ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. Справа № 911/793/15

Суддя Грєхов А.С., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Публічного акціонерного товариства "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ" (Ідентифікаційний код: 36470620; 01135, м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, буд. 25);

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАБА» (Ідентифікаційний код: 37594884; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14)

відповідача 2: Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМСІТІТРАНС» (Ідентифікаційний код: 31898522; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14);

відповідача 3: Товариство з обмеженою відповідальністю «КВІНГРУП УКРАЇНА» (Ідентифікаційний код: 38235337; 99011, АР Крим, м. Севастополь, пр. Нахімова, 2 В);

про стягнення заборгованості у сумі 1 183 022 грн. 98 коп.

за участю представників:

позивача - Аврамова О.О. яка діє на підставі довіреності № 27 від 27 лютого 2015 року;

відповідача 1 - не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

відповідача 2 - не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

відповідача 3 - не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Публічного акціонерного товариства "Всеукраїнський Банк Розвитку" (надалі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАБА» (надалі - відповідач 1), Товариства з обмеженою відповідальністю "СІМСІТІТРАНС" (надалі - відповідач 2), Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНГРУП УКРАЇНА» (надалі - відповідач 3) про стягнення заборгованості у сумі 1 183 022 грн. 98 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем 1 зобов'язань за кредитним договором про надання строкового кредиту на придбання транспортних засобів від 30.01.2014 № KKANG.83929.018.

Ухвалою господарського суду Київської області від 02.03.2015 прийнято позовну заяву до розгляду та порушено провадження у справі, від сторін витребувано необхідні для вирішення спору документи, розгляд справи призначено на 19.03.2015.

Через канцелярію господарського суду Київської області (вх. № 6307/15 від 19.03.2015) позивачем частково подано документальні докази на виконання ухвали господарського суду Київської області від 02.03.2015.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.03.2015 року розгляд справи відкладено до 25.03.2015.

25.03.2015 у судове засідання з'явився представник позивача та надав пояснення у справі.

Відповідачі відзиви на позов та витребувані судом докази не надали, участь уповноважених представників у судовому засіданні не забезпечили.

Відповідно до частини 1 статті 12 Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» від 15.04.2014 № 1207-VII, у зв'язку з неможливістю здійснювати правосуддя судами Автономної Республіки Крим на тимчасово окупованих територіях, змінено територіальну підсудність судових справ, підсудних розташованим на території Автономної Республіки Крим судам, та зобов'язано забезпечити розгляд, зокрема, господарських справ господарського суду Автономної Республіки Крим - господарським судом Київської області.

Неможливість надсилання будь-яких поштових відправлень на адресу учасників судового процесу, які знаходяться на тимчасово окупованих територіях України, підтверджується повідомленням від 04.04.2014 № 33-20.606 Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" про тимчасове призупинення приймання до пересилання поштових відправлень адресованих одержувачам населених пунктів Автономної Республіки Крим, копія якого наявна в матеріалах справи.

Господарським судом враховано рекомендації Вищого господарського суду України, що викладені в інформаційному листі від 05.06.2014 № 01-06/745/2014 «Про деякі питання практики застосування у судовій практиці Закону України «Про забезпечення прав і свобод громадян та правовий режим на тимчасово окупованій території України» та розміщено 03.03.2015, 19.03.2015 інформацію про час і місце судового засідання на офіційному веб-порталі господарського суду Київської області в мережі Інтернет в розділі "Новини та події суду".

Відтак, господарський суд здійснив всі заходи для належного повідомлення відповідача про час і місце розгляду даної справи.

Враховуючи те, що норми статті 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов'язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін надати докази, та пункту 4 статті 129 Конституції України, яким визначено одним із принципів судочинства свободу у наданні сторонами суду своїх доказів і доведення перед судом їх переконливості, господарський суд вважає, що у даній справі сторонам створені належні умови для надання ними доказів та здійснені всі необхідні дії щодо витребування таких доказів, що дає підстави у відповідності до вимог статті 75 Господарського процесуального кодексу України розглянути справу за наявними у ній матеріалами.

У судовому засіданні оголошено вступну і резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення присутнього у судовому засіданні представника позивача, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, господарський суд

ВСТАНОВИВ:

Між Публічним акціонерним товариством «Всеукраїнський Банк Розвитку» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АРАБА» укладено договір про надання кредиту у сумі 985 880, 00 грн. (дев'ятсот вісімдесят п'ять тисяч вісімсот вісімдесят гривень 00 копійок) у вигляді строкового кредиту на придбання транспортних засобів від 30.01.2014 № KKANG.83929.018 (надалі - Кредитний договір).

Відповідно до пункту 1.1.2. Кредитного договору термін користування кредитом встановлений до 29 січня 2016 року включно.

Пунктом 1.1.3. Кредитного договору встановлена процентна ставка за користування кредитом у розмірі 19% (дев'ятнадцять) відсотків річних. Тип процентної ставки - фіксований.

Видача кредиту здійснюється виключно після підписання договорів, які забезпечують виконання зобов'язань за цим договором на підстваі заяви відповідача 1 та платіжного доручення (пункт 2.1. Кредитного договору).

