КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р. Справа№ 910/11170/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Лобаня О.І.

Федорчука Р.В.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 04.02.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2014 (повне рішення складено 22.12.2014)

у справі №910/11170/14 (головуючий суддя Ярмак О.М., судді Грєхова О.А., Трофименко Т.Ю.)

за позовом публічного акціонерного товариства «Дельта Банк»

до товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія»

про зобов'язання визнати кредиторські вимоги та зобов'язання включити кредиторські вимоги до проміжного ліквідаційного балансу,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі №910/11170/14 у задоволенні позову відмовлено повністю.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, ПАТ «Дельта Банк» звернулося до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі №910/11170/14 та прийняти нове рішення суду, яким визнати ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Столична судноплавна компанія» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 в загальному розмірі заборгованості 43 933 012,90 грн.; зобов'язати ТОВ «Столична судноплавна компанія» в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 до проміжного ліквідаційного балансу.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та з неправильним застосуванням норм матеріального та процесуального права.

Ухвалою від 22.01.2015 Київським апеляційним господарським судом прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №910/11170/14 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

24.03.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду від ПАТ «Дельта Банк» надійшла заява про долучення до матеріалів справи, листа УДППЗ «Укрпошта» від 20.01.2015, як доказ про отримання відповідачем претензії від 19.03.2014 №18.2/124.

В обґрунтування поданої заяви скаржник зазначає, що даний доказ не був поданий до суду першої інстанції, оскільки позивач отримав лист лише 21.01.2015, хоча звернувся до УДППЗ «Укрпошта» завчасно.

За результатами розгляду даного клопотання суд ухвалив задовольнити клопотання ПАТ «Дельта Банк» та прийняти додатково подані докази для повного та всебічного розгляду справи.

Представник позивача брав участь в судових засіданнях, в яких надавав свої пояснення щодо суті спору, підтримував доводи, що викладені в апеляційній скарзі та просив апеляційну скаргу ПАТ «Дельта Банк» задовольнити, рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі №910/11170/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача в судові засідання апеляційної інстанції не з'явились, своїм процесуальним правом, передбаченим ст. 22 ГПК України не скористалися. Враховуючи те, що в матеріалах справи містяться докази належного повідомлення всіх учасників судового процесу про час та місце проведення судового засідання про розгляд апеляційної скарги, а також приймаючи до уваги те, що ухвалою про призначення справи до розгляду учасників судового процесу було попереджено, що неявка учасників судового процесу без поважних причин у судове засідання не є перешкодою для розгляду апеляційної скарги, колегія суддів апеляційного господарського суду вважає за можливе розглянути справу за відсутності представників відповідача.

Згідно з ст. 99 Господарського процесуального кодексу України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у розділі XII Господарського процесуального кодексу України.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права, встановила наступне.

09.11.2007 між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (боржник) укладено кредитний договір №04.1/44/07-КЛТ (кредитний договір-1).

Відповідно до п. п. 1.1., 2.1.-2.3. кредитного договору-1 банк надав боржнику кредити на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів в межах загальної суми у розмірі 2 000 000,00 доларів США з зобов'язанням боржника повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, не пізніше 26.06.2015.

24.12.2007 між публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» (банк) та товариством з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (боржник) укладено кредитний договір №04.1/5-/07-КЛТ (кредитний договір-2).

Відповідно до п. п. 1.1., 2.1.-2.3. кредитного договору-2 банк надав боржнику кредити на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів в межах загальної суми у розмірі 2 500 000,00 доларів США з зобов'язанням боржника повністю погасити заборгованість за кредитами у терміни, не пізніше 26.06.2015.

27.09.2013 між ПАТ «Кредитпромбанк» (продавцем) та ПАТ «Дельта Банк» (покупцем) укладено договір купівлі-продажу прав вимоги, посвідчений приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Шевченко Д.Г. за реєстровим №2466, відповідно до умов якого ПАТ «Дельта Банк» придбало у ПАТ «Кредитпромбанк» право вимоги за кредитними договорами, в тому числі права вимоги до відповідача - ТОВ «Столична судноплавна компанія», як позичальника, за кредитними договорами 1 та 2.

