ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа № 909/693/13

Львівський апеляційний господарський суд, в складі колегії:

головуючого-судді: Якімець Г.Г.,

суддів: Бойко С.М., Бонк Т.Б.,

при секретарі судового засідання Кришталь М.Б.,

за участю представників:

від позивача (скаржника) - Рубель Б.Я.

від відповідача - Марчак М.П., Петраш Ю.Л.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27», б/н від 08.07.2014 року

на рішення господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року, (підписане 12.06.2014 року), головуючий суддя: Михайлишин В.В., судді: Кобрин О.М., Рочняк О.В.

у справі №909/693/13

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27», смт. Розділ, Львівська область

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім», м.Калуш, Івано-Франківська область

про стягнення 202163,95 грн. - заборгованості за договором підряду

в с т а н о в и в :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» звернулось до Господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення суми заборгованості за виконані роботи згідно договору в розмірі 202163,95 грн.

Рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.2013 року по справі №909/693/13 (суддя Ткаченко І.В.) позов ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» задоволено: присуджено до стягнення на користь останнього з ТзОВ «Карпатнафтохім» 202163, 95 грн. - заборгованості за договором підряду.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року (головуючий суддя Матущак О.І., судді: Дубник О.П., Скрипчук О.С.) рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.2013 року залишено без змін, а апеляційну скаргу ТзОВ «Карпатнафтохім» без задоволення.

Постановою Вищого господарського суду України від 12.02.2014 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.11.2013 року та рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 24.07.2013 року скасовано, а справу №909/693/13 передано на новий розгляд до суду першої інстанції.

Під час нового розгляду рішенням Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року (головуючий суддя Михайлишин В.В., судді: Кобрин О.М., Рочняк О.В.) у позові ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» до з ТзОВ «Карпатнафтохім» про стягнення 202163,95 грн. - заборгованості за договором підряду відмовлено.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року (головуючий суддя Костів Т.С., судді: Марко Р.І., Желік М.Б.) рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року скасовано, прийнято нове рішення, яким позов задоволено повністю: присуджено до стягнення з ТзОВ «Карпатнафтохім» на користь ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» 202163, 95 грн. - заборгованості.

Постановою Вищого господарського суду України від 24.12.2014 року постанову Львівського апеляційного господарського суду від 14.10.2014 року скасовано, а справу №909/693/13 передано на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Скасовуючи постанову апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України у постанові вказав, що суд апеляційної інстанції передчасно дійшов висновку щодо наявності заборгованості за додаткові роботи згідно актів підписаних в односторонньому порядку позивачем, не надавши оцінки мотивам відмови від підписання саме цих актів за вересень 2011 року на суму 42809,16 грн., за вересень 2011 року на суму 65772,36 грн., за жовтень 2011 року на суму 93582,43 грн. відповідно до вимог ст.882 ЦК України, а визнавши незаконними мотиви відмови від підписання акту від 10.07.2013 року.

Отже предметом апеляційного оскарження є рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року по справі №909/693/13, яким відмовлено у позові ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» до з ТзОВ «Карпатнафтохім» про стягнення 202163,95 грн. - заборгованості за договором підряду.

Рішення суду мотивоване тим, що позивачем не доведено факт звернення замовника до підрядника про необхідність проведення додаткових об'ємів робіт по договору підряду, а між сторонами не укладались додатки до договору на проведення додаткових робіт на суму 202163,95 грн. та не проводились нові тендери на виконання додаткового об'єму робіт з подальшим укладенням іншого договору, відтак, суд дійшов висновку, що підстави для стягнення з відповідача на користь позивача 202163,95 грн. - відсутні.

Не погоджуючись з рішенням місцевого господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» подало апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року по справі №909/693/13 та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задоволити в повному обсязі. Зокрема, апелянт посилається на безпідставне не підписання відповідачем актів приймання виконаних підрядних робіт, а оскільки акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими, вважає, що відповідач зобов'язаний оплатити виконані позивачем додаткові роботи за договором підряду в сумі 202163,95 грн.

