ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"27" березня 2015 р. Справа № 911/499/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоблокмонтаж"

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд"

про стягнення 449824,89грн.

Суддя А.Р. Ейвазова

Представники:

від позивача - Богатов Ю.М. (довіреність б/н від 03.03.2014);

від відповідача - Гладун А.І. (довіреність б/н від 03.09.2014)

СУТЬ СПОРУ: Товариство з обмеженою відповідальністю "Енергоблокмонтаж" (далі -ТОВ "Енергоблокмонтаж") звернулось до господарського суду Київської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" (далі - ТОВ "Укртунельбуд") про стягнення 449 824,89грн, що складається з:

- 332 636,52грн заборгованості за договором;

- 10 624,09грн процентів за період з 13.02.2013 по 26.01.2015;

- 23619,61грн пені за період з 26.01.2014 по 15.07.2014;

- 82944,67грн втрат від інфляції за період з 13.02.2013 по 31.12.2014.

В обґрунтування заявлених вимог, позивач посилається на порушення відповідачем зобов'язань за договором підряду №06/10-13 від 02.10.2013 в частині оплати виконаних робіт у встановлений договором строк (а.с.2-4).

Відповідач у справі - ТОВ "Укртунельбуд" письмового відзиву по суті заявлених вимог не надало.

До прийняття рішення по суті заявлених вимог, представником позивача 27.03.2015 подано заяву, у якій зазначено про те, що до позовної заяви помилково надано неправильний розрахунок ціни позову за актом приймання-передачі виконаних робіт за листопад 2013 року від 29.11.2013, проте в прохальній частині позовної заяви вказано правильну суму, в зв'язку з чим позивач просив суд долучити до матеріалів справи розрахунок ціни позову за вказаним актом.

Відповідачем подано заяву про розстрочення виконання рішення у даній справі (а.с.84), відповідно до якої він просив розстрочити виконання рішення на 6 місяців (з 01.05.2015 по 31.10.2015), посилаючись на тяжким фінансовий стан товариства, а також те, що діяльність відповідача має виключно сезонний характер і може проводитись лише при мінімальній середньодобовій температурі 150С, тому надходження коштів можливо лише з другої половини квітня 2013 року.

Щодо задоволення вказаного клопотання заперечував представник позивача.

В судовому засіданні представник позивача заявлені вимоги підтримав у повному обсязі з підстав, викладених у позові; представник відповідача щодо позову в частині стягнення пені заперечував, вказуючи на те, що її нарахування не передбачено договором та підтримав заяву про розстрочення виконання рішення суду.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд

ВСТАНОВИВ:

02.10.2013 між сторонами у справі - ТОВ "Укртунельбуд" (далі - генпідрядник) та ТОВ "Енергоблокмонтаж" (далі - підрядник) укладено договір № 06/10-13 (а.с.40-45, далі - договір) (а.с.16-22).

Укладений сторонами договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань в силу ст. ст. 173, 174, ч. 1 ст. 175 ГК України.

За умовами договору генпідрядник зобов'язується прийняти та оплатити, а підрядник - виконати ремонтно-будівельні роботи за завдання генпідрядника на об'єктах генпідрядника у м. Києві, з матеріалу підрядника (п. 1.1 договору).

Предметом договору є будівельні роботи по усуненню аварії на об'єкті «Ліквідація аварійної ситуації на підвідному Лівобережному каналізаційному колектору Д=3000мм в районі насосної станції 1-го підйому Бортницької станції аерації в Дарницькому районі (ІІ черга. Ліквідація аварії)».

Відповідно п. 5.1 договору, вартість робіт, що виконуються за договором, визначається укладенням додаткових угод і визначенням договірної ціни окремо на кожен період виконання робіт та наводиться у додатках до додаткових угод, що є невід'ємною частиною договору, та уточнюється у залежності від фактичної вартості робіт, виконаних протягом дії договору, що підтверджується актами виконаних робіт форми КБ-2В, складених згідно ресурсних елементних кошторисних норм, затверджених Держбудом України. Як визначено договором, прийнята генпідрядником та підрядником договірна ціна є твердою та не може змінюватись однією стороною без погодження з другою.