Період сплати комісії та відсотків: з 1-го по 5-е число кожного поточного місяця, починаючи з дати підписання Договору. Заборгованість за відсотками погашається в сумі залишку на 1-ше число кожного поточного місяця за попередній місяць, починаючи з дати підписання даного Договору. При несплаті комісії та відсотків у зазначений строк вони вважаються простроченими (пункт 2.4. Кредитного договору).

Відповідно до пункту 6.2. Кредитного договору за порушення строків погашення заборгованості за користування кредитом банк нараховує відповідачу проценти в розмірі 29 % (двадцять девять) процентів річних від суми простроченої заборгованості за кожний дегь прострочення.

Пунктом 6.4. Кредитного договору встановлено, що за порушення строків сплати процентів за користування кредитом та/або комісії банк має право нарахувати відповідачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення.

За змістом укладений між сторонами договір за своєю правовою природою є кредитним договором.

Згідно з частиною 1 статті 1054 Цивільного кодексу України, банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Відповідно до частини 2 статті 1054 Цивільного кодексу України, до відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 "Позика" глави 71 "Позика. Кредит. Банківський вклад" Цивільного кодексу України, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

На виконання умов Кредитного договору, позивач, на підставі письмової заяви відповідача 1 про надання кредиту від 30.01.2014 (вх. № 05/157) у розмірі 985 880,00 грн. надав відповідачу 1 кредит в межах суми ліміту, що встановлена Кредитним договором, що підтверджується випискою по особовим рахункам позивача за період з 30.01.2014 по 06.02.2015. Оригінал додано до матеріалів справи.

Відповідно до частини 1 статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Відповідно до частини 1 статті 1048 Цивільного кодексу України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюється договором.

Частиною 1 статті 1049 Цивільного кодексу України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України визначено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідач 1 свої зобов'язання по своєчасному погашенню кредиту та нарахованих процентів за користування кредитними коштами виконав частково. У зв'язку з чим, станом на 06.02.2015 року, у відповідача 1 виникла поточна заборгованість по кредиту у сумі - 563 357, 00 грн. прострочена заборгованість за кредитом у сумі 422 523, 00 грн. та прострочена заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом у сумі 168 758, 54 грн.

Стаття 629 ЦК України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Частина 1 статті 612 ЦК України передбачає, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи те, що станом на день прийняття рішення у справі заборгованість по кредиту у сумі - 563 357, 00 грн., прострочена заборгованість за кредитом у сумі 422 523, 00 грн. та прострочена заборгованість зі сплати процентів за користуванням кредитом у сумі 168 758, 54 грн., розрахунок яких відповідає умовам Кредитного договору, залишилась непогашеною, зазначений факт сторонами не спростовано, розмір заборгованості відповідає фактичним обставинам справи, дана позовна вимога підлягає задоволенню.

Також, позивач просить стягнути з відповідачів 17 482, 44 грн. пені за порушення строків сплати процентів за користування кредитом.

Відповідно до ст. 230 Господарського кодексу України, штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Згідно ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Відповідно до ст. 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Статтею 3 вказаного закону встановлено, що розмір пені обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла в період, за який сплачується пеня.

Позов в частині стягнення 17 482, 44 грн. пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за користування кредитом до задоволення не підлягає, оскільки пеня в цій частині позивачем нарахована без врахування вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України.

Судом здійснено перерахунок сум пені за несвоєчасну сплату нарахованих відсотків за користування кредитом у відповідності до вимог частини 6 статті 232 Господарського кодексу України та п. 6.4 Кредитного договору, з врахуванням вимог Закону України " Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та встановлено, що до задоволення підлягає стягнення пені у сумі - 11 396,30 грн.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача 1, 30 січня 2014 року між позивачем та відповідачем 2 укладено Договір поруки №РХ029031.81375.014 (надалі Договір поруки 1), згідно якого відповідач 2 зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань, щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, витрат позивача, тощо.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки 1 у разі порушення відповідачем 1 зобов'язання, відповідач 1 та відповідач 2 відповідають перед позивачем як солідарні боржники, що означає право позивача вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі як від відповідача 1 і відповідача 2 разом, так і від кожного з них окремо.

В забезпечення виконання зобов'язань відповідача 1 між позивачем та відповідачем 3 укладено Договір поруки №РХ029031.84025.012 (надалі Договір поруки 2) від 30 січня 2014 року, згідно якого відповідач 3 зобов'язується відповідати перед позивачем за виконання відповідачем 1 зобов'язань, щодо кредиту, сплати процентів за користування кредитом, комісій, пені, витрат позивача, тощо.

Відповідно до п. 1.3. Договору поруки 2 у разі порушення відповідачем 1 зобов'язання, відповідач 1 та відповідач 3 відповідають перед позивачем як солідарні боржники, що означає право позивача вимагати виконання зобов'язань в повному обсязі як від відповідача 1 і відповідача 3 разом, так і від кожного з них окремо.

Статтею 554 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя. Особи, які спільно дали поруку, відповідають перед кредитором солідарно, якщо інше не встановлено договором поруки.

