ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015 р. Справа №917/148/15

За позовом Публічного акціонерного товариства "Райффайзе6н Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ,01011

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 39800

про стягнення грошових коштів

Суддя Сірош Д.М.

Представники:

від позивача: Гапон О.Я., довіреність № 110/12/16 Н від 03.08.2014р.

від відповідача: не з'явився

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення та повідомлено про дату складання повного рішення у відповідності до вимог ст. 85 ГПК України.

Суть спору: Розглядається позовна заява про стягнення з відповідача 46323,97 грн заборгованості за кредитним договором № 011/0043/119018 від 05.02.2013р., з них: 35 000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом; 11 323,97 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

Ухвала господарського суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи, направлена відповідачу рекомендованим листом за адресою, зазначеною в позовній заяві, повернулася до суду з відміткою поштового відділення: "за закінченням терміну зберігання".

Як роз'яснив Пленум у Постанові Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" (п. 3.9.1.), особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, відповідно до ст. 64 ГПК України, в разі якщо ухвалу було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеному в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Стаття 6 Конвенції про захист прав людини та основних свобод, ратифікованої Законом від 17.07.97 р. гарантує кожній фізичній або юридичній особі право на розгляд судом упродовж розумного строку цивільної, кримінальної, адміністративної або господарської справи, а також справи про адміністративне правопорушення, в якій вона є стороною.

Оскільки, необхідних для вирішення спору доказів наявних в матеріалах справи достатньо, і господарський суд повідомив належним чином позивача та відповідача про час, дату і місце проведення судового засідання, а неявка відповідача не перешкоджає розгляду справи по суті, тому справа розглядається за наявними матеріалами на підставі ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представника позивача, суд встановив:

05 лютого 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Райффайзен Банк Аваль» (надалі - Позивач, Банк) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_2 (надалі - відповідач, Позичальник) укладено Кредитний договір № 011/0043/119018 (а.с. 9-31).

Відповідно до п. 1.1. зазначеного договору, Банк надає Позичальнику можливість використання кредитної лінії (надалі Кредит) з поточного рахунку, операції за яким можуть здійснюватися з використанням спеціальних платіжних засобів шляхом здійснення платежів в межах поточного ліміту з рахунку у разі відсутності (недостатності) на рахунку грошових коштів.

Максимальний ліміт кредиту за договором складає 100 000,00 грн.

В межах максимального ліміту встановлюється поточний ліміт кредиту. На дату укладення Кредитного договору поточний ліміт кредиту складає 27 000,00 грн. В подальшому поточний ліміт встановлюється та визначається відповідно до ст. 3 Кредитного договору.

Як зазначає позивач, 20 вересня 2013 року кредитний ліміт змінено з 27 000,00 грн на 35 000,00 грн.

Відповідно до п. 1.2 Кредитного договору строк дії кредиту - по 05.02.2015 р. включно.

Протягом всього строку фактичного користування кредитом Позичальник зобов'язаний сплачувати щомісяця Банку проценти, розмір яких розраховується на основі фіксованої процентної ставки в розмірі 30% річних (п. 2.1 Кредитного договору).

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору за умови наявності укладеного договору страхування, у разі ініціювання Позичальником операцій по рахунку з використанням спеціальних платіжних засобів та при відсутності (недостатності) на рахунку власних коштів Позичальника, Банк зобов'язується надати кредитні кошти шляхом їх безготівкового переказу з позичкового рахунку на рахунок в межах поточного ліміту та здійснити ініційовану Позичальником операцію. З моменту здійснення таких платежів Банк вважається таким, що надав Позичальнику кредит на суму здійснених Банком платежів.

Відповідно до п. 5.2. Кредитного договору, Позичальник зобов'язаний до 10 (десятого) числа включно кожного місяця, починаючи з місяця, наступного за першою (з дати укладення цього договору) датою розрахунку процентних платежів, забезпечити на рахунку наявність коштів для сплати щомісячного обов'язкового платежу в сумі не менше 15 відсотків від залишку заборгованості за кредитом на день розрахунку процентних платежів, але не менше фіксованої суми, встановленої відповідними тарифами Банку. При цьому, залишок заборгованості за кредитом, що береться до розрахунку щомісячного обов'язкового платежу, включає використану суму кредиту, суму нарахованих процентів, комісій та штрафів за всіма видами заборгованості, зменшену на суму не внесеного Позичальником щомісячного обов'язкового платежу попередніх періодів.

В разі недостатності на рахунку коштів, належних до сплати Позичальником Банку за Кредитним договором в термін виконання зобов'язань Позичальника за Кредитним договором, Позичальник вважається таким, що прострочив виконання своїх зобов'язань за Кредитним договором.

