ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 12/133-09

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників сторін:

апелянт - не з*явився,

ліквідатор боржника - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області (вх. №1819 С/2-7) на ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2015 року у справі № 12/133-09,

за заявою Управління Пенсійного фонду України в м. Сумах, м. Суми,

до Відкритого акціонерного товариства "Сумський м'ясокомбінат", м. Суми,

про визнання банкрутом, -

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 23.02.2015 року (суддя Костенко Л.А.) в задоволенні заяви № 58569/18-19-25.02-15 від 06.11.2014 року Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області до боржника - Відкритого акціонерного товариства "Сумський м*ясокомбінат" в сумі 2 403 859,46 грн. у справі № 12/133-09 відмовлено.

Кредитор, Державна податкова інспекція у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області, з ухвалою суду першої інстанції не погодився, звернувся до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2015 року скасувати та прийняти постанову, якою задовольнити заяву Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській областію

В обґрунтування своїх вимог апелянт посилається на порушення судом першої інстанції норм матеріального права, зокрема: ст.12, ст.23, Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом».

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 23.03.2015р. апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області прийнято до провадження та призначено до розгляду.

Учасники процесу повідомлені належним чином про час та місце судового засідання, проте не направили своїх представників для участі в судовому засіданні та не повідомили суд про причини їх неявки. За таких обставин, колегія суддів вважає за можливе розглядати апеляційну скаргу за відсутності представників учасників процесу в даній справі, які не скористалися своїм диспозитивним правом на участь у судовому засіданні.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 14.09.2009 р. порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Сумський м'ясокомбінат", введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Постановою господарського суду Сумської області від 15.04.2010 р. ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" визнано банкрутом, введена ліквідаційна процедура.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 10.01.2012 р. припинено повноваження ліквідатора ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" арбітражного керуючого Нагорнєвої Т.В. та призначено ліквідатором банкрута арбітражного керуючого Барибу С.Г. Ухвалою господарського суду Сумської області від 20.06.2013 р. призначено ліквідатором ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" арбітражного керуючого Верченка Д.В.

У листопаді 2014 р. апелянт звернувся до господарського суду із заявою про визнання поточних кредиторських вимог до боржника в сумі 2403859,46 грн. податкового боргу з орендної плати з юридичних осіб, що збільшилась за період з 01.09.2014р. по 05.11.2014р.

Як вбачається з матеріалів справи, за результатом документальної позапланової невиїзної перевірки ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" з питання дотримання вимог податкового законодавства за період червень-грудень 2011р. та січень-вересень 2012р. складений акт перевірки №3543/152/05496017 від 08.11.2012р. та прийняте податкове повідомлення-рішення №/65407 від 18.12.2012р., яким ВАТ "Сумський м'ясокомбінат" збільшено грошове зобов'язання по орендній платі за земельні ділянки державної та комунальної власності на загальну суму 2 283210,10 грн., в т.ч. за основним платежем - 1411053,88 грн. та фінансових санкцій - 672 156, 22 грн. Період, за який встановлено донарахування, є червень 2011р. - грудень 2011р. та січень 2012р - вересень 2012р.

Як свідчить оскаржувана ухвала, господарський суд, відмовляючи в визнанні вимог Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області на суму 2403859,46 грн., мотивував свої висновки з посиланням на те, що зазначена сума виникла у боржника після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

В силу п. 1-1 прикінцевих положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (далі - Закон) в редакції Закону від 22.12.2011 р. №4212-VІ, який набрав чинності 19.01.2013 р., положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють продаж майна в провадженні у справі про банкрутство, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом. Положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Таким чином, враховуючи, що провадження у справі порушено 14.09.2009 р. (тобто до набрання чинності новою редакцією Закону), постанову про визнання боржника банкрутом прийнято 15.04.2010 р., а також ту обставину, що спір у даній справі не стосується продажу майна боржника та здійснення ліквідаційної процедури, колегія суддів зазначає, що до спірних правовідносин мають бути застосовані положення Закону в редакції, чинній до 19.01.2013 р.

Відповідно до ч.1 ст. 5 Закону провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Як убачається зі змісту даної норми, при здійсненні провадженні у справах про банкрутство Закон (яким врегульовано, зокрема, порядок здійснення ліквідаційної процедури) має пріоритет перед іншими законодавчими актами України.

Статтею 1 Закону визначено поняття кредитора - це юридична або фізична особа, державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника. Конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство. Поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Відповідно до ч. 1 ст. 23 Закону з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури підприємницька діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу, строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута та зобов'язань щодо сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та інші види загальнообов'язкового державного соціального страхування, податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким що настав. Вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедури банкрутства, можуть пред'являтися тільки в межах ліквідаційної процедури.

Отже, під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку ст. 23 Закону № 2343-ХІІ.

Таким чином, колегія суддів вважає вимоги Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області в розмірі 2403859,46 грн. є не обґрунтованими і такими, що не підлягають задоволенню.

Згідно зі ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

За таких обставин, колегія суддів дійшла висновку, що ухвала господарського суду Сумської області від 23.02.2015 р. у справі № 12/133-09 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області має бути залишена без задоволення.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 99, 101, п.1 ст. 103, ст. 105, ст. 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Державної податкової інспекції у м.Сумах Головного управління Міндоходів у Сумській області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 23.02.2015 р. у справі №12/133-09 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 08.04.2015 року.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза