КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа№ 927/1881/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Алданової С.О.

суддів: Дикунської С.Я.

Коршун Н.М.

при секретарі Драчук Р.А.

за участю представників:

від прокурора - Греськів І.І. (посв. №002668 від 05.09.2012 р.)

від позивача - Ларченко А.В. (довіреність №1-04/341 від 12.03.2015 р.)

від відповідача 1 - Барило О.М. (довіреність №7-К від 02.06.2014 р.)

від відповідача 2 - Барило О.М. (довіреність №07 від 26.01.2015 р.)

від третьої особи - Дайнеко І.А. (довіреність №1 від 10.03.2015 р.)

розглянувши матеріали апеляційних скарг Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації та Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівторг»

на рішення господарського суду Чернігівської області від 23.12.2014 р.

у справі №927/1881/14 (суддя Михайлюк С.І.)

за позовом Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації

до 1. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспеценергоресурси»

2. Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспец»

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівторг»

про визнання недійсним договору

ВСТАНОВИВ:

Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації звернувся до господарського суду Чернігівської області з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспеценергоресурси» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будспец» про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 17.11.2014 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будспеценергоресурси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будспец».

Рішенням господарського суду міста Києва від 23.12.2014 р. у позовних вимогах відмовлено повністю.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, позивач звернувся з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 23.12.2014 р. та прийняти нове, яким визнати недійсним договір №1 про відступлення права вимоги від 17.11.2014 р. укладений між ТОВ «Будспеценргоресурси» та ТОВ «Будспец».

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з неповним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи, а також з неправильним застосуванням норм матеріального права та порушенням норм процесуального права.

Не погоджуючись з рішенням господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю «Чернігівторг» звернулось з апеляційною скаргою до Київського апеляційного господарського суду, в якій просить залучити ТОВ «Чернігівторг» до участі у справі №927/1881/14 в якості третьої особи, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача, скасувати рішення господарського суду Чернігівської області від 23.12.2014 р. та прийняти нове рішення, яким позовні вимоги задовольнити в повному обсязі.

Апеляційну скаргу мотивовано тим, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права.

В ході розгляду даної справи в Київському апеляційному господарському суді клопотання ТОВ «Чернігівторг» задоволено та залучено його до участі у справі в якості третьої соби без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача.

Представник позивача в судовому засіданні повністю підримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити. Також підтримує апеляційну скаргу ТОВ «Чернігівторг».

Представник ТОВ «Чернігівторг» в судовому засіданні повністю підримав доводи, викладені в своїй апеляційній скарзі, просив скаргу задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити. Також підтримує апеляційну скаргу позивача.

Прокурор в судовому засіданні повністю підтримав доводи, викладені в апеляційних скаргах, просив скарги задовольнити, рішення скасувати, позов задовольнити.

Представник відповідачів у судовому засіданні проти доводів апеляційних скарг заперечував, просив відмовити в їх задоволенні.

Розглянувши доводи апеляційних скарг, перевіривши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, третьої особи та прокурора, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню з наступних підстав.

Обґрунтовуючи позовні вимоги, позивач, як у позовній заяві так і в апеляційній скарзі, зазначає, що в порушення законодавства ТОВ «Будспеценергоресурси» передало зобов'язання, які нерозривно пов'язані з цією особою та є особистими, оскільки Головним управлінням Державної казначейської служби України у Чернігівській області було взято на облік фінансові зобов'язання департаменту по договору № 12 від 15.06.2012 р. на суму основного боргу - 147000,00 грн., тому ці кошти будуть виплачені саме ТОВ «Будспеценергоресурси». Незадоволення позову призведе до подвійного стягнення, оскільки неможливо передати від первісного кредитора новому кредитору права на стягнення сум як основного боргу так і 3% річних та інфляційних, які оспорює департамент в суді та які можуть виникнути лише після прийняття рішення судом. Також позивач вказує, що відповідачами не надавались документи, які засвідчують права, що передаються, та інформацію, яка є важливою для їх здійснення.

17.11.2014 р. між відповідачами було укладено договір № 1 відступлення права вимоги, за яким ТОВ «Будспеценергоресурси» (первісний кредитор) відступає, а ТОВ «Будспец» (новий кредитор) набуває право вимоги, належне первісному кредиторові у відповідності до договору підряду № 12 з реконструкції частини приміщення існуючої ЗОШ І-ІІІ ступеня під одногрупний дошкільний заклад в с. Перелюб по вул. Шевченка, 6 Корюківського району Чернігівської області від 15.06.2012 р. (основний договір), що укладений між первісним кредитором та управлінням капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації, яке з 02.06.2014 р. перейменовано на Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (боржник).

