ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 916/3286/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Головуючого судді Коробенка Г.П.

суддів Прокопанич Г.К.

Шаргала В.І.

за участю представників:

Позивача: не з'явився;

Відповідача -1: не з'явився;

Відповідача -2: не з'явився;

розглянувши касаційну скаргу Національного університету "Одеська юридична академія" на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року

у справі № 916/3286/14 господарського суду Одеської області

за позовом Національного університету "Одеська юридична академія"

до відповідача -1 товариства з обмеженою відповідальністю навчально-виробничого центру "Академія ювелірного мистецтва"

відповідача -2 Регіонального відділення Фонду державного майна України по Одеській області

про стягнення 16 364,53 грн. та розірвання договору

В С Т А Н О В И В:

У серпні 2014 року Національний університет "Одеська юридична академія" звернувся до господарського суду Одеської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю навчально-виробничий центр "Академія ювелірного мистецтва", просив стягнути з відповідача 16 364,53 грн. боргу та розірвати договір оренди державного нерухомого майна від 29.10.2009 року (а.с. 2-8).

Позовні вимоги мотивовано невірним розрахунком орендної плати та порушенням відповідачем істотних умов договору.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.09.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області (а.с. 73-74).

Ухвалою господарського суду Одеської області від 13.10.2014 року залучено в якості іншого відповідача Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області (а.с. 145-146).

Рішенням господарського суду Одеської області від 09.12.2014 року (суддя Демешин О.А.), залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року (головуючий Мирошниченко М.А., судді Воронюк О.Л., Лашин В.В.) (а.с. 216-225) у задоволенні позову відмовлено (а.с. 180-185).

Оскаржені судові акти мотивовано недоведеністю позовних вимог.

Не погодившись з прийнятими судовими актами, Національний університет "Одеська юридична академія" звернувся до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, просив оскаржені судові рішення скасувати та прийняти нове про задоволення позову (а.с. 234-237).

Ухвалою Вищого господарського суду України від 16.03.2015 року касаційну скаргу Національного університету "Одеська юридична академія" прийнято до провадження та призначено до розгляду на 26.03.2015 року (а.с. 231-232).

У судове засідання 26.03.2015 року представники сторін не з'явились, причин неявки суду не повідомили.

Відповідно до абз. 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Стаття 22 Господарського процесуального кодексу України зобов'язує сторони добросовісно користуватись належними їм процесуальними правами. Оскільки явка в судове засідання представників сторін - це право, а не обов'язок, справа може розглядатись без їх участі, якщо нез'явлення цих представників не перешкоджає вирішенню спору.

Статтею 77 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд відкладає в межах строків, встановлених статтею 69 цього Кодексу розгляд справи, коли за якихось обставин спір не може бути вирішено в даному засіданні.

Відкладення розгляду справи є правом та прерогативою суду, основною умовою для якого є не відсутність у судовому засіданні представників сторін, а неможливість вирішення спору у відповідному судовому засіданні.

З врахуванням вищенаведеного судова колегія визнала за можливе розглянути справу у відсутність представників сторін.

Колегія суддів, вивчивши матеріали справи, обговоривши доводи касаційної скарги, дослідивши правильність застосування господарськими судами першої та апеляційної інстанцій норм матеріального і процесуального права вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 29.10.2009 року між Регіональним відділенням Фонду державного майна України по Одеській області та товариством з обмеженою відповідальністю навчально-виробничим центром "Академія ювелірного мистецтва" було укладено договір оренди нерухомого майна, що належить до державної власності, відповідно до умов якого орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне почасове користування державне нерухоме майно, а саме, частину нежитлових приміщень другого та третього поверхів загальною площею 242,5 кв.м, що знаходяться за адресою: м. Одеса вул. Млинова, буд 24, корпус А та перебувають на балансі Державного професійно-технічного закладу "Одеське вище професійне училище сфери послуг", вартість якого станом на 04.05.2009 року складала 540 000,00 грн., з метою розміщення закладу освіти (п'ять годин кожного дня з 9.00 до 14.00, крім суботи і неділі) (а.с. 18-23).

Відповідно до п. 2.1 договору орендар вступає у строкове платне користування майном у термін, зазначений у договорі, але не раніше дати його державної реєстрації та підписання акта приймання-передавання майна.

Пунктом 3.1 договору передбачено, що орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку орендної плати, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (зі змінами) та становить без врахування ПДВ за базовий місяць 698,00 грн.

Згідно п. 3.4 договору розмір орендної плати переглядається на вимогу однієї з сторін у разі зміни Методики її розрахунку, істотної зміни стану об'єкта оренди з незалежних від сторін причин та в інших випадках, передбачених законодавством.

Відповідно до п. 3.5 договору орендна плата перераховується до державного бюджету та балансоутримувача у співвідношенні 50% до 50% щомісяця не пізніше 12 числа місяця наступного за звітним відповідно до пропорцій розподілу, установлених Кабінетом Міністрів України.

Пунктом 5.3 договору передбачено обов'язок орендаря своєчасно і у повному обсязі сплачувати оренду плату.

Відповідно до п. 8.2 договору орендодавець та балансоутримувач мають право виступати з ініціативою щодо внесення змін до цього договору, стягнення збитків з заборгованості з орендної плати, пені, неустойки, його розірвання в разі погіршення стану об'єкту оренди, а також його втрати (повної або часткової) внаслідок невиконання або неналежного виконання умов договору.

Пунктом 9.4 договору передбачено випадки, у разі настання яких орендодавець має право вимагати розірвання договору та/або відшкодування збитків.

Згідно п. 10.1 договору його укладено на 1 рік.