Представник позивача (скаржника) в судовому засіданні вимоги апеляційної скарги підтримав, просив задоволити в повному обсязі: скасувати рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року по справі №909/693/13 та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Представники відповідача в судовому засіданні проти вимог апеляційної скарги заперечили, просили оскаржуване рішення залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення, з підстав, наведених у відзиві на апеляційну скаргу (б/н від 28.01.2015 року) та письмових поясненнях (б/н від 11.02.2015 року). Зокрема, зазначали, що відмова відповідача від підписання актів виконаних робіт є обґрунтованою, оскільки останнім не замовлялись додаткові роботи за договором підряду, належні документи в підтвердження протилежного відсутні, з огляду на що, позовні вимоги ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» вважають безпідставними та необґрунтованими.

Суд, заслухавши пояснення представників сторін, розглянувши доводи апеляційної скарги та дослідивши наявні докази по справі, вважає, що апеляційна скарга задоволенню не підлягає, виходячи з наступного:

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з матеріалів справи, 19 травня 2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» (в тексті договору - замовник) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» (в тексті договору - підрядник) укладено договір №А201101926 на виконання підрядних робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди.

Згідно п.1.1 Договору замовник доручає, а підрядник зобов'язується виконати відповідно до умов договору комплекс робіт по "ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди" як матеріалами замовника так і власними матеріалами згідно з специфікацією, що є Додатком №1 до Договору.

Відповідно до п.п.1.2, 2.3 Договору замовник зобов'язався прийняти та оплатити дану роботу в порядку та на умовах, передбачених цим договором. Підрядник зобов'язаний виконувати всі вказівки замовника з приводу виконання роботи.

Пунктом 3.1 Договору передбачено, що вартість робіт за даним договором становить 227792 грн., ПДВ 20% - 45558,40 гривень. Загальна вартість робіт разом з ПДВ становить 273350,40 грн. Вартість робіт по «Ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу виробництва вінілхлориду і каустичної соди» може бути збільшена або зменшена відповідно до фактично виконаних об'ємів робіт. У випадку виникнення додаткових об'ємів робіт оформляється додаток до цього договору.

Зміна вартості робіт підлягає обов'язковому письмовому погодженню двох сторін (п.3.2 Договору).

Термін виконання робіт, згідно з п.4.3 Договору: травень - грудень 2011 року.

У п.5.1 Договору передбачено. що підрядник виконує роботи відповідно до завдання, проектно - кошторисної документації, будівельних норм і правил, технічних умов, схем та іншої нормативної документації.

Згідно з п.5.5 Договору замовник має право вносити зміни і доповнення до проектної документації щодо складу, обсягу і вартості робіт та погоджувати свої рішення з підрядником з їх письмовим оформленням.

Відповідно до п.6.1 Договору здача - приймання виконаних робіт здійснюється не пізніше третього числа місяця наступного за звітним з оформленням акту приймання виконаних підрядних робіт (типової форми КБ-2в), довідки про вартість виконаних підрядних робіт (типової форми КБ-3) та податкової накладної.

Замовник проводить оплату за виконані роботи щомісячно протягом 10 календарних днів після підписання актів форми КБ-2в та довідок форми КБ-3 (п.7.2 Договору).

У пунктах 8.1.1 та 8.1.2 Договору сторони погодили, що підрядник бере на себе зобов'язання виконати всі визначені договором роботи та за взаємною згодою з замовником всі додаткові роботи, що виникнуть у ході виконання основних робіт.

Замовник, в свою чергу, зобов'язався передати підряднику на час виконання робіт ремонтний майданчик (обладнання) та необхідну проектно - кошторисну документацію, забезпечити прийняття від підрядника виконаних робіт і проведення з ним розрахунків в порядку, визначеному договором (п.п.8.2.1 та 8.2.3 Договору).

Згідно п.11.1 Договору умови цього договору мають однакову силу для сторін та можуть бути змінені за їх взаємною згодою з обов'язковим укладенням додаткової угоди.

Сторони погодили додатки до Договору - специфікацію на роботи, графік виконання робіт, договірну ціну (п.12.1 Договору).

Місцевим господарським судом встановлено, після виконання підрядником визначених умовами договору основних робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди, які на час розгляду справи оплачені повністю, представниками замовника складено дефектні акти, згідно з якими визначено необхідність виконання відповідних додаткових робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди.

На підставі вказаних дефектних актів, ТОВ "Карпатнафтохім" виготовлено локальні кошториси №2-1-1/11-5830-р, №2-1-1/11-5828-р і №2-1-1/11-5686-р, у яких містяться посилання на вказані дефектні акти.

ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» складено відповідні акти форми КБ-2в і довідки форми КБ-3 на загальну суму 202163,95 грн., яка відповідає підсумковій сумі усіх трьох кошторисів №2-1-1/11-5830-р, №2-1-1/11-5828-р і №2-1-1/11-5686-р, які направлені замовнику для прийняття, підписання та оплати.

Враховуючи той факт, що у встановленому порядку замовник не підписав вказаних документів, а виконаних підрядником додаткових робіт не оплатив, 25.05.2012 року та 09.08.2012 року підрядник звертався до замовника щодо врегулювання питання погашення заборгованості.

28.08.2012 року замовник надіслав підряднику лист, із змісту якого вбачається, що останній вважає виконаним у повному обсязі укладений між сторонами договір підряду, а передбачені ним роботи - повністю оплаченими, відтак підстав для оплати додаткових робіт на суму 202163,95 гривень замовник не вбачає.

З огляду на наведене вище, Товариство з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» звернулось до суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення 202163,95 грн. - заборгованості за договором підряду.

Статтею 11 ЦК України встановлено, що підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Відповідно до вимог ст.ст.526, 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами, а зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно з ч.1 ст.837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Разом з тим, за договором будівельного підряду підрядник зобов'язується збудувати і здати у встановлений строк об'єкт або виконати інші будівельні роботи відповідно до проектно - кошторисної документації, а замовник зобов'язується надати підряднику будівельний майданчик (фронт робіт), передати затверджену проектно-кошторисну документацію, прийняти об'єкт або закінчені роботи і оплатити їх (ст.875 ЦК України).

В силу положень ст.877 ЦК України підрядник, який виявив у ході будівництва не враховані проектною документацією роботи і необхідність у зв'язку з цим проведення додаткових робіт і збільшення кошторису, зобов'язаний повідомити про це замовника.

Судом встановлено, що після виконання підрядником визначених умовами договору основних робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди, представниками замовника складено дефектні акти, згідно з даними яких, визначили необхідність виконання відповідних додаткових робіт по ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, вінілхлориду і каустичної соди.

На підставі вказаних дефектних актів, замовником виготовлено локальні кошториси №2-1-1/11-5830-р, №2-1-1/11-5828-р та №2-1-1/11-5686-р, у яких містяться посилання на вказані дефектні акти. Вказані кошториси підписані двома представниками замовника та затверджені заступником генерального директора Кунєвим Г.П.

Як встановлено місцевим господарським судом та вбачається з пояснень представників відповідача, виготовлені кошториси на підставі дефектних актів для виконання позивачу не передавалися.

Поряд з тим, господарським судом встановлено, що три підсумкові відомості ресурсів (витрати по факту) до кожного із трьох локальних кошторисів, підписані від замовника його працівниками Вихненком В.І., Коханом М.В. та Парцеєм П.Т., які згідно письмових пояснень позивача є посадовими особами: представник кошторисної служби, старший механік та інженер, відповідно.

Як зазначалось вище, ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» складено відповідні акти форми КБ-2в і довідки форми КБ-3 на загальну суму 202163,95 грн., яка відповідає підсумковій сумі усіх трьох кошторисів №2-1-1/11-5830-р, №2-1-1/11-5828-р і №2-1-1/11-5686-р, які направлені замовнику для прийняття, підписання та оплати.

Однак, замовником відповідні акти не підписано, а роботи - не оплачено.

Скасовуючи постанову апеляційної інстанції, Вищий господарський суд України у постанові від 24.12.2014 року по справі №909/693/13 вказав, що суд апеляційної інстанції передчасно дійшов висновку щодо наявності заборгованості за додаткові роботи згідно актів підписаних в односторонньому порядку позивачем, не надавши оцінки мотивам відмови від підписання актів за вересень 2011 року на суму 42809,16 грн., за вересень 2011 року на суму 65772,36 грн., за жовтень 2011 року на суму 93582,43 грн. відповідно до вимог ст.882 ЦК України, а визнавши незаконними мотиви від підписання акту від 10.07.2013 року.

Згідно ч.1 ст.111-12 ГПК України вказівки, що містяться у постанові касаційної інстанції, є обов'язковими для суду першої інстанції під час нового розгляду справи. В даному випадку для суду апеляційної інстанції, оскільки справу №909/693/13 направлено на новий розгляд до Львівського апеляційного господарського суду.

Так, відповідно до ч.4 ст.882 ЦК України передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами. У разі відмови однієї із сторін від підписання акта, про це вказується в акті і він підписується другою стороною.

Передача виконаних робіт (об'єкта будівництва) підрядником і приймання їх замовником оформлюється актом про виконані роботи (п.91 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві, затверджених постановою КМУ від 01.08.2005 року №668).

Акт, підписаний однією стороною, може бути визнаний судом недійсним лише у разі, якщо мотиви відмови другої сторони від підписання акта визнані судом обґрунтованими.

Так, позивач як на підтвердження факту виконання додаткових робіт посилається на підписані лише позивачем акти виконаних робіт на загальну суму 202163,95 грн., зокрема: за вересень 2011 року на суму 42809,16 грн., за вересень 2011 року на суму 65772,36 грн., за жовтень 2011 року на суму 93582,43 грн.

Слід зазначити, що відповідно до ст.878 ЦК України замовник має право вносити зміни до проектно - кошторисної документації до початку робіт або під час їх виконання за умови, що додаткові роботи, викликані такими змінами, за вартістю не перевищують десяти відсотків визначеної у кошторисі ціни і не змінюють характеру робіт, визначених договором. Внесення до проектно - кошторисної документації змін, що потребують додаткових робіт, вартість яких перевищує десять відсотків визначеної у кошторисі ціни, допускається лише за згодою підрядника. У цьому разі підрядник має право відмовитися від договору та вимагати відшкодування збитків.

У пунктах 3.1, 3.2 Договору сторони погодили, що вартість робіт становить 273350,40 грн., яка може бути збільшена або зменшена відповідно до фактично виконаних об'ємів робіт. У випадку виникнення додаткових об'ємів робіт оформляється додаток до цього Договору. Зміна вартості робіт підлягає обов'язковому письмовому погодженню двох сторін.

Відповідно до положень ст.321 ГК України вартість робіт за договором підряду (компенсація витрат підрядника та належна йому винагорода) може визначатися складанням приблизного або твердого кошторису. Кошторис вважається твердим, якщо договором не передбачено інше. Зміни до твердого кошторису можуть бути внесені лише за погодженням сторін. У разі виникнення потреби значно перевищити приблизний кошторис підрядник зобов'язаний своєчасно попередити про це замовника. Якщо підрядник не попередив замовника про перевищення кошторису, він зобов'язаний виконати роботу, не вимагаючи відшкодування понесених додаткових витрат.

Разом з тим, пунктами 21 та 24 Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві передбачено, що договірна ціна у договорі підряду визначається на основі кошторису як приблизна або тверда. Договірна ціна вважається твердою, якщо інше не встановлено договором. У разі укладення договору підряду за результатами торгів (тендеру), вид договірної ціни та вимоги до кошторису визначаються у тендерній документації замовника. Договірна ціна у цьому випадку повинна відповідати ціні, зазначеній у тендерній пропозиції підрядника, визнаного переможцем торгів (тендеру). Тверда договірна ціна може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. У разі підвищення підрядником твердої договірної ціни, не передбаченого договором підряду, всі пов'язані з цим витрати, якщо інше не встановлено законом, несе підрядник.

Як вбачається з матеріалів справи, договір підряду укладено за результатами проведеного тендеру, договірна ціна визначена на підставі проектно - кошторисної документації, як тверда, а тому може коригуватися тільки за взаємною згодою сторін. Крім того, у відповідності до Регламенту проведення тендерів з вибору постачальників та підрядників Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім», затвердженого наказом відповідача, якщо сума додаткових робіт (послуг) перевищує 10% раніше укладеного договору, виконання додаткового об'єму робіт (послуг) можливе тільки при проведенні нового тендеру.

Слід зазначити, що додаткові роботи в сумі 202163,95 грн. перевищують договірну ціну більше ніж на 10%, відтак, для виконання таких робіт необхідною умовою було проведення нового тендеру.

Місцевим господарським судом встановлено, що з наданих пояснень відповідача та спеціаліста - Кохана М.В., складання дефектних актів є постійною роботою, яка входить в обов'язки механіків структурних підрозділів Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім». Дефектні акти складаються механіками виробництв, цехів для проведення відновлювальних робіт по ремонту та підтримці в технічно справному стані технологічних трубопроводів, металоконструкцій і устаткування. На підставі дефектних актів проектно - кошторисним відділом товариства розробляються кошториси для визначення вартості прямих затрат.

