ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 Справа № 18/180

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Паруснікова Ю.Б. (доповідач)

суддів: Білецької Л.М., Науменко І.М.

при секретарі судового засідання: Малик С.О.

за участю представників сторін:

від позивача Лихопьок Д.П., посвідчення № 105 від 04.02.2013, арбітражний керуючий;

від представників відповідача-1, відповідача-2, третьої особи, третьої особи-1 та третьої особи-2 в судове засідання не з'явилися.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 на ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 по справі № 18/180 (суддя Петрова В.І.)

за заявою Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про заміну сторони на правонаступника у справі:

за позовом Приватного виробничого підприємства «Експрес-Імпекс», м. Дніпродзержинськ

до відповідача-1: Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції, м. Дніпродзержинськ

до відповідача-2: Дніпропетровської філії спеціалізованого державного підприємства «Укрспецюст», м. Дніпропетровськ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні позивача - Відкрите акціонерне товариство Комерційний банк «Південкомбанк», м. Дніпропетровськ

третя особа-1, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - Товариство з обмеженою відповідальністю «Сабол», м. Дніпропетровськ

третя особа-2, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача - закрите акціонерне товариство «Міст України», м. Дніпропетровськ

про зобов'язання повернення в натурі майна - підшипників у кількості 2196 шт. балансовою вартістю 617252,02 грн., -

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 у задоволенні заяви Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 про зміну сторони на правонаступника відмовлено.

Ухвала мотивована тим, що заміна кредитора у зобов'язанні, як і саме зобов'язання, є інститутом цивільного права, а відносини, пов'язані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають. Чинне законодавство не надає стягувачу права відступлення виконання судового рішення іншій особі, а тому кредитор може уступити право вимоги тільки до прийняття рішення судом.

Договір відступлення прав вимоги укладено на стадії виконання судового рішення по справі № 18/180, а тому Приватне виробниче підприємство «Експрес-Імпекс», як сторона виконавчого провадження, набуло прав стягувача, а не кредитора.

При укладенні договору відступлення прав вимоги сторони у справі, не змінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Не погоджуючись з ухвалою місцевого господарського суду ФОП ОСОБА_2 звернувся до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою.

В обґрунтування апеляційної скарги апелянт посилається на неправомірність винесеної місцевим господарським судом ухвали, не погоджується з її змістом та підставами, на яких вона ґрунтується, оскільки вважає, що судом неправильно застосовано норми матеріального та порушено норми процесуального права.

Крім того, скаржник вважає, що господарським судом порушені приписи ст. ст. 512, 520 ЦК України, ст. 25 ГПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження», оскільки ФОП ОСОБА_2 є правонаступником прав та обов'язків ПрВП «Експрес-Імпекс», як позивача (стягувача) по даній справі, у тому числі й на стадії виконання рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2002.

16.03.2015 ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду відновлено строк на подачу апеляційної скарги, апеляційну скаргу призначено до розгляду у судовому засіданні на 31.03.2015.

У судовому засіданні 31.03.2015 представник позивача вимоги апеляційної скарги підтримав у повному обсязі, просив оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти постанову, якою змінити позивача (стягувача) ПрВП «Експрес-Імпекс» на правонаступника ФОП ОСОБА_2

Апелянт, представники відповідач-1, 2, а також треті особи у судове засідання не з'явилися, явку повноважних представників не забезпечили, про дату, час та місце розгляду справи повідомлені завчасно та належним чином (а.с. 74-83).

Колегія суддів вважає, що неявка вказаних представників сторін учасників судового процесу у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, з огляду на достатню кількість наявних у справі матеріалів для розгляду апеляційної скарги.

31.03.2015 у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Апеляційний господарський суд, розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши наявні матеріали справи у повному обсязі, перевіривши повноту встановлення обставин справи та їх юридичну оцінку, проаналізувавши правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала зміні або скасуванню, з огляду на наступне.

У жовтні 2002 року Приватне виробниче підприємство «Експрес-Імпекс» звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до відповідача про зобов'язання останнього повернути в натурі вилучене майно - підшипники в кількості 2 196 шт. балансовою вартістю 617 252,02 грн.

З урахуванням зміни позовних вимог, позивач просив стягнути з відповідача грошову компенсацію завданих йому збитків в сумі 617 252,02 грн., оскільки за заявою відповідача повернення майна в натурі не є можливим у зв'язку із його відсутністю.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2002, яке залишено без змін постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.04.2003 позовні вимоги задоволено, стягнуто з відповідача на користь позивача 617 252,02 грн. та судові витрати.

21.05.2003 на виконання рішення господарського суду від 06.12.2002 видано наказ.

Ухвалою господарського суду від 18.09.2003 змінено порядок виконання рішення від 06.12.2002.

Ухвалою господарського суду від 19.09.2007р. замінено боржника Відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міської управління юстиції на правонаступника - Баглійський відділ державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції.

23.12.2010 господарським судом Дніпропетровської області розглянуто справу за нововиявленими обставинами та прийнято ухвалу про залишення рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2002 без змін.

15.12.2014 від Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 надійшла заява про заміну позивача (стягувача) у справі з Приватного виробничого підприємства «Експрес-Імпекс» на правонаступника - Фізичну особу-підприємця ОСОБА_2 на підставі укладеного між ними договору відступлення прав вимог (цесії) від 31.08.2012 № 1 (далі-договір).