Згідно з п. 5.2, 5.3 договору, генпідрядник здійснює попередню оплату підряднику у розмірі 100 000,00грн на придбання матеріалів для початку виконання робіт; вартість робіт, які виконуватимуться протягом строку дії договору визначається кошторисом, погодженим обома сторонами.

Приписами п. 5.5 договору передбачено, що оплата виконаних робіт проводиться генпідрядником протягом десяти банківських днів від дати підписання сторонами акту виконаних робіт і одержання генпідрядником рахунку.

Як визначено договором, підрядник сплачує генпідряднику послуги підряду у розмірі 5% від довідки про вартість виконаних підрядних робіт (форма КБ-3); виконані підрядником роботи оплачуються за мінусом 5% від їх вартості. При цьому, відповідна сума коштів залишається у генпідрядника як компенсаційні витрати, пов'язані з виконанням умов договору (п. 5.8 договору).

В силу п.5.6 договору, акти виконаних робіт підписуються щомісяця уповноваженими представниками підрядника і генпідрядника у період з 1 по 5 число місяця наступного за звітним; у випадку підписання актів виконаних робіт сторонами після 5 числа місяця, що йде за звітним, терміном оплати рахунків за такими актами вважається 5 число місяця, наступного за місяцем підписання (п.5.7 договору).

Відповідно до п. 8.2-8.3 договору здача-приймання результатів робіт в гарантійну експлуатацію здійснюється відповідно до діючого порядку і оформлюється актом виконаних робіт, дата підписання якого є датою передачі результатів робіт у власність генпідрядника та датою початку гарантійної експлуатації; акт виконаних робіт підписується уповноваженими представниками сторін.

Як встановлено сторонами у договорі, якщо при здачі-прийманні робіт виявляються істотні недоробки, що виникли з вини підрядника, генпідрядник не повинен приймати роботи до їхнього усунення і має право затримати оплату неякісно виконаних робіт; якщо усунення недоробок неможливо і вони впливають на споживчу вартість результатів робіт, генпідрядник може вимагати компенсацію збитків.

Згідно п. 13.1 договору, він вступає в силу з моменту його підписання обома сторонами і скріплення його печатками сторін та діє до 31.12.2013, а в частині гарантійних зобов'язань - до закінчення гарантійного строку на виконані роботи; закінчення строку дії договору не звільняє сторони від виконання тих зобов'язань, що лишились невиконаними.

Як встановлено під час розгляду справи, позивачем виконані роботи за договором на загальну суму 413301,60грн, про що складено акти приймання виконаних будівельних робіт за формою КБ-2В та довідки про вартість виконаних підрядних робіт за формою КБ-3:

- за листопад 2013 року на суму 100146грн, підписані відповідачем 30.11.2013 (а.с.46,47-52);

- за грудень 2013 року на суму 313155,60грн, підписані відповідачем 31 грудня 2013 року (а.с.55,56-63).

Крім того, на виконання п. 5.8 договору сторонами підписано акти про надання послуг генпідряду на загальну суму 20 665,08грн, а саме:

- №30 від 30.11.2013 на суму 5007,30грн (а.с.53);

- №УК-00000033 від 31.12.2013 на суму 15 657,78грн (а.с.64).

За вказані будівельні роботи відповідачем 03.04.2014 сплачено на рахунок позивача 60 000,00грн, що підтверджується випискою з рахунку відповідача (а.с.66); неоплаченими є роботи на суму 332 636,52грн.

Предметом спору у даній справі є виконання відповідачем обов'язку щодо оплати виконаних за договором робіт, а також застосування до відповідача відповідальності, встановленої чинним законодавством за порушення зазначеного зобов'язання.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України, що визначено ст. 175 ГК України.