З огляду на наведене, судом першої інстанції вірно встановлено, що кошториси №11-5828-р «Ремонт обладнання, трубопроводів, арматури», №11-5686-р «Ремонт устаткування» та №11-5830-р «Ремонт обладнання, трубопроводів, арматури», що затверджені Товариством з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» розроблені на підставі дефектних актів механіків виробництв, цехів для проведення відновлювальних робіт по ремонту та підтримці в технічно справному стані технологічних трубопроводів, металоконструкцій і устаткування та не являються додатковими роботами в рамках договору підряду №А201101926 від 19.05.2011 року, так як вище вказані кошториси розроблені на підставі дефектних актів є окремою складовою на певний об'єм робіт на трубопроводі, металоконструкціях, обладнанні при виявленні на них дефектів.

Разом з тим, слід зазначити, що в матеріалах справи відсутні будь-які докази звернення (листи, заяви, замовлення) замовника до підрядника щодо необхідності виконання додаткового об'єму робіт та докази письмового погодження вартості виконання додаткового об'єму робіт. Позивачем не доведено суду та не підтверджено документально, що кошториси №11-5828-р, №11-5686-р та №11-5830-р були йому передані до виконання саме додаткового об'єму робіт, так як між сторонами не велася переписка з даного приводу, не існує замовлень чи звернень про необхідність виконання додаткового об'єму робіт і згідно вище вказаних кошторисів, і поза межами договірних зобов'язань.

В акті від 10.07.2013 року про виконання Товариством з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» комплексу робіт по «Ремонту технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування цеху з виробництва хлорвінілу, виробництва вінілхлориду і каустичної соди», згідно договору №А201101926 від 19.05.2011 року, відображено результати перевірки, проведеної комісією Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про фактичне, реальне виконання ТзОВ «Проммонтаж СУ-27» умов договору, з виходом на виробничі об'єкти цеху з виробництва хлорвінілу, виробництва вінілхлориду і каустичної соди, технологічних трубопроводів, металоконструкцій та устаткування, де комісією встановлено, що додаткового об'єму робіт позивачем ні по договору, ні поза межами договірних зобов'язань не виконувалось.

Враховуючи наведене вище, оскільки позивачем не доведено факт звернення замовника до підрядника про необхідність проведення додаткових об'ємів робіт по договору підряду №А201101926 від 19.05.2011 року, а сторонами договору не укладались жодні додатки до договору на проведення додаткових робіт на суму 202163,95 гривень, разом з тим, не проводились нові тендери на виконання додаткового об'єму робіт з подальшим укладенням іншого договору, складені та підписані в односторонньому порядку Товариством з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» акти форми КБ-2в і довідки форми КБ-3 на загальну суму 202163,95 грн., не беруться судом до уваги та не можуть бути підставою для стягнення передбаченої цими актами суми з відповідача.

З огляду на наведене, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про відмову у позові Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Карпатнафтохім» про стягнення суми заборгованості за виконані роботи згідно договору підряду в розмірі 202163,95 грн.

Статтею 32 ГПК України передбачено, що доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно із ст.33 ГПК України, кожна з сторін повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог або заперечень. Позивачем такі обставини не доведено.

Відтак, колегія суддів вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення господарський суд повно і всебічно перевірив всі обставини справи, дав належну правову оцінку зібраним у справі доказам та прийняв законне і обґрунтоване рішення.

Враховуючи наведене, доводи скаржника про скасування рішення місцевого суду є безпідставними.

Рішення суду першої інстанції прийняте у відповідності з вимогами діючого законодавства, а тому підстав для його скасування апеляційний суд не вбачає.

Судовий збір за подання апеляційної скарги на рішення господарського суду, в порядку ст.49 ГПК України, покладається на скаржника.

Керуючись ст.ст.101, 102, 103, 105 ГПК України, суд,

постановив:

Рішення Господарського суду Івано-Франківської області від 05.06.2014 року по справі №909/693/13 залишити без змін, а апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Проммонтаж СУ-27» - без задоволення.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена у касаційному порядку.

Матеріали справи №909/693/13 повернути до господарського суду Івано-Франківської області.

Повну постанову складено 30.03.2015 року

Головуючий-суддя Якімець Г.Г.

Судді Бойко С.М.

Бонк Т.Б.