Пунктами 10.2, 10.3 договору передбачено, що зміни до умов договору або його розірвання допускаються за взаємною згодою сторін. Зміни та доповнення, що пропонуються внести розглядаються протягом одного місяця з дати їх надходження до розгляду іншою стороною. За ініціативою однієї з сторін договір може бути розірвано за рішенням господарського суду у випадках, передбачених чинним законодавством.

29.10.2009 року за актом приймання-передачі об'єкт оренди було передано відповідачу.

В подальшому до вказаного договору вносились зміни договорами від 22.02.2010 року, 01.01.2012 року, 01.03.2013 року, 19.11.2014 року щодо вартості об'єкту оренди, зміни розміру орендної плати - 2 714,85 грн., продовження терміну дії договору - до 29.10.2015 року та зміни балансоутримувача - Вищого професійного училища сфери послуг на Національний університет "Одеська юридична академія".

Згідно ч. 1 ст. 762 Цивільного кодексу України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Відповідно до п. 1-3 ч. 1 ст. 10 Закону України від 10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" істотними умовами договору оренди є об'єкт оренди (склад і вартість майна з урахуванням її індексації); термін, на який укладається договір оренди; орендна плата з урахуванням її індексації.

Частинами 1, 2 ст. 19 Закону України від 10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" передбачено, що орендар за користування об'єктом оренди вносить орендну плату незалежно від наслідків господарської діяльності.

Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються для об'єктів, що перебувають у державній власності, Кабінетом Міністрів України. Методика розрахунку орендної плати та пропорції її розподілу між відповідним бюджетом, орендодавцем і балансоутримувачем визначаються органами, уповноваженими Верховною Радою Автономної Республіки Крим (для об'єктів, що належать Автономній Республіці Крим), та органами місцевого самоврядування (для об'єктів, що перебувають у комунальній власності) на тих самих методологічних засадах, як і для об'єктів, що перебувають у державній власності.

Орендна плата, встановлена за відповідною методикою, застосовується як стартова під час визначення орендаря на конкурсних засадах.

Постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.1995 року № 786 (з змінами та доповненнями) затверджено Методику розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що сторонами договору оренди від 29.10.2009 року було погоджено розмір орендної плати, порядок її нарахування та строки її здійснення, які визначались на підставі вказаної Методики.

Судами також встановлено своєчасне здійснення товариством з обмеженою відповідальністю навчально-виробничим центром "Академія ювелірного мистецтва" орендних платежів та відсутності заборгованості за договором оренди від 29.10.2009 року.

З огляду на викладене місцевий господарський суд, з яким погодилась і апеляційна інстанція, дійшов висновку про необгрунтованість вимог в частині стягнення з відповідача донарахованої орендної плати в розмірі 11 143,62 грн. (3228,67 грн. + 7915,02 грн.).

Також судами попередніх інстанцій відмовлено у задоволенні вимог про стягнення 5 220,84 грн. на відшкодування видатків на утримання об'єкту оренди, оскільки, як встановлено судами, договір про відшкодування витрат балансоутримувача на утримання орендованого майна та надання комунальних послуг орендарю від 01.01.2011 року припинив свою дію з 27.10.2012 року та Національним університетом "Одеська юридична академія" не надано доказів здійснення та узгодження з товариством з обмеженою відповідальністю навчально-виробничим центром "Академія ювелірного мистецтва" переліку і об'ємів послуг та робіт, розмірів витрат на утримання об`єкту оренди.

Частиною 1 ст. 626 Цивільного кодексу України встановлено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ст. 654 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору вчиняється в такій самій формі, що й договір, що змінюється або розривається, якщо інше не встановлено договором або законом чи не випливає із звичаїв ділового обороту.

Відповідно до ч. 3 ст. 26 Закону України від 10.04.1992 року № 2269-XII "Про оренду державного та комунального майна" за рішенням суду на вимогу однієї із сторін договір оренди може бути розірвано достроково у разі невиконання сторонами своїх зобов'язань та з інших підстав, передбачених законодавчими актами України.

Частиною 2 ст. 651 Цивільного кодексу України передбачено, що договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом.

Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

Як зазначалось вище та встановлено судами попередніх інстанцій, сторонами договору оренди від 29.10.2009 року є Регіональне відділення Фонду державного майна України по Одеській області як орендодавець та товариство з обмеженою відповідальністю навчально-виробничого центру "Академія ювелірного мистецтва" як орендар та саме ці особи (сторони договору) можуть звернутись з вимогою про розірвання укладеного між ними договору оренди.

Оскільки договором оренди від 29.10.2009 року не передбачена можливість його розірвання за вимогою балансоутримувача об'єкта оренди, яким є Національний університет "Одеська юридична академія", то суди попередніх інстанцій, відповідно, правомірно відмовили у задоволенні вказаних вимог.

Частиною 2 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Згідно п. 1 ч. 1 ст. 1119 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити рішення першої інстанції або постанову апеляційної інстанції без змін, а скаргу без задоволення.

З врахуванням вищенаведеного підстави для скасування постанови суду апеляційної інстанції, якою було правильно застосовані норми матеріального та процесуального права, відсутні.

Доводи заявника касаційної скарги спростовуються висновками судів попередніх інстанцій та фактично стосуються переоцінки доказів у справі, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції, визначені статтею 1117 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст.ст. 1117, 1119 - 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України,

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу Національного університету "Одеська юридична академія" залишити без задоволення.

Постанову Одеського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 року у справі № 916/3286/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Г.П. Коробенко

Судді: Г.К. Прокопанич

В.І. Шаргало