Згідно до ч.1 ст. 193 ГК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. При цьому, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Так, в силу ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Укладений договір за своєю правовою природою є договором підряду, у зв'язку з чим до відносин сторін у справі підлягають застосуванню спеціальні норми, які регулюють підрядні відносини.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 837 ЦК України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

В силу ст.854 ЦК України, якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Враховуючи умови, визначені п.5.5 договору, остаточні розрахунки за виконані роботи мали бути здійснені відповідачем протягом 10 банківських днів з моменту підписання акту виконаних робіт.

Таким чином, за актом від 30.11.2013 останнім днем строку виконання зобов'язання з оплати є 13.12.2013, а за актом від 31.12.2013 (з урахуванням затвердженого Національним банком України графіку роботи банків в новорічні свята) - 20.01.2014.

Відповідачем не у повному обсязі виконані взяті на себе зобов'язання з оплати прийнятих робіт, хоча строк виконання такого зобов'язання настав; заборгованість за виконані роботи складає 332 636,52грн, а саме:

- за актом від 30.11.2013 у розмірі 35 138,70грн (100146,00грн /вартість робіт за актом/ -5007,30грн /вартість послуг/ - 60000,00грн /оплата/);

- за актом від 31.12.2013 у розмірі 297 497,82грн (313 155,60грн /вартість робіт за актом/-15657,78грн /вартість послуг/).

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи порушення відповідачем строків виконання зобов'язання, вимоги про стягнення заборгованості за виконі роботи у розмірі 332 636,52грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню у повному обсязі.

Крім того, позивачем заявлено вимог про стягнення 10624,09грн процентів та 82944,67грн втрат від інфляції

Відповідно до ч. 2 ст. 625 ЦК України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача процентів та втрат від інфляції, нарахованих на заборгованість, суд вважає частково обґрунтованими, з огляду на те, що позивачем невірно визначено дату початку періоду прострочення виконання зобов'язань за договором.

Так, зобов'язання можна вважати простроченим лише з наступного дня за останнім днем строку, встановленим для оплати умовами договору, - після спливу 10 банківських днів з моменту підписання акту та довідки.

Таким чином, за розрахунком суду, розмір процентів становить:

- за актом від 30.11.2013 за період з 14.12.2013 (останній день виконання зобов'язань за вказаним актом є 13.12.2013) по 26.01.2015 (оскільки позивачем до позовної заяви додано розрахунок саме станом на 26.01.2015 і у подальшому позивачем не подавалась заява про збільшення позовних вимог у встановленому порядку) на заборгованість у розмірі 35 138,70грн - 1181,24грн;

- за актом від 31.12.2013 за період з 21.01.2014 (останній день виконання зобов'язань за вказаним актом є 20.01.2014) по 26.01.2015 на борг у розмірі 297 497,82грн - 9071,65грн.

Таким чином, вимоги про стягнення процентів підлягають задоволенню у розмірі 10 252,89грн, у задоволенні вимог про стягнення 371,20грн процентів суд відмовляє.

Розмір втрат від інфляції за розрахунком суду за заявлені позивачем періоди становить:

- за актом від 30.11.2013 за період з 14.12.2013 по 31.12.2014 (заявлена позивачем дата закінчення періоду нарахування) на борг у розмірі 35 138,70грн - 8960,37грн;

- за актом від 31.12.2013 за період з 21.01.2014 по 31.12.2014 (заявлена позивачем дата закінчення періоду нарахування) на борг у розмірі 297 497,82 - 73 184,46грн.

Таким чином, вимоги про стягнення втрат від інфляції підлягають задоволенню у розмірі 82 144,83грн, а у задоволенні вимог про стягнення 799,84грн втрат від інфляції суд відмовляє.

Крім того, позивач просить стягнути з відповідача 23 619,61грн пені.