Згідно з твердженнями позивача відповідач в порушення умов кредитних договорів, свої зобов'язання щодо сплати процентів та погашення заборгованості за кредитами не виконував, у зв'язку з чим, станом на 18.03.2014 (включно), заборгованість ТОВ «Столична судноплавна компанія» за кредитним договором-1 склала 2 283 242,42 доларів США, що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2014 - 22 277 139,64 грн.; за кредитним договором-2 - 2 219 567,20 доларів США., що в еквіваленті за офіційним курсом НБУ станом на 18.03.2014 - 21 655 873,26 грн.

20.01.2014 в спеціалізованому друкованому засобі масової інформації «Бюлетень державної реєстрації» №272 було опубліковано оголошення про прийняття засновниками (учасниками) чи уповноваженим ним органом рішення щодо припинення юридичної особи ТОВ «Столична судноплавна компанія», строк заявлення кредиторами вимог був встановлений до 20.03.2014.

19.03.2014 ПАТ «Дельта Банк» звернулось на адресу ТОВ «Столична судноплавна компанія» в особі голови комісії з припинення (ліквідатора) з претензією за вихідним №18.2/124 (лист №335) щодо задоволення кредиторських вимог в загальному розмірі 43 933 012,90 грн., що складає загальний розмір заборгованості відповідача за кредитними договорами 1 та 2 станом на 18.03.2014.

З матеріалів справи вбачається, що 03.04.2014 зазначена претензія була отримана представником відповідача.

Однак, ТОВ «Столична судноплавна компанія» відповіді на вказану претензію не надало, у зв'язку з чим, у червні 2014 року ПАТ «Дельта Банк» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до ТОВ «Столична судноплавна компанія» про визнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Столична судноплавна компанія» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 в загальному розмірі заборгованості 43 933 012,90 грн. та зобов'язання ТОВ «Столична судноплавна компанія» в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 до проміжного ліквідаційного балансу.

При прийняті оскаржуваного рішення суду, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги задоволенню не підлягають, оскільки позивачем не доведено ухилення ліквідаційної комісії з припинення ТОВ «Столична судноплавна компанія» від розгляду його кредиторських вимог та вимоги позивача про визнання та включення кредиторських вимог до проміжного ліквідаційного балансу не є самостійними грошовими вимогами, тому можливе їх задоволення не призведе до відновлення права, яке позивач вважає порушеним.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду підлягає скасуванню з наступних підстав.

Відповідно ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України кожний суб'єкт господарювання та споживач має право на захист своїх прав і законних інтересів

Згідно з ст. 104 Цивільного кодексу України юридична особа припиняється в результаті реорганізації (злиття, приєднання, поділу, перетворення) або ліквідації.

Відповідно до пп. 1 ч. 1 ст. 110 ЦК України юридична особа ліквідується за рішенням її учасників або органу юридичної особи, уповноваженого на це установчими документами, в тому числі у зв'язку із закінченням строку, на який було створено юридичну особу, досягненням мети, для якої її створено, а також в інших випадках, передбачених установчими документами.

Згідно з ч. ч. 1-5 ст. 105 ЦК України учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, зобов'язані протягом трьох робочих днів з дати прийняття рішення письмово повідомити орган, що здійснює державну реєстрацію. Після внесення запису про прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців повідомлення про внесення запису до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців щодо прийняття рішення засновників (учасників) юридичної особи, суду або уповноваженого ними органу про припинення юридичної особи публікується у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації. Учасники юридичної особи, суд або орган, що прийняв рішення про припинення юридичної особи, відповідно до цього Кодексу призначають комісію з припинення юридичної особи (комісію з реорганізації, ліквідаційну комісію), голову комісії або ліквідатора та встановлюють порядок і строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється. До комісії з припинення юридичної особи або ліквідатора з моменту призначення переходять повноваження щодо управління справами юридичної особи. Голова комісії, її члени або ліквідатор юридичної особи представляють її у відносинах з третіми особами та виступають у суді від імені юридичної особи, яка припиняється. Строк заявлення кредиторами своїх вимог до юридичної особи, що припиняється, не може становити менше двох і більше шести місяців з дня опублікування повідомлення про рішення щодо припинення юридичної особи.

Судом першої інстанції встановлено, що у спеціалізованому друкованому засобі масової інформації «Бюлетень державної реєстрації» №272(2) від 20.01.2014 у розділі повідомлення про прийняття засновниками (учасниками) або уповноваженим ними органом рішення щодо припинення юридичної особи було опубліковано оголошення, про те, що прийнято рішення про ліквідацію ТОВ «Столична судноплавна компанія», строк заявлення кредиторами вимог встановлений до 20.03.2014.

З матеріалів справи вбачається, що позивач 19.03.2014, в межах встановленого для заявлення вимог кредиторів строку направив на адресу відповідача претензію про задоволення грошових вимог ПАТ «Дельта Банк» на загальну суму 43 933 012,90 грн., а також процентів, які будуть нараховані на дату фактичного погашення заборгованості відповідно до умов кредитного договору-1 та кредитного договору-2 (т. 1, а.с. 183-188).

Також з наданого до суду листа УДППЗ «Укрпошта», вбачається, що лист оголошеною цінністю №335 був прийнятий до пересилання 19.03.2014 та направлений за призначенням, 03.04.2014 лист надійшов до відділення поштового зв'язку Київ-30 та виданий уповноваженій особі ТОВ «Столична судноплавна компанія».

Однак, в матеріалах справи відсутні докази, які б підтверджували, що відповідачем надано відповідь на зазначену претензію.

Відповідно до ч. 6 ст. 105 ЦК України кожна окрема вимога кредитора, зокрема щодо сплати податків, зборів, єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування, страхових коштів до Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, розглядається, після чого приймається відповідне рішення, яке надсилається кредитору не пізніше тридцяти днів з дня отримання юридичною особою, що припиняється, відповідної вимоги кредитора.

Відповідно до ч. ч. 8, 9 ст. 111 ЦК України ліквідаційна комісія (ліквідатор) після закінчення строку для пред'явлення вимог кредиторами складає проміжний ліквідаційний баланс, що включає відомості про склад майна юридичної особи, що ліквідується, перелік пред'явлених кредиторами вимог та результат їх розгляду. Проміжний ліквідаційний баланс затверджується учасниками юридичної особи, судом або органом, що прийняв рішення про ліквідацію юридичної особи. Виплата грошових сум кредиторам юридичної особи, що ліквідується, у тому числі за податками, зборами, єдиним внеском на загальнообов'язкове державне соціальне страхування та іншими коштами, що належить сплатити до державного або місцевого бюджету, Пенсійного фонду України, фондів соціального страхування, провадиться у порядку черговості, встановленому статтею 112 цього Кодексу.

Отже, судом апеляційної інстанції встановлено, що ліквідаційна комісія ТОВ «Столична судноплавна компанія» не виконала передбачених законом обов'язкових дій, а саме: не розглянула заявлену позивачем, як кредитором, вимогу, не надіслала позивачу у встановлений законом строк рішення, прийняте за результатами розгляду заявленої вимоги, не склала і не затвердила проміжний ліквідаційний баланс, що свідчить про неповноту проведених ліквідаційною комісією відповідача дій, передбачених ст. ст. 105-111 ЦК України, тобто про порушення порядку добровільної ліквідації.

Тобто, вищезазначене свідчить про зволікання ліквідаційної комісії у вчиненні передбачених законом обов'язкових дій в процедурі добровільної ліквідації.