Відповідно до статті 543 Цивільного кодексу України, у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Суду не подано жодних доказів існування обставин, які б свідчили про припинення зобов'язань поруки.

За таких обставин у суду відсутні правові підстави вважати припиненим зобов'язання поручителів солідарно відповідати перед кредитором за своєчасне та повне виконання боржником зобов'язання в межах обсягу відповідальності, тобто судом встановлено факт наявності солідарного боргу відповідача 2 та 3 перед позивачем за зобов'язаннями відповідача 1, що випливають з основного кредитного договору №KKANG.83929.018 від 30.01.2014 р.

Частиною 1 ст. 543 ЦК України передбачено, що у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Кредитор, який одержав виконання обов'язку не в повному обсязі від одного із солідарних боржників, має право вимагати недоодержане від решти солідарних боржників. Солідарні боржники залишаються зобов'язаними доти, доки їхній обов'язок не буде виконаний у повному обсязі.

Відповідно до ст. 16 ЦК України кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Враховуючи вищевикладене та встановлення судом факту солідарного обов'язку ТОВ "АРАБА", ТОВ "СІМСІТІТРАНС" та ТОВ "КВІНГРУП УКРАЇНА" перед ПАТ "ВСЕУКРАЇНСЬКИЙ БАНК РОЗВИТКУ", вимоги позивача про солідарне стягнення з відповідача 1, відповідача 2 та 3 заборгованості за кредитним договором №KKANG.83929.018 від 30.01.2014 р. в сумі 1 176 936, 84 грн., з якої 985 880, 00 грн. - заборгованість за кредитом, 179 660, 54 грн. заборгованості за процентами, та 11 396, 30 грн. заборгованості по пені, матеріалами справи підтверджуються та підлягають задоволенню.

При вирішенні питання щодо розподілу судових витрат у даній справі, господарський суд враховує наступне.

На підставі постанови Правління Національного банку України від 27.11.2014 №743 «Про віднесення Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський Банк Розвитку» до категорії неплатоспроможних», виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб прийнято рішення від 27.11.2014 № 132 «Про запровадження тимчасової адміністрації у Публічному акціонерному товаристві «Всеукраїнський Банк Розвитку» строком на три місяці: з 28.11.2014 по 27.02.2015, Рішенням Виконавчої дирекції фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 27.02.2015 № 44 строк дії тимчасової адміністрації продовжено до 27 березня 2015 року (включно).

Відповідно до приписів п. 22 частини 1 статті 5 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняється, зокрема, уповноважена особа Фонду гарантування вкладів фізичних осіб, у справах, пов'язаних із здійсненням тимчасової адміністрації та ліквідації банку.

За приписами частини 5 статті 49 Господарського процесуального кодексу України та п. 4.5 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21 лютого 2013 року "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору у разі задоволення позову повністю або частково судовий збір стягується з відповідача (повністю або пропорційно задоволеним вимогам) в доход Державного бюджету України, якщо відповідач не звільнений від сплати цього збору.

Таким чином господарський суд дійшов висновку, що відшкодування витрат зі сплати судового збору в розмірі 23 538.74 грн. покладається на відповідачів порівну.

Керуючись статтями 4, 22, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Солідарно стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАБА» (Ідентифікаційний код: 37594884; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14), з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМСІТІТРАНС» (Ідентифікаційний код: 31898522; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14) та з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНГРУП УКРАЇНА» (Ідентифікаційний код: 38235337; 99011, АР Крим, м. Севастополь, пр. Нахімова, 2 В) на користь Публічного акціонерного товариства «Всеукраїнський банк розвитку» (Ідентифікаційний код: 36470620; 01135, м. Київ, вул. Чорновола В'ячеслава, буд. 25) 1 176 936, 84 грн. (один мільйон сто сімдесят шість тисяч дев'ятсот тридцять шість гривень вісімдесят чотири копійки) заборгованості за кредитним договором №KKANG.83929.018 від 30.01.2014 р.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АРАБА» (Ідентифікаційний код: 37594884; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14) в доход Державного бюджету (отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 3001, МФО: 821018) 7 846, 25 грн. (сім тисяч вісімсот сорок шість гривень двадцять п'ять копійок) судового збору.

5. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «СІМСІТІТРАНС» (Ідентифікаційний код: 31898522; 95049, АР Крим, м. Сімферополь, вул. Мамеди Емир-Усейна, 14) в доход Державного бюджету (отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 3001, МФО: 821018) 7 846, 25 грн. (сім тисяч вісімсот сорок шість гривень двадцять п'ять копійок) судового збору.

6. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «КВІНГРУП УКРАЇНА» (Ідентифікаційний код: 38235337; 99011, АР Крим, м. Севастополь, пр. Нахімова, 2 В) в доход Державного бюджету (отримувач: ГУ ДКСУ у Київській області, , банк отримувача: ГУ ДКСУ у Київській області, рахунок: 3001, МФО: 821018) 7 846, 25 грн. (сім тисяч вісімсот сорок шість гривень двадцять п'ять копійок) судового збору.

7. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено - 30.03.2015

Суддя А.С. Грєхов