Господарський суд Чернігівської області
======================================================================================================================================================================
РІШЕННЯ

Іменем України

від 07 квітня 2015 року по справі №927/280/15

Господарським судом Чернігівської області у складі судді Т.Г. Оленич

розглянуто у відкритому судовому засіданні справу №927/280/15

За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Пейпа

Трейд Україна», вул. Володимира Сосюри, 7, оф. 302, м. Київ, 02090

До відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю «Оптовичок»,

просп.Перемоги, 95, м. Чернігів, 14000; вул. Чкалова, 9, с. Вільшане, Сосницький район, Чернігівська область, 16130

Про стягнення 120723грн.38коп.

за участю представників сторін:

від позивача: Дружинського А.С. (довіреність №20/02/15-1 від 20.02.2015)

від відповідача: не з'явився

В судовому засіданні 07.04.2015 на підставі ч.2 ст.85 Господарського процесуального кодексу України проголошені вступна та резолютивна частини рішення.

СУТЬ СПОРУ:

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 99979грн.13коп. боргу за товар, 9347грн.11коп. пені, нарахованої за період з 29.10.2014 по 20.02.2015, 10428грн.78коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 29.10.2014 по 20.02.2015, 968грн.36коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 29.10.2014 по 20.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання в частині оплати товару, переданого по видатковій накладній №РН-0034588 від 06.10.2014 на підставі договору ДГ№704 від 06.10.2014.

В судовому засіданні 07.04.2015 позивачем подано клопотання про зменшення розміру позовних вимог в частині інфляційних нарахувань, відповідно до якої позивач просить стягнути з відповідача 8303грн.88коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 29.10.2014 по 31.01.2015.

За змістом ч.ч.4, 6 ст.22 Господарського процесуального кодексу України позивач вправі до прийняття рішення по справі зменшити розмір позовних вимог. Господарський суд не приймає зменшення розміру позовних вимог тільки, якщо ця дія суперечить законодавству або порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси.

Враховуючи, що вищевказана процесуальна дія не суперечить законодавству та не порушує нічиї права та охоронювані законом інтереси, а тому суд приймає заяву позивача про зменшення розміру позовних вимог до розгляду і спір вирішується з її урахуванням.

В зв'язку із прийняттям судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог має місце нова ціна позову - 118598грн.48коп.

Таким чином, позовні вимоги полягають у стягненні з відповідача 99979грн.13коп. боргу за товар, 9347грн.11коп. пені, нарахованої за період з 29.10.2014 по 20.02.2015, 8303грн.88коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 29.10.2014 по 31.01.2015, 968грн.36коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 29.10.2014 по 20.02.2015.

Відповідач письмового відзиву на позов не надіслав. Справа розглядається в порядку ст.75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у ній матеріалами.

В судовому засіданні, яке відбулось 07.04.2015, прийняв участь представник позивача.

Представник відповідача в засідання господарського суду не з'явився.

Як вбачається з матеріалів справи, копія ухвали суду про відкладення розгляду справи на 07.04.2015, що направлялась відповідачу на адресу, яка зазначена в позовній заяві, а саме: просп. Перемоги, 95, м. Чернігів, та яка співпадає з адресою місцезнаходження відповідача, котра значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 05.03.2015 (витяг з ЄДР - а.с.24-26), повернулась до суду неврученою адресату з відміткою оператора поштового зв'язку про причини повернення: «за закінченням терміну зберігання».

Копія ухвали суду про відкладення розгляду справи на 07.04.2015, що направлялась відповідачу на адресу, яка значиться в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців станом на 23.03.2015 (витяг з ЄДР - а.с.40-41) та котра встановлена судом в ході розгляду справи, а саме: вул. Чкалова, 9, с. Вільшане, Сосницький район, Чернігівська область, повернулась до суду неврученою адресату з відміткою оператора поштового зв'язку про причини повернення: «за зазначеною адресою не проживає».

За змістом ч.1 ст.64 Господарського процесуального кодексу України ухвала про порушення провадження у справі надсилається сторонам за повідомленою ними господарському суду поштовою адресою. У разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Як зазначено в абз.3 підп.3.9.1. підп.3.9. п.3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» за змістом статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що судом вжиті передбачені господарським процесом заходи щодо належного повідомлення відповідача про дату, час та місце проведення судового засідання по розгляду даної справи. Враховуючи, що неявка представника відповідача в судове засідання не є перешкодою для розгляду справи, тому з метою уникнення затягування вирішення спору, суд вважає за можливе розглянути справу у його відсутності за наявними у справі матеріалами.

