УХВАЛА

про повернення позовної заяви

23.03.2015Справа № 910/6936/15-г

Суддя Підченко Ю.О., розглянувши

позовну заявуПублічного акціонерного товариства "Державний експортно-імпортний банк України"
до1) Фізичної особи-підприємця Нікітіної Раїси Михайлівни 2) Фізичної особи-підприємця Нікітіна Ігоря Валерійовича 3) Приватного підприємства "РАМИХ"
простягнення 219 591,83 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Державний експортно-імпортний банк України" звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Фізичної особи-підприємця Нікітіної Раїси Михайлівни, Фізичної особи-підприємця Нікітіна Ігоря Валерійовича та Приватного підприємства "РАМИХ" про стягнення 219 591,83 грн.

Подана Публічним акціонерним товариством "Державний експортно-імпортний банк України" позовна заява не відповідає вимогам розділу VIII Господарського процесуального кодексу України, а тому підлягає поверненню з посиланням на ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, з огляду на наступне.

Згідно з п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів надсилання відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Приписами ч. 1 ст. 56 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що позивач, прокурор чи його заступник зобов'язані при поданні позову надіслати сторонам копії позовної заяви та доданих до неї документів відповідно до кількості відповідачів та третіх осіб листом з описом вкладення.

Такі приписи згаданих норм мають на меті забезпечення, як конституційних засад змагальності сторін та рівності усіх учасників процесу перед законом і судом (п. п. 2, 4 ч. 3 ст. 129 Конституції України), так і аналогічних приписів ст. ст. 4-2, 4-3 Господарського процесуального кодексу України.

Принцип рівності сторін у процесі вимагає, щоб кожній стороні надавалася розумна можливість представляти справу в таких умовах, які не ставлять цю сторону у суттєво невигідне становище відносно другої сторони (п. 87 Рішення у справі "Салов проти України" від 06.09.2005 р.).

У Рішенні у справі "Надточий проти України" від 15.05.2008 р. зазначено, що принцип рівності сторін передбачає, що кожна сторона повинна мати розумну можливість представляти свою сторону в умовах, які не ставлять її в суттєво менш сприятливе становище в порівнянні з опонентом.

Відтак, на стадії прийняття позовної заяви до розгляду та порушення провадження у справі суд має бути впевненим у тому, що зазначені засади не були порушені заявником позову.

У відповідності до п. 2 ч. 2 ст. 57 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що до позовної заяви додаються документи, які підтверджують відправлення відповідачеві копії позовної заяви і доданих до неї документів.

Згідно зі ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Належним доказом відправлення відповідачеві копії позовної заяви та доданих до неї документів є опис вкладень в поштовий конверт та документ, що підтверджує надання поштових послуг (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

В якості доказу направлення відповідачам документів позивачем надано експрес накладні кур'єрської служби, в яких вказано, що відправлення прийнято кур'єром 17.03.2015 р. При цьому, умови доставки, що викладені на зворотньому боці вказаних накладних, не містять положень про обов'язкову перевірку на місці кур'єром вмісту відправлення.

Пунктом 2.3 Вказаних накладних передбачено, що замовник зобов'язаний вчасно сплачувати виконавцю вартість наданих замовнику послуг.

Проте, жодних доказів, які б підтверджували оплату послуг кур'єрського поштового зв'язку позивачем до матеріалів позовної заяви додано не було.

Крім того, з доданих до матеріалів позовної заяви накладних кур'єрської служби вбачається, що позивачем вкладено у відправлення копію позовної заяви з додатками на 65 аркушах, проте при цьому, не вказано перелік таких додатків.

В пункті 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" визначено, що у разі коли до позовної заяви додано докази надсилання відповідачеві копії лише самої заяви, але відсутні докази надсилання йому копій доданих до неї документів, така заява підлягає поверненню на загальних підставах згідно з пунктом 6 частини першої статті 63 ГПК.

Враховуючи все викладене в сукупності, в суду відсутня можливість встановити факт направлення відповідачу позовної заяви та доданих до неї документів.

Зазначені обставини є суттєвими, оскільки нормами ст. 59 Господарського процесуального кодексу України передбачено право відповідача після одержання ухвали про порушення провадження у справі надіслати суду відзив на позовну заяву, тоді як у даному випадку відповідачі позбавляються можливості підготувати обґрунтовані заперечення на позовну заяву, з урахуванням усіх обставин, на які посилається позивач та поданих ним доказів.

Враховуючи викладене, позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 6 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 3.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК України.

Беручи до уваги наведене, зважаючи на те, що заявником не дотримано вимог ст. ст. 54, 56, 57 Господарського процесуального кодексу України, враховуючи, що приписи ст. 63 Господарського процесуального кодексу України носять імперативний характер, суд дійшов висновку, що викладені обставини є підставою для повернення позовної заяви відповідно до ст. 63 Господарського процесуального кодексу України.

Частиною 3 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України визначено, що повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення.

Враховуючи викладене, керуючись ст. 57, п. 6 ч. 1 ст. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

УХВАЛИВ:

Позовну заяву та додані до неї документи на 69 аркушах (в т.ч. платіжне доручення №5225 від 16.03.2015 р.) повернути заявнику без розгляду.

Суддя Ю.О. Підченко