ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25 березня 2015 року Справа № 904/8410/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: суддів:Черкащенка М.М. Нєсвєтової Н.М. Жукової Л.В.
розглянувши касаційні скарги 1.Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" 2.Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
на рішення та постановугосподарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015
у справі№ 904/8410/14
за позовомПублічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України"
доПублічного акціонерного товариства "Дніпроазот"
простягнення 8120831,10 грн.
за участю представників сторін:

від позивача: Мельник В.В. - за довіреністю;

від відповідача: Малюк Є.М., Левченко О.В. - за довіреностями.

ВСТАНОВИВ:

У жовтні 2014 року Публічне акціонерне товариство "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" звернулось до господарського суду з позовом до Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" про стягнення заборгованості за договором купівлі продажу природного газу №13/2377-БО-5 від 28.08.2012 на загальну суму 8120831,10 грн., з яких 5705174,59 грн. - основний борг, 1292944,15 грн. - пеня, 767589,95 грн. - інфляційні втрати, 355122,41 грн. - 3% річних.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 у справі №904/8410/14, позов задоволено частково. Стягнуто з ПАТ "Дніпроазот" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 5705174,59 грн. - основної суми боргу, 1 292 944,15 грн. - пені, 355 122,41 грн. - 3% річних, 742 076,07 грн. - інфляційних втрат, судовий збір в розмірі 72 848,60 грн. В решті позову відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 у справі №904/8410/14 змінено. Стягнуто з ПАТ "Дніпроазот" на користь ПАТ "НАК "Нафтогаз України" 5 705 174,59 грн. - основного боргу, 36540 грн. судового збору. В іншій частині позовних вимог відмовлено. Стягнуто з ПАТ "НАК "Нафтогаз України" на користь ПАТ "Дніпроазот" 913,50 грн. судового збору, сплаченого за подання апеляційної скарги.

Не погоджуючись з зазначеними рішеннями судів, ПАТ "Дніпроазот" звернулось до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, просить постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 та рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 скасувати, прийняти нове рішення, яким відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

Також, не погоджуючись з постановою суду апеляційної інстанції, ПАТ "НАК "Нафтогаз України" подало до Вищого господарського суду України касаційну скаргу, в якій просить скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 скасувати, рішення господарського суду Дніпропетровської області від 09.12.2014 залишити в силі.

Колегія суддів, беручи до уваги межі перегляду справи у касаційній інстанції, обговоривши доводи касаційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування попередніми судовими інстанціями норм матеріального та процесуального права при ухваленні зазначених судових рішень, вважає, що касаційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судами попередніх інстанцій, 28.12.2012 між НАК "Нафтогаз України" (продавець) та ПАТ "Дніпроазот" (покупець) укладено договір №13/2377-БО-5 купівлі-продажу природного газу, відповідно до умов якого, продавець зобов'язується передати у власність покупцю у 2013 році природний газ, ввезений на митну територію України ПАТ "НАК "Нафтогаз України" за кодом згідно УКТЗЕД 2711 21 00 00, або/та природний газ, видобутий на території України підприємствами, які не підпадають під дію ст.10 Закону України "Про засади функціонування ринку природного газу", а покупець зобов'язується прийняти та оплатити цей природний газ на умовах цього договору.

Пунктом 1.2 договору встановлено, що газ, який продається за цим договором, використовується покупцем виключно для виробництва теплової енергії, яка споживається бюджетними установами та організаціями та іншими споживачами. Продавець передає Покупцеві з 01 січні 2013 по 31 грудня 2013 газ обсягом до 5535,00 тис. куб.м. (п.2.1 договору).

Приймання-передача газу, переданого продавцем покупцеві у відповідному місці продажу, оформлюється актом приймання-передачі газу. (п.3.3. договору).

Умовами пункту 3.4 договору сторони встановили, що не пізніше 5-го числа місяця, наступного за місяцем продажу газу, Покупець зобов'язується надати Продавцеві підписані та скріплені печатками Покупця та газотранспортного підприємства три примірники акта приймання - передачі газу, у якому зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість. Продавець не пізніше 8-го числа зобов'язується повернути Покупцеві та газотранспортному підприємству по одному примірнику оригіналу акта, підписаний уповноваженим представником та скріплений печаткою, або надати в письмовій формі мотивовану відмову від підписання акта. Акти є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Відповідно до п. 6.1 договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

Згідно п. 7.2 договору у разі невиконання Покупцем умов пункту 6.1 цього договору Продавець має право не здійснювати поставку газу Покупцю або обмежити поставку пропорційно до кількості несплачених обсягів з наступною поставкою цих обсягів при умові їх оплати та наявності технічної можливості. У разі невиконання Покупцем пункту 6.1 умов цього договору він у безспірному порядку зобов'язується сплатити Продавцю, крім суми заборгованості, пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період. За який сплачується пеня від суми простроченого платежу за кожний день прострочення платежу.

Цей договір набуває чинності з дати його підписання уповноваженими представниками Сторін та скріплення їх підписів печатками Сторін, діє в частині реалізації газу до 31 грудня 2013, а в частині проведення розрахунків - до їх повного здійснення (п.11.1 договору).

