ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

24.03.2015р. Справа № 917/133/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інтерлінк", вул.Лисенко, 98, м. Полтава,Полтавська область,36017

до Прилуцької дослідної станції Інститутут садівництва Національної академії аграрних наук України, вул.Вавілова, 16, м. Прилуки, Прилуцький район, Чернігівська область,17500

до Фізичної особи -підприємця Долженко Р.А., вул. Шліхтера,10, кв.10, м.Полтава, 36017

про стягнення 51318,93 грн.

суддя Іваницький Олексій Тихонович

секретар судового засідання Жадан Т.С.

представники сторін:

від позивача: Лоза Д.М. дов.№ 1 від 21.01.2015 року

від відповідача 1: не з"явився

від відповідача 2: не з"явився

СУТЬ СПРАВИ: розглядається позовна заява про стягнення 51318,93 грн., за договором № 01/02-11 від 01.02.2011 року.

23.02.2015 року за вхідним № 2464(канцелярії суду) директор ТОВ "Інтерлінк" Л.Б.Сапітон на виконання вимог ухвали суду від 02.02.2015 року подав заяву з додатковими документами. Суд подану заяву з додатками прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

25.02.2015 року ФОП Долженко Р.А. подав заяву про визнання позову та розгляд справи без його участі. Суд подану заяву прийняв до розгляду та долучив до матеріалів спрви.

25.02.2015 року за вхідним № 2591(канцелярії суду) директор Прилуцької дослідної станції Інститутут садівництва Національної академії аграрних наук України О.В. Піщенко подав клопотання (факсокопію) 26.02.2015 року за вхідним № 2643(канцелярії суду) клопотання про відкладення розгляду справи. Суд подане клопотання прийняв до розгляду та долучив до матеріалів справи.

24.03.2015 в судове засідання з'явився представник позивача ТОВ «Інтерлінк». Відповідач-1 в судове засідання повноважного представника не направив, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, про причини неявки господарський суд не повідомив, відзиву на позов не надав. Відповідач-2 в судове засідання не з'явився, про час і дату судового засідання повідомлений належним чином, попередньо надав заяву про визнання позову ТОВ «Інтерлінк» та прохав розглядати справу без його участі.

Відповідно до пункту 3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і повернуто підприємством зв'язку з посиланням на закінчення строку зберігання поштового відправлення, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки судом були виконані вказані норми, відповідач вважається повідомленим про час та місце розгляду справи.

Враховуючи, що відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання, суд вважає можливим розглядати справу за його відсутності за наявними в ній матеріалами, відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, вислухавши пояснення повноважного представника позивача, дослідивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд встановив:

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31 травня 2012 року у справі № 18/736/12 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» до Прилуцької дослідної станції Нікінського ботанічного саду - Національного наукового центру та Фізичної особи-підприємця Долженко Романа Анатолійовича про стягнення грошових коштів з додатковим рішенням від 15 червня 2012 року позов Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» задоволено, стягнуто з Прилуцької дослідної станції Нікітського ботанічного саду - Національного наукового центру на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» борг у розмірі 160604 грн. 78 коп, судовий збір у розмірі 3212,10 грн. та суму витрат на послуги адвоката у розмірі 16060 грн., а також із Фізичної особи-підприємця Долженко Романа Анатолійовича на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» заборгованість у розмірі 500 грн.

Рішення Господарського суду Полтавської області від 31 травня 2012 року у справі № 18/736/12 було залишене без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду по справі №189/736/12 від 13 серпня 2012 р.

Рішенням Господарського суду Полтавської області від 31 травня 2012 року у справі № 18/736/12 були встановлені наступні факти, які в силу положень ч.2 ст.35 ГПК України не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони:

Між товариством з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» (Покупець) та Прилуцькою дослідною станцією національної академії аграрних наук України (Постачальник) 01 лютого 2011 р. було укладено Договір поставки № 01/02-11 (Договір).

Згідно із довідкою ЄДРПОУ Прилуцька дослідна станція національної академії аграрних наук України 06.01.2012 внесла зміни до відомостей про юридичну особу та змінила найменування на «Прилуцька дослідна станція Нікітського ботанічного саду - Національного наукового центру».

Згідно із умовами Договору поставки №01/02-11 від 01.02.2011p., Прилуцька дослідна станція Нікітського ботанічного саду - Національного наукового центру зобов'язується передати в строк з серпня-жовтня 2011р. другій стороні товар, а ТОВ «Інтерлінк» зобов'язується прийняти і оплатити товар на умовах даного Договору: гірчицю білу, врожаю 2011 p., та гірчицю жовту, врожаю 2011 р.

Пунктами. 2.1., 2.2. Договору визначено обсяг поставленої продукції Прилуцькою дослідною станцією Нікітського ботанічного саду - Національного наукового центру: гірчиці білої - 150 ±10% тон, гірчиці жовтої - 50+10% тон.

Згідно із п. 2.З. Договору поставки загальна вартість поставленої продукції складає 400 000 (чотириста тисяч ) грн. 00 коп.