За договором № 1 про відступлення права вимоги новий кредитор одержує право замість первісного кредитора вимагати від боржника (позивач) сплати грошових коштів у розмірі 178643,17 грн. за виконані первісним кредитором у листопаді 2012 року роботи у відповідності до акту приймання виконаних будівельних робіт за листопад 2012 року форми № КБ-2в від 22.11.2012 р. згідно умов основного договору з урахуванням 3-х% річних від простроченої суми та інфляційних втрат (п.1.2 договору).

Згідно п. 1.3. договору № 1 про відступлення права вимоги, сума грошових зобов'язань боржника за основним договором, що передаються за цим договором від первісного кредитора до нового кредитора, становить 178643,17 грн., з яких 147000,00 грн. - вартість виконаних робіт, 7176,82 грн. - 3% річних від простроченої суми, 24466,35 грн. - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 1 ст. 215 ЦК України, підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Статтею 203 ЦК України визначені загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а саме: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Можливість зміни кредитора у зобов'язанні на іншу особу передбачена статтею 512 ЦК України. Зокрема, відповідно до п)1 ч. 1 цієї статті кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги).

Згідно ст. 514 ЦК України, до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

15.06.2012 р. між ТОВ «Будспеценергоресурси» та управлінням капітального будівництва Чернігівської облдержадміністрації, яке розпорядженням Чернігівської обласної державної адміністрації від 02.06.2014 р. № 303 перейменоване в Департамент інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації (позивач) укладений договір підряду № 12, відповідно до умов якого позивач доручає, а відповідач 1 виконує на свій ризик будівельно-монтажні роботи, а також здає об'єкт в експлуатацію в установлений строк у відповідності до затвердженої проектно-кошторисної документації, діючих ДБН і правил, інших нормативних актів у будівництві. Об'єктом виступає реконструкція частини приміщення існуючої ЗОШ І-ІІІ ступеня під одногрупний дошкільний заклад в с. Перелюб по вул. Шевченка, 6 Корюківського р-ну Чернігівської області. Позивач зобов'язався прийняти виконані роботи і оплатити їх згідно з умовами договору (розділ І договору).

Згідно п. 2.1. договору, фінансування робіт, здійснюється за рахунок бюджетних призначень, наданих для будівництва, реконструкції, ремонту об'єктів соціальної та іншої інфраструктури.

Загальна вартість будівельно-монтажних робіт (та інших витрат), які виконувались відповідачем 1 в 2012 році за даним договором складає 210000,00 грн. (п. 2.2.).

Відповідно до п.п. 5.1.- 5.3. договору, розрахунки за виконані роботи на об'єкти здійснюються після остаточної здачі виконаних робіт та/або об'єкта, або в іншому порядку, погодженому сторонами. Оплата може проводитися шляхом проміжних платежів за окремі етапи робіт. Відповідач 1 не пізніше 25 числа звітного місяця, передає уповноваженому представникові позивача акт приймання виконаних робіт (форма № КБ-2в) та довідку про вартість робіт (форма № КБ-3). Позивач до початку виконання робіт перераховує відповідачеві 1 аванс у розмірі 30% від договірної ціни.

22.11.2012 р. сторонами цього договору підписані акт приймання виконаних будівельних робіт та довідка про вартість виконаних будівельних робіт. Згідно вказаних документів, підрядник (відповідач 1) здав, а замовник (позивач) прийняв роботи з реконструкції частини приміщення існуючої ЗОШ І-ІІІ ступеня під одногрупний дошкільний заклад в с. Перелюб, по вул. Шевченка, 6 Корюківського району Чернігівської області на суму 210000,00 грн.

Згідно ч. 1 ст. 837 ЦК України, за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково (ч. 1 ст. 854 ЦК України).

Таким чином, первісний кредитор (відповідач 1) став кредитором позивача на підставі договору підряду № 12 від 15.06.2012 р. Первісний кредитор може передати свої права іншій особі на підставі ст. 512 ЦК України. При цьому слід зазначити, що до нового кредитора переходить не тільки саме право вимоги виконання боржником обов'язку, а й право вимагати сплати 3% річних та інфляційних, оскільки такі відшкодування передбачені ч. 2 ст. 625 ЦК України. За змістом вказаної статті боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3% річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

У договорі № 1 про відступлення права вимоги зазначені граничні розміри сум по кожному з платежів, права вимоги за яким відступлені первісним кредитором новому, та які новий кредитор вправі вимагати від боржника.