Судами під час розгляду справи встановлено, що на виконання умов договору, позивачем в період з січня по грудень 2013 року поставлено відповідачеві природний газ в обсязі 4 368,094 тис.м3 на загальну суму 20219299,25 грн., що підтверджується актами передачі-приймання природного газу, підписаними уповноваженими представниками сторін та скріпленими печатками підприємств.

Відповідач частково розрахувався за поставлений природний газ, в зв'язку з чим на час розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем становить 5705174,59 грн.

Крім того, в зв'язку з несвоєчасним на думку позивача виконанням відповідачем свого обов'язку, передбаченого п. 6.1. договору, в частині оплати поставленого природного газу, позивачем нараховано відповідачу 1292944,15 грн. - пені, 767589,95 грн. - інфляційних втрат, 355122,41 грн. - 3% річних.

Задовольняючи позов місцевий господарський суд, своє рішення мотивував тим, що оскільки відповідач у встановлений договором строк свого обов'язку по перерахуванню коштів не виконав, допустивши прострочення виконання грошового зобов'язання, у позивача наявні правові підстави вимагати стягнення з відповідача за порушення грошового зобов'язання пені, трьох відсотків річних та інфляційних втрат, розрахунок яких суд визнав вірним, а позовні вимоги обґрунтованими.

Суд апеляційної інстанції, змінюючи рішення місцевого суду, вказав на те, що, з огляду на умови укладеного між сторонами договору, матеріалами справи не доведено строк виконання зобов'язання за договором, оскільки обов'язок остаточного розрахунку за придбаний природний газ залежить від строку оформлення актів приймання передачі природного газу.

Колегія суддів вважає такий висновок суду апеляційної інстанції правомірним та обґрунтованим, з огляду на наступне.

Так, судами обох інстанцій встановлено, що за умовами 6.1 Договору, оплата за газ здійснюється Покупцем виключного грошовими коштами шляхом 100% поточної оплати протягом місяця поставки газу. Остаточний розрахунок за фактично переданий газ здійснюється до 14-го числа місяця наступного за місяцем поставки газу.

При цьому судами також встановлено, що за змістом п. 3.4 Договору акти приймання - передачі газу, у яких зазначаються фактичні обсяги використаного газу, його фактична ціна та вартість, є підставою для остаточних розрахунків між сторонами.

Таким чином, із встановлених судами обставин справи вбачається, що сторони у договорі визначили акт приймання-передачі виконаних робіт суттєвим елементом встановлених між ними правовідносин, а тому договір як джерело матеріального права при вирішенні спору підлягав застосуванню у повному обсязі згідно зі статтями 6, 11 Цивільного кодексу України.

Так, відповідач зазначав, що на підставі вказаних умов договору ним було здійснено остаточний розрахунок за поставлений природний газ після оформлення у встановленому порядку актів приймання - передачі газу з дотриманням встановлених строків.

Статтею 627 Цивільного кодексу України встановлено свободу договору та визначено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору та визначенні його умов з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до положень статті 3 вказаного кодексу загальними засадами цивільного законодавства є, зокрема, справедливість, добросовісність та розумність (ч.1 п. 6).

Згідно статті 14 цього кодексу цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором або актом цивільного законодавства.

Враховуючи вище викладене, та виходячи із вимог розумності добросовісності та справедливості щодо зазначених вище умов договору у їх сукупності, колегія суддів вважає, що відповідач вправі був розраховувати на здійснення остаточного розрахунку виходячи із наведених положень п. 3.4 Договору, а саме після оформлення у встановленому порядку актів приймання - передачі газу з дотриманням встановлених строків.

Оскільки позов у даній справі щодо прострочення із оплати поставленого природного газу подано виходячи із підстав, визначених п.6.1 Договору та враховуючи, що спірні правовідносини регулюються, крім того, положеннями п. 3.4 Договору, суд апеляційної інстанції дійшов правомірного висновку про те, що з відповідача підлягає стягненню сума основного боргу.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Отже, змінюючи рішення господарського суду Дніпропетровської області, Дніпропетровський апеляційний господарський суд на основі повного, всебічного і об'єктивного дослідження поданих доказів встановив всі фактичні обставини справи, вірно застосував норми матеріального права, в зв'язку з чим відсутні підстави для скасування постанови апеляційного господарського суду.

Відповідно до ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішенні або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково перевіряти докази.

Доводи касаційних скарг не спростовують висновку суду апеляційної інстанції та не впливають на нього, а тому підстави для їх задоволення і скасування постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року, що ухвалена з правильним застосуванням норм матеріального права та дотриманням норм процесуального законодавства, відсутні.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, суд -

П О С Т А Н О В И В:

Касаційні скарги Публічного акціонерного товариства "Дніпроазот" та Публічного акціонерного товариства "Національна акціонерна компанія "Нафтогаз України" залишити без задоволення.

Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 у справі №904/8410/14 залишити без змін.

Головуючий М.М. Черкащенко

Судді Н.М. Нєсвєтова

Л.В. Жукова