Згідно ч. 1 ст. 546 ЦК України виконання зобов'язання може забезпечуватися, зокрема, неустойкою.

Неустойкою відповідно до ст. 549 ЦК України є штраф та пеня. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання; пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В силу ст. 547 ЦК України правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі; правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання, вчинений із недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Таким чином, враховуючи що договором підряду № 06/10-13 від 02.10.2013 не встановлено відповідальності генпідрядника за несвоєчасні розрахунки у вигляді пені та не надано доказів встановлення такої відповідальності додатковими угодами після укладення договору, у суду відсутні підстави для задоволення позовних вимог в частині стягнення пені у розмірі 23 619,61грн.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати, понесені позивачем у зв'язку з оплатою позову судовим збором, підлягають частковому відшкодуванню позивачу за рахунок відповідача, а саме у розмірі 8 500,68грн.

Заява про розстрочення виконання рішення суду не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст.121 ГПК України, при наявності обставин, щоускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим, суд, залежно від обставин справи, може відстрочити або розстрочити виконання рішення, ухвали, постанови, змінити спосіб та порядок їх виконання.

Отже, для застосування передбачених цією нормою заходів, суду необхідно встановити чи є у наявності обставини, що ускладнюють чи роблять неможливим виконання рішення у справі.

Між тим, клопотання про розстрочення виконання рішення суду у даній справі відповідачем заявлено навіть до набрання рішенням у даній справі чинності та видачі на його виконання наказу. При цьому, на даний час невідомо, навіть у випадку набрання рішенням сили та видачі на його виконання наказу, чи буде такий виконавчий документ пред'явлено до виконання позивачем та коли це відбудеться. Таким чином, на даний час невідомо чи будуть існувати обставини, які ускладнюють виконання рішення у даній справі, на момент фактичного пред'явлення наказу до виконання та відкриття виконавчого провадження за ним.

Крім того, відповідно до спеціального витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців станом на 12.02.2015 (а.с.71-75), відповідач окрім будівельних робіт, які, як він зазначив, мають сезонний характер, має право надавати в оренду будівельні машини і устаткування, здійснювати оптову торгівля деревиною, будівельними матеріалами та санітарно-технічним обладнанням, займатись діяльністю у сфері інжинірингу, геології та геодезії, надавати послуг технічного консультування в цих сферах. Таким чином, відповідач має можливість здійснювати іншу діяльність, доходи від якої спрямувати в оплату заборгованості за виконані за вищевказаним договором роботи.

Отже, заявником не доведено суду шляхом надання належних та допустимих доказів наявності обставин, які ускладнюють виконання судового рішення у даній справі, тому суд вважає заяву відповідача про надання відстрочки виконання судового рішення такою, що задоволенню не підлягає.

Відмовляючи у задоволенні поданої заяви, суд також виходив з того, що позивач заперечував щодо розстрочення виконання рішення у даній справі, а розстрочення виконання рішення може мати негативні наслідки для позивача, який, укладаючи договір, мав сподівання отримати оплату у встановлений договором строк.

Відмова у задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду не позбавляє позивача права звернутись з такою заявою у будь-який час до фактичного виконання рішення у справі, у разі виникнення обставин, що унеможливлюють або ускладнюють виконання рішення суду.

Керуючись ст. ст. 49, 82-84, 85,121 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Укртунельбуд" на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Енергоблокмонтаж" 332 363,52грн основної заборгованості, 82 144,83грн втрат від інфляції, 10 252,89грн процентів, а також 8 500,68грн в рахунок часткового відшкодування витрат, понесених на оплату позову судовим збором.

3. В частині стягнення 371,20грн процентів, 799,84грн втрат від інфляції та 23 619,61грн пені відмовити.

4. У задоволенні заяви про розстрочення виконання рішення суду відмовити.

5. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.04.2015

Суддя Ейвазова А.Р.