоги кредитора в строк протягом 10 робочих днів шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок кредитора.

Розглядаючи даний спір та приймаючи рішення про задоволення позовних вимог Позивача ( з урахуванням шестимісячного терміну від дня настання строку виконання основного зобов'язання ) в частині солідарного стягнення з відповідачів заборгованості за видатковими накладними: № ПОГ-07064 від 07.06.2014 р.; № НПОГ-020714 від 02.07.2014 р.; № НПОГ-020734 від 02.07.2014 р.; № НПОГ-020735 від 02.07.2014 р.; № НПОГ-24072 від 24.04.2014 р. на суму 174 595, 15 грн. та щодо стягнення штрафу у розмірі 13 440,83 грн., 3% річних у розмірі 2 853,15 грн. та втрати від інфляції у розмірі 18 422,63 грн. за зазначеними накладними, місцевий господарський суд помилково не врахував те, що Відповідача-2 ( товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер") було визнано банкрутом, відповідно до постанови господарського суду Дніпропетровської області від 23.10.2014 р. по справі № 904/7644/14 та жодних грошових вимог товариством з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" до банкрута в рамках ліквідаційної процедури заявлено не було.

Відповідно до ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 27.01.2015 р. по справі № 904/7644/14 - 24.10.2014 р. на офіційному веб-сайті ВГСУ було опубліковано оголошення № 10441 про визначення боржника банкрутом та відкрита ліквідаційна процедура. Протягом встановленого Законом строку для подання грошових вимог до суду надійшли заяви з грошовими вимогами від ДПІ та ТОВ «Альянс Синтез», які були включені до реєстру кредиторів та затверджені судом.

Якщо позивач не звернувся у тридцятиденний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення справи про банкрутство із заявою про визнання його грошових вимог до боржника у справі про банкрутство, суд, який розглядає позовну заяву, після закінчення тридцятиденного строку з моменту офіційного оприлюднення поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову ( ч. 3 ст. 17 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» ).

Отже, позовні вимоги до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" ( Відповідача-2 ) задоволенню не підлягають.

Таким чином, апеляційна скарга підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" задоволенню не підлягає, а рішення господарського суду слід зміни частково, як таке, що прийнято при неповному з'ясуванні обставин, які мають значення для справи та при неправильному застосуванні норм матеріального права.

Керуючись ст. ст. 101 - 103, 105 ГПК України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 05.02.2015 р. у справі № 904/9866/14 змінити.

Позов задовольнити частково.

Стягнути з підприємства об'єднання громадян "Добробут" Дніпропетровської обласної громадської організації "Управління соціального захисту ветеранів та інвалідів МВС України" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Петроліум Оіл Груп" - основний борг у

сумі 174 595,15 грн., штраф - у сумі 20 779,94 грн., 3 % річних - у сумі 3 681,18 грн., втрати від інфляції у сумі 25 421,06 грн. та витрати, пов'язані зі сплатою судового збору у сумі 4 489,55 грн., про що видати наказ.

В позовних вимог до товариства з обмеженою відповідальністю "Укрсинтезполімер" відмовити.

Видачу наказу доручити господарському суду Дніпропетровської області.

Постанова набирає законної сили з моменту проголошення і може бути оскаржена в касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Постанова складена у повному обсязі 30.03.2015 року

Головуючий суддя І.М.Кощеєв

Суддя О.С. Євстигнеєв

Суддя І.М. Науменко