Відповідно до ч. 3 ст. 112 ЦК України у разі відмови ліквідаційної комісії у задоволенні вимог кредитора або ухилення від їх розгляду кредитор має право протягом місяця з дати, коли він дізнався або мав дізнатися про таку відмову звернутися до суду із позовом до ліквідаційної комісії. За рішенням суду вимоги кредитора можуть бути задоволені за рахунок майна, що залишилося після ліквідації юридичної особи.

Також судовою колегією встановлено, що позивач звернувся до місцевого господарського суду з позовом 03.06.2014, про що свідчить відмітка поштового штемпелю на конверті. Оскільки, відповідач отримав претензію про задоволення грошових вимог ПАТ «Дельта Банк» 03.04.2014, то позивач звернувся до суду про захист свого порушеного права у строки, які передбачені законодавством.

На переконання судової колегії, місцевий господарський суд дійшов передчасного висновку, що позивачем не доведено факт ухилення відповідача від розгляду претензії.

Таким чином, судова колегія вважає, що позовні вимоги про визнання ПАТ «Дельта Банк» кредитором ТОВ «Столична судноплавна компанія» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 в загальному розмірі заборгованості 43 933 012,90 грн. та зобов'язання ТОВ «Столична судноплавна компанія» в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги ПАТ «Дельта Банк» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 до проміжного ліквідаційного балансу підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Нормами ст. 43 ГПК України визначено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

ПАТ «Дельта Банк» належним чином доведено правомірність вимог апеляційної скарги про скасування рішення місцевого господарського суду від 09.12.2014 у справі №910/11170/14.

Статтею 103 ГПК України визначені повноваження суду апеляційної інстанції за результатами розгляду апеляційної скарги, відповідно до якої суд апеляційної інстанції має право: 1) залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу (подання) без задоволення; 2) скасувати рішення повністю або частково і прийняти нове рішення; 3) скасувати рішення повністю або частково і припинити провадження у справі або залишити позов без розгляду повністю або частково; 4) змінити рішення.

Відповідно до ст. 104 ГПК України підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, а також неправильне застосування норм матеріального права та процесуального права, якщо це порушення призвело до прийняття неправильного рішення.

З огляду на вищенаведене, апеляційний господарський суд вважає, що зазначеним вище обставинам місцевий господарський суд не надав належної оцінки, що призвело до прийняття невірного рішення. Зокрема, рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі №910/11170/14 прийнято після неповного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими.

Таким чином, апеляційна скарга ПАТ «Дельта Банк» на рішення господарського суду міста Києва від 09.12.2014 у справі №910/11170/14 підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення суду слід скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» на рішення господарського суду міста Києва 09.12.2014 у справі №910/11170/14 задовольнити повністю.

2. Рішення господарського суду міста Києва 09.12.2014 у справі №910/11170/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позов задовольнити повністю.

3. Визнати публічне акціонерне товариство «Дельта Банк» кредитором товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 в загальному розмірі заборгованості 43 933 012,90 грн.

4. Зобов'язати товариство з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (04080, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-Л, код 31628535) в особі ліквідаційної комісії включити кредиторські вимоги публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020) за кредитним договором №04.1/44/07-КЛТ від 09.11.2007 та за кредитним договором №04.1/50/07-КЛТ від 24.12.2007 до проміжного ліквідаційного балансу.

5. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю «Столична судноплавна компанія» (04080, м. Київ, вул. Набережно-Лугова, 2-Л, код 31628535) на користь публічного акціонерного товариства «Дельта Банк» (01133, м. Київ, вул. Щорса, 36-Б, код 34047020) 2 436,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді першої інстанції та 1 218,00 грн. судового збору за розгляд справи в суді апеляційної інстанції.

6. Видачу відповідних наказів доручити господарському суду міста Києва.

7. Матеріали справи №910/11170/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді О.І. Лобань

Р.В. Федорчук