Підписанням Кредитного договору Позичальник доручає Банку здійснювати погашення кредиту, недозволеного овердрафту, процентів за користування ними, штрафів, погашення іншої заборгованості Позичальника перед Банком за Кредитним договором, а також здійснювати дострокове погашення заборгованості за кредитом, в т.ч. в розмірі сум страхового відшкодування, отриманих Позичальником за договором страхування, укладеними відповідно до ст. 4 Кредитного договору, шляхом здійснення договірного списання коштів Позичальника в будь-якій валюті, що знаходяться на будь-якому із його рахунків в AT «Райффайзен банк Аваль» (п. 5.5 Кредитного договору).

Згідно з п. 11.2.1 Кредитного договору за прострочення грошових зобов'язань, Кредитор має право стягувати з Рахунку Позичальника штраф за кожен випадок такого порушення у розмірі 100 гривень.

Відповідно до ст. 8.1 Кредитного договору, у разі настання обставин невиконання або неналежного виконання Позичальником своїх зобов'язань (обов'язків) за договором, обставин, передбачених пунктом 8.2 договору, а також інших обставин, які свідчать про те, що зобов'язання Позичальника за договором не будуть виконані, Банк має безумовне право без необхідності укладення будь-яких додаткових угод (договорів про зміни) скасувати максимальний ліміт/поточний ліміт та вимагати дострокового погашення заборгованості.

Як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не виконуються умови Кредитного договору, а саме: порушено зобов'язання по поверненню кредиту та не виконуються умови п. 5.2 Кредитного договору щодо забезпечення наявності коштів на рахунку для сплати обов'язкового платежу.

Таким чином, за розрахунком позивача, станом на 11.12.2014р. загальна заборгованість відповідача перед позивачем за Кредитним договором № 011/0043/119018 від 05 лютого 2013 року становить 46 323,97 грн, з них: 35 000,00 грн - заборгованість за дозволеним овердрафтом, 11 323,97 грн - заборгованість за недозволеним овердрафтом.

У зв'язку з невиконанням відповідачем умов договору ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" звернулося до відповідача з листом - вимогою (вих. № 114-0-0-00/15-2950 від 14.08.2014р.) про дострокове виконання грошових зобов'язань за Кредитним договором № 011/0043/119018 від 05.02.2013 р. (а.с. 39-40).

Проте, як зазначає позивач, вимога залишена відповідачем без задоволення, що стало підставою для звернення з даним позовом.

Відповідно до ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших правових актів, а за відсутності таких умов та вимог-відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до п. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Стаття 1049 ЦК України вказує, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцю позику в строк та в порядку, встановленому договором.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти (ч. 1 ст. 1054 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України.

Частиною 1 ст. 1050 ЦК України передбачено, що якщо позичальник своєчасно не повернув речі, визначені родовими ознаками, він зобов'язаний сплатити неустойку відповідно до статей 549 - 552 цього Кодексу, яка нараховується від дня, коли речі мали бути повернуті, до дня їх фактичного повернення позикодавцеві, незалежно від сплати процентів, належних йому відповідно до статті 1048 цього Кодексу.

Крім того, частиною другою статті 1050 ЦК України встановлено, що коли договором встановлений обов'язок позичальника повернути позику частинами, то в разі прострочення повернення чергової частини позикодавець має право вимагати дострокового повернення частини позики, що залишилася, та сплати відсотків, належних йому, відповідно до ст. 1048 цього Кодексу

Також, відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до ст. 8 Кредитного договору позивачу надано право вимагати від відповідача достроково здійснити повернення кредиту, відсотків та інших платежів у випадку невиконання умов зазначеного вище кредитного договору, тобто зазначений пункт договору містить норму про відповідальність відповідача у вигляді дострокового повернення кредиту, в тому числі й при порушені зобов'язань по щомісячній сплаті кредиту та відсотків.

Відповідачем не спростовані обставини на які посилається позивач. Доказів сплати заборгованості суду не надано.

Таким чином, вимоги позивача про стягнення заборгованості в сумі 46 323,97 грн за Кредитним договором є правомірними, обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Судові витрати відповідно до ст. 49 ГПК України підлягають стягненню з відповідача.

Керуючись ст.ст. 32 - 33, 43 - 44, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2, АДРЕСА_1, 39800 (ідентифікаційний номер НОМЕР_1) на користь Публічного акціонерного товариства "Райффайзе6н Банк Аваль", вул. Лєскова, 9, м. Київ, 01011 (р/р 1 в ОПЕРУ Національного банку України, МФО 300001, ) 46323,97 грн боргу; 1827,00 грн витрат по сплати судового збору.

Видати наказ після набрання цим рішенням законної сили.

Повне рішення складено 31.03.2015р.

Суддя Сірош Д.М.