З тексту даного договору вбачається, що його предметом є відступлення Приватним виробничим підприємством «Експрес-Імпекс» (цедент) Фізичній особі-підприємцю ОСОБА_2 (цесіонарій) права вимоги до Баглійського відділу державної виконавчої служби Дніпродзержинського міського управління юстиції щодо стягнення грошових коштів на суму 619070,02 грн., яке (право вимоги) виникло у цедента на підставі рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2002 по справі № 18/180, ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 18.09.2003 по справі №18/180, постанови Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 03.11.2005 по справі №18/180, ухвали господарського суду Дніпропетровської області від 19.09.2007 по справі №18/180 (п. п. 1.1., 1.2. договору).

Згідно п. 1.3. з моменту підписання даного договору, цесіонарій отримує замість цедента наступні права, в тому числі, але не обмежуючись:

- право вимоги на основну суму, що підлягає стягненню;

- право вимоги на суму судових витрат, що підлягає стягненню;

- права на вимоги, що можуть виникнути у разі неналежного виконання боржником грошового зобов'язання по виконавчому документу;

- права за виконавчим провадженням, в тому числі право на заміну сторони (стягувача) у виконавчому провадженні, що відкрито у виконавчому органі по стягненню з боржника суми за виконавчим документом.

З аналізу умов вказаного договору відступлення права вимоги вбачається, що між сторонами здійснено саме відступлення вимоги стягувачем за рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.12.2002 по справі № 18/180, за яким з боржника стягнуто не лише суму заборгованості, а й судові витрати.

Місцевий господарський суд дійшов до висновку про те, що при укладенні оспорюваного договору відступлення права вимоги сторони у справі, яка переглядається, не змінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично змінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена.

Переглядаючи оскаржувану ухвалу в апеляційному порядку, колегія суддів вважає визначальним наступне.

Частинами першою, третьою статті 512 ЦК України передбачено, що кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок, зокрема передання ним своїх прав іншій особі за правочином (відступлення права вимоги). Кредитор у зобов'язанні не може бути замінений, якщо це встановлено договором або законом.

Відступлення права вимоги є договірною передачею вимог первісного кредитора новому кредиторові та відбувається на підставі укладеного між ними правочину. При цьому заміна кредитора саме у зобов'язанні допускається протягом усього часу існування зобов'язання, якщо це не суперечить договору та не заборонено законом.

Отже, наявність судового рішення про задоволення вимог кредитора, яке не виконано боржником, не припиняє зобов'язальних правовідносин сторін договору, тому заміна кредитора у зобов'язанні шляхом відступлення права вимоги із зазначенням у договорі обсягу зобов'язання, яке передається, на стадії виконання судового рішення не обмежує цивільних прав учасників спірних правовідносин.

Відповідно до статті 115 ГПК України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України «Про виконавче провадження» (далі - Закон).

Оскільки виконання рішення суду є невід'ємною стадією процесу правосуддя, то і заміна сторони на цій стадії може відбуватися не інакше, як на підставах та у порядку, визначеному ГПК України та вказаним Законом, який регулює умови і порядок виконання рішень судів, що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

Частиною п'ятою статті 8 Закону визначено, що у разі вибуття однієї із сторін державний виконавець з власної ініціативи або за заявою сторони, а також сама заінтересована сторона мають право звернутися до суду із заявою про заміну сторони її правонаступником. Для правонаступника усі дії, вчинені до його вступу у виконавче провадження, обов'язкові тією мірою, якою вони були б обов'язковими для сторони, яку правонаступник замінив.

При цьому питання заміни сторони її правонаступником, у тому числі і в разі заміни кредитора у зобов'язанні, вирішується виключно судом у порядку, передбаченому статтею 25 ГПК України.

Частиною 1 ст. 25 ГПК України передбачено зокрема, що у разі заміни кредитора чи боржника в зобов'язанні, а також в інших випадках заміни особи у відносинах, щодо яких виник спір, господарський суд залучає до участі у справі правонаступника відповідної сторони або третьої особи на будь-якій стадії судового процесу.

Заміна кредитора в зобовязанні, як і саме зобовязання, є інститутом цивільного права, а відносини, повязані з виконанням судового рішення, характеру цивільно-правових не мають.

З огляду на вищезазначене, колегія суддів погоджується з висновком суду першої інстанції про те, що при укладенні договору уступки права вимоги від 31.08.2012 сторони по справі, яка переглядається, не замінюючи кредитора у зобов'язанні в порядку, передбаченому чинним законодавством, фактично замінили стягувача на стадії виконання судового рішення, незважаючи на те, що уступка права стягувача за рішенням суду шляхом укладення цивільно-правової угоди чинним законодавством не передбачена (Аналогічна позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 19.08.2014 № 3-56гс14 та в постанові Вищого господарського суду України від 03.03.2015 по справі № 31/447-17/1).

Отже, на думку колегії суддів, справа розглянута місцевим господарським судом відповідно до діючих норм матеріального та з дотриманням норм процесуального права, з повним та всебічним дослідженням наявних в матеріалах справи доказів. Підстави для скасування ухвали та прийняття нового рішення по справі - відсутні.

Доводи скаржника про неправильне застосування судами ст. 512, 520 ЦК України, ст. 25 ГПК України та ч. 5 ст. 8 Закону України «Про виконавче провадження» не знайшли свого підтвердження.

Відповідно до вимог ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 25, 86, 101, 105 ГПК України, Дніпропетровський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015 по справі № 18/180 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови підписано 06.04.2015

Головуючий Ю.Б. Парусніков

Судді Л.М. Білецька

І.М. Науменко