Слід зазначити, що чинне законодавство не пов'язує можливість укладення договорів відступлення права вимоги зі строками (термінами) виконання зобов'язання, рішеннями судів, за якими б визначались суми боргу.

Згідно ст. 515 ЦК України, заміна кредитора не допускається у зобов'язаннях, нерозривно пов'язаних з особою кредитора, зокрема у зобов'язаннях про відшкодування шкоди, завданої каліцтвом, іншим ушкодженням здоров'я або смертю.

Однак, зобов'язання по сплаті коштів за виконані роботи відповідачем 1 кореспондується з приписами вищенаведеної ст. 515 ЦК України.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги здійснюється без згоди боржника, оскільки не погіршує становище останнього та не зачіпає його інтересів. Тобто заміна кредитора у зобов'язанні не впливає на характер, обсяг та порядок виконання боржником своїх обов'язків, а особа кредитора, на користь якої повинно бути здійснене таке виконання, не має істотного значення для боржника, адже внаслідок відступлення права вимоги відбувається заміна кредитора у конкретному зобов'язанні, а не заміна сторони в договорі, а відтак первісний кредитор продовжує залишатися зобов'язаною особою за основним договором за відсутності доказів переведення боргу.

Відповідно до ч. 1 ст. 518 ЦК України, боржник має право висувати проти вимоги нового кредитора у зобов'язанні заперечення, які він мав проти первісного кредитора на момент одержання письмового повідомлення про заміну кредитора.

Ненадання документів, які засвідчують права, що передаються не є підставою для визнання договору недійсним, оскільки такі дії можуть вчинятися після укладення договору. Необхідною ж умовою визнання договору недійсним є недодержання стороною (сторонами) законодавства саме в момент вчинення правочину.

Відповідно до п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 13.07.2012 р. № 01-06/908/2012 «Про доповнення Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2011 р. № 01-06/249 «Про постанови Верховного Суду України, прийняті за результатами перегляду судових рішень господарських судів», за змістом ч. 2 ст. 617 ЦК України, ч. 2 ст. 218 ГК України та рішення Європейського суду з прав людини у справі «Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України» від 18.10.2005 р. відсутність бюджетних коштів, передбачених у видатках Державного бюджету України на відповідний рік, не виправдовує бездіяльність органу державної влади і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення грошового зобов'язання (вказана правова позиція викладена у постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. у справі № 11/446).

Надходження коштів з Державного бюджету України не є подією, яка має неминуче настати зі спливом певного періоду, а тому не може бути відкладальною умовою та не створює для сторін цивільних прав та обов'язків щодо визначення строку оплати.

За таких обставин, колегія суддів погоджується з висноком місцевого господарського суду, що позовні вимоги про визнання недійсним договору №1 про відступлення права вимоги від 17.11.2014 р., укладеного між Товариством з обмеженою відповідальністю «Будспеценергоресурси» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Будспец» є необгрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Позивачем та ТОВ «Чернігівторг» в порушення зазначеної норми, належним чином апеляційні скарги не обґрунтовано, доказів та підстав для скасування рішення суду першої інстанції апеляційному суду не наведено.

З огляду на викладене, посилання скаржників на порушення судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права та неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи, не знайшли свого підтвердження в судовому засіданні. Крім того, доводи апеляційних скарг не спростовують висновку місцевого господарського суду та не підтверджуються наявними матеріалами справи.

Тому колегія суддів вважає, що рішення господарського суду Чернігівської області від 23.12.2014 р. у даній справі є таким, що відповідає нормам матеріального та процесуального права, фактичним обставинам та матеріалам справи, у зв'язку з чим підстави для задоволення апеляційної скарги відсутні.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п. 1 ч. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Департаменту інвестиційного розвитку та капітального будівництва Чернігівської обласної державної адміністрації залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Чернігівторг» залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Чернігівської області від 23.12.2014 р. у справі №927/1881/14 залишити без змін.

Справу №927/1881/14 повернути до господарського суду Чернігівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Головуючий суддя С.О. Алданова

Судді С.Я. Дикунська

Н.М. Коршун