У зв'язку із задоволенням клопотання позивача про відмову від здійснення технічної фіксації судового процесу, засідання господарського суду по розгляду даної справи проведені без фіксації технічними засобами. Хід судового процесу відображено у протоколах судових засідань.

Дослідивши матеріали справи, вислухавши в ході розгляду справи по суті пояснення та доводи представника позивача, з'ясувавши обставини, що мають значення для вирішення спору, перевіривши їх доказами, суд ВСТАНОВИВ:

06 жовтня 2014 року між товариством з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Пейпа Трейд Україна» (позивач у справі, постачальник за договором) та товариством з обмеженою відповідальністю «Оптовичок» (відповідач у справі, покупець за договором) укладено договір ДГ№704 від 06.10.2014 (далі по тексту рішення - договір), за умовами якого позивач зобов'язався поставляти у власність відповідачу товар згідно накладних (товарно-транспортних накладних) у відповідності до замовлень відповідача, а відповідач, в свою чергу, зобов'язався приймати товар та оплачувати його вартість на умовах даного договору.

Відповідно до п.1.2. договору асортимент, кількість та ціна товару погоджується сторонами та зазначається в накладних, які є невід'ємними частинами договору.

Згідно із п.1.4. договору купівля-продаж кожної партії товару здійснюється на підставі та у відповідності з погодженими сторонами замовленнями. Строки поставки товару сторони погоджують в замовленні. Замовлення передається продавцем та приймається покупцем в будь-якій зрозумілій формі. Зміни в замовлення вносяться за згодою сторін.

В розділі 4 договору сторони узгодили ціну та умови оплати товару та встановили, що ціна за одиницю товару - згідно накладних (п.4.1. договору). Загальна вартість даного договору становить вартість всіх поставок за цим договором. Вартість кожної поставки за цим договором зазначається у відповідних накладних, що підписуються сторонами (п.4.2. договору). Покупець зобов'язується здійснити 30% попередню оплату замовленого товару протягом двох банківських днів з моменту отримання рахунку та 70% оплати здійснюється з відстроченням платежу за кожну відправлену партію товару за один день перед доставкою наступної партії, але не пізніше 16-ти банківських днів з моменту отримання товару покупцем (п.4.3. договору). Днем виконання будь-якого грошового зобов'язання покупця є день зарахування відповідної суми грошових коштів на банківський поточний рахунок постачальника або день внесення готівки в касу постачальника (п.4.4. договору).

В розділі 5 договору сторони узгодили умови поставки товару та домовились, що товар вивозиться власним транспортом покупця, якщо сторони не домовляться про інше. Всі витрати, пов'язані із транспортуванням та доставкою товару, здійснюються за рахунок покупця. Об'єми кожної партії та строки поставок кожної окремої партії узгоджуються сторонами при прийнятті заявки. (п.5.1. договору). Сторони домовились, що з моменту отримання товару покупцем постачальник вважається таким, що належним чином виконав свої зобов'язання по доставці цієї партії товару. Після підписання представниками обох сторін накладної про здачу-приймання товару, замовлення втрачає чинність, а накладна, що свідчить про погодження сторонами асортименту, кількості та ціни кожного найменування, загальної вартості відповідної партії товару стає невід'ємною частино даного договору (п.5.2. договору). Передача товару постачальником за кількістю та якістю здійснюється на складі покупця при безпосередній участі уповноваженого компетентного представника покупця в порядку, що визначається законодавством України (п.5.3. договору). Перехід права власності на товар відбувається в момент передачі товару і підписання сторонами накладних (п.5.4. договору).

Відповідно до п.6.1. договору даний договір набирає чинності з моменту його підписання і діє до 31 грудня 2014 року.

Як вбачається з наданого до матеріалів справи примірника договору ДГ№704 від 06.10.2014, останній підписаний сторонами та скріплений їх печатками, що за умовами цього договору свідчить про набрання ним чинності.

Доказів розірвання або визнання недійсним вказаного договору в судовому порядку на час розгляду даної справи сторонами не надано.

Аналіз змісту та суб'єктного складу договору ДГ№704 від 06.10.2014, свідчить, що у зв'язку з його укладенням між сторонами виникли правовідносини поставки, які регулюються нормами §1 глави 30 Господарського кодексу України та §3 глави 54 Цивільного кодексу України.

За змістом ч.1 ст.265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму. Договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

Відповідно до ч.6 ст.265 Господарського кодексу України до відносин поставки, не врегульованих цим Кодексом, застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України про договір купівлі-продажу.

В силу ч.1 ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до ч.2 ст.712 Цивільного кодексу України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно із п. 8.3. договору у випадках не передбачених даним договором, сторони керуються правовими нормами, що регулюють відносини купівлі-продажу/поставки та іншими нормами чинного законодавства.

З огляду на вищенаведену умову договору, до правовідносин, які виникли між сторонами у зв'язку з укладенням договору ДГ№704 від 06.10.2014, при вирішенні даного спору підлягають застосуванню також норми чинного законодавства, які регулюють відносини купівлі-продажу.

На виконання договору позивачем передано відповідачу по видатковій накладній №РН-0034588 від 06.10.2014 товар (папір офісний Zoom А4 80г) загальною вартістю з ПДВ 178400грн.

Про отримання відповідачем товару свідчить відбиток печатки відповідача на вищевказаній видатковій накладній, якою засвідчено підпис особи, що приймала товар. Крім того, відповідачем не надано суду доказів, які спростовують факт отримання ним від позивача по видатковій накладній №РН-0034588 від 06.10.2014 на підставі договору ДГ№704 від 06.10.2014 товару на суму 178400грн.

Таким чином, суд приходить до висновку, що позивачем належним чином виконано взяті на себе за договором зобов'язання.

Відповідно до ч.1 ст.692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено судом вище, відповідно до п.4.3. договору відповідач зобов'язався здійснити 30% попередню оплату замовленого товару протягом двох банківських днів з моменту отримання рахунку та 70% оплати здійснюється з відстроченням платежу за кожну відправлену партію товару за один день перед доставкою наступної партії, але не пізніше 16-ти банківських днів з моменту отримання товару покупцем.

Як вбачається з прибуткового касового ордеру №1 від 06.10.2014 відповідачем в день поставки товару сплачено позивачу 53520грн., що становить 30% вартості отриманого товару.

З огляду на п.4.3. договору решту вартості товару (70%) відповідач мав сплатити позивачу до 28 жовтня 2014 року включно.

За повідомленням позивача відповідач в рахунок оплати отриманого товару 04.11.2014 сплатив 14925грн., 14.11.2014 - сплатив 4975грн., 21.11.2014 - сплатив 5000грн.87коп., на підтвердження чого надано прибуткові касові ордери №2 від 04.11.2014, №3 від 14.11.2014 та №4 від 21.11.2014.

Як вбачається із довідки ПАТ «Креді Агріколь Банк» №13702/36-644 від 10.03.2015 на поточний рахунок ТОВ «Група компаній «Пейпа Трейд Україна» з моменту його відкриття кошти від ТОВ «Оптовичок» не надходили.

Таким чином, за повідомленням позивача станом на день звернення з даним позовом до господарського суду за відповідачем обліковується заборгованість по оплаті товару, отриманого по видатковій накладній №РН-0034588 від 06.10.2014 на підставі договору ДГ№704 від 06.10.2014, в сумі 99979грн.13коп.

Відповідно до ч.1 ст.32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

В силу ст.33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач в ході вирішення даного спору суду доказів оплати отриманого від позивача товару в повному або в іншому розмірі не надав.

В силу ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускається одностороння відмова від виконання зобов'язань.

За змістом ст.530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до ст.610 Цивільного кодекс України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

За приписами ч.1 ст.612 Цивільного кодексу України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Оскільки на момент звернення позивача до суду з даним позовом строк виконання зобов'язання відповідачем сплив, суд приходить до висновку, що відповідачем порушено умови договору в частині своєчасної оплати товару, в зв'язку з чим заявлені до стягнення 99979грн.13коп. неоплаченої вартості товару за своєю правовою природою є боргом.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання по оплаті товару, отриманого від позивача по видатковій накладній №РН-0034588 від 06.10.2014 на підставі договору ДГ№704 від 06.10.2014, на момент прийняття рішення доказів погашення заборгованості за отриманий товар відповідач суду не представив, а тому з нього підлягає стягненню 99979грн.13коп. боргу.

Відповідно до п.7.5. договору у випадку невчасного розрахунку за товар покупець сплачує пеню в розмірі 0,5% від суми неоплаченого товару за кожний день прострочки, але не більше подвійної облікової ставки НБУ.

З посиланням на вказану умову договору позивач просить стягнути з відповідача 9347грн.11коп. пені, нарахованої за період з 29.10.2014 по 20.02.2015. При цьому пеня обчислена позивачем із застуванням подвійної облікової ставки НБУ.

За змістом ст.611 Цивільного кодексу України порушення боржником взятих на себе зобов'язань призводить до настання певних правових наслідків, які полягають у застосуванні до нього встановлених законом та договором мір відповідальності, зокрема і у нарахувані неустойки.

Згідно із ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Відповідно до ч.3 вказаної статті пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Здійснивши перевірку правильності обчислення пені, судом встановлено, що розрахунок відповідає фактичним обставинам справи, здійснений з урахуванням умов договору та облікової ставки Національного банку України, яка діяла у період, за який нараховано пеню, і є арифметично вірним.

Враховуючи, що матеріалами справи підтверджується факт неналежного виконання відповідачем зобов'язання по оплаті отриманого від позивача товару, а тому суд приходить до висновку, що вимога позивача в частині стягнення з відповідача 9347грн.11коп. пені є правомірною і задовольняється судом в повному обсязі.

В силу ч.2 ст.625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З посиланням на вказану норму, оскільки інший розмір процентів сторони не встановили в договорі, позивач просить стягнути з відповідача 968грн.36коп. трьох процентів річних, нарахованих за період з 29.10.2014 по 20.02.2015, а також 8303грн.88коп. інфляційних нарахувань, обчислених за період з 29.10.2014 по 31.01.2015.

В ході перевірки правильності обчислення інфляційної складової боргу та трьох процентів річних, судом встановлено, що розрахунок здійснений з урахуванням фактичних обставин справи та арифметично вірно.

Враховуючи, що факт прострочення виконання відповідачем грошового зобов'язання підтверджується матеріалами справи, вимоги позивача про стягнення з відповідача процентів річних та інфляційних нарахувань підлягають задоволенню в повному обсязі.

З огляду на вищевикладене, позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі і з відповідача на користь позивача має бути стягнуто 99979грн.13коп. боргу за товар, 9347грн.11коп. пені, 8303грн.88коп. інфляційних нарахувань та 968грн.36коп. трьох процентів річних.

Відповідно до ч.1 ст.49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з платіжного доручення №723 від 18.02.2015 за подання даного позову до господарського суду позивачем сплачено 2414грн.47коп. судового збору.

У зв'язку з задоволенням позовних вимог в повному обсязі, судовий збір у розмірі, що підлягав сплаті за подання даного позову з урахуванням прийнятої судом заяви позивача про зменшення розміру позовних вимог, а саме у сумі 2371грн.97коп., має бути відшкодований позивачу за рахунок відповідача в повному обсязі. Переплачена сума судового збору, а саме 42грн.50коп., на підставі п.1 ч.1 ст.7 Закону України «Про судовий збір» підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України за ухвалою суду.

Керуючись ст.ст.193, 265 Господарського кодексу України, ст.ст.530, 549, 610, 611, 612, 625, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст.ст.22, 32, 33, 49, 64, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Оптовичок», просп. Перемоги, 95, м. Чернігів; вул. Чкалова, 9, с. Вільшане, Сосницький район, Чернігівська область (ідентифікаційний код 38982065, відомості про номер банківського рахунку відсутні) на користь товариства з обмеженою відповідальністю «Група компаній «Пейпа Трейд Україна», вул. Володимира Сосюри, 7, оф. 302, м. Київ (ідентифікаційний код 38991629, п/р 6632 в ПАТ «Креді Агріколь Банк», МФО 300614) 99979грн.13коп. боргу, 9347грн.11коп. пені, 8303грн.88коп. інфляційних нарахувань, 968грн.36коп. трьох процентів річних та 2371грн.97коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено та підписано 08 квітня 2015 року.

Суддя Т.Г. Оленич