Згідно із п. 6.1., п. 6.2. Договору поставки №01/02-11 від 01.02.2011 p., розрахунок за кожну партію товару здійснюється згідно рахунку у безготівковому порядку. Оплата здійснюється по факту доставки товару, можлива часткова передплата товару. Відповідно до платіжного доручення №130 від 03.03.2011 р. Позивач здійснив часткову передплату товару у розмірі 150 000 (сто п'ятдесят тисяч) грн. 00 коп.

Відповідач у встановлені Договором строки, згідно із п. 4.4., поставку товару не здійснив.

28.10.2011 між ТОВ «Інтерлінк» та ФОП Долженко Романом Анатолійовичем був укладений договір поруки, за умовами якого поручитель (Відповідач 2) поручається перед кредитором (позивачем) за виконання зобов'язання Прилуцькою дослідною станцією Нікітського ботанічного саду - Національного наукового по договору № 01/02-11 від 01.02.201 в обсязі 500 грн.

Вищевикладені факти не доводяться знову при вирішенні даного спору, в якому беруть участь ті самі сторони.

Відповідач - 1 змінив найменування юридичної особи. Відповідно до витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 22.01.2015 повне найменування юридичної особи за кодом - Прилуцька дослідна станція Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України, скорочене найменування - Прилуцька дослідна станція ІС НААН.

Станом на дату розгляду справи Відповідач-1 не виконав своїх грошових зобов'язань у розмірі 179876 грн. 88 коп. на виконання вищевказаного Договору, а Відповідач-2 не виконав зобов'язання щодо сплати 500 грн.

Постановою державного виконавця ВДВС Прилуцького міського управління юстиції Чайки В.П. від 19.11.2012 відкрито виконавче провадження ВП №35300232 з виконання наказу господарського суду Полтавської області №18/736/12 від 18.06.2012 про стягнення з Відповідача - 1 на користь Позивача 179876 грн. 88 коп. боргу.

Постановою державного виконавця ВДВС Прилуцького міського управління юстиції Чайки В.П. від 03.12.2012 матеріали виконавчого провадження ВП № 35300232 передані до Відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 05.12.2012 прийнято до виконання виконавче провадження №35300232.

Постановою заступника начальника відділу примусового виконання рішень управління державної виконавчої служби Головного управління юстиції у Чернігівській області від 01.07.2014 зупинено провадження №35300232 в зв'язку із направленням виконавчого документу до центрального органу виконавчої влади що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів у випадку передбаченому ч.3 ст.4 Закону України «Про гарантії щодо виконання судових рішень».

Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 04.09.2014, Державною казначейською службою України 16.07.2014 прийнятий до виконання наказ господарського суду Полтавської області від 18.06.2012 по справі №18/736/12 про стягнення коштів на користь ТОВ «Інтерлінк».

Відповідно до листа Державної казначейської служби України від 02.02.2015 вихідний №5-08/384-1931, на виконанні у Казначействі України знаходиться наказ господарського суду Полтавської області від 18.06.2012 №18/736/12 про стягнення коштів на користь ТОВ «Інтерлінк», також, в даному листі Державна казначейська служба України повідомляє, що наказ господарського суду буде виконаний після того як будуть виконані накази, що надійшли раніше.

Станом на дату розгляду даної справи, заборгованість в розмірі 179876 грн. 88 коп. з яких 160 604 грн. 78 коп. - заборгованість за договором, 3212 грн. 10 коп. - судовий збір 16060 грн. 00 коп. - витрати на послуги адвоката - не погашена.

Позивач ТОВ «Іінтерлінк» керуючись ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, нарахував на суму основного боргу інфляційні втрати та 3 % річних.

Відповідно до статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Згідно ч. 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Статтею 629 Цивільного кодексу України, встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами. У відповідності до вимог ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином та в установлений строк, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається. Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом. Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ст.530 Цивільного кодексу України). Відповідно до ст. 599 Цивільного кодексу України та ст. 202 Господарського кодексу України господарське зобов'язання припиняється, зокрема, виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до п. 1.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2014 р. "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" (далі - Постанова), попереднє, до подання позову до господарського суду, звернення кредитора до боржника з вимогою про сплату сум пені, інфляційних нарахувань та процентів річних не передбачено законом і тому не є обов'язковим. Отже, неподання позивачем (кредитором) доказів такого звернення не тягне за собою відмови в задоволенні відповідних позовних вимог.

Відповідно до п. 3.1 Постанови, інфляційні нарахування на суму боргу, сплата яких передбачена частиною другою статті 625 ЦК України, не є штрафною санкцією, а виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення коштів внаслідок інфляційних процесів за весь час прострочення в їх сплаті.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом), так само як й інфляційні нарахування, не мають характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові (п. 4.1 Постанови).

До вимог про стягнення сум процентів та суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, передбачених статтею 625 ЦК України, застосовується загальна позовна давність (стаття 257 ЦК України)(п. 3.4, п. 4.3 Постанови).

Позивачем наданий детальний розрахунок стягуваної суми інфляційних втрат та 3% річних, Так, нарахування 3% річних, на суму основного боргу (160604 грн. 78 коп.), відповідачу-1 проводиться за період з 14.08.2012 по 27.01.2015, що в сумі складає 11827 грн. 55 коп., відповідачу-2, як солідарному боржнику, 3 % річних нараховані на суми основного боргу (500 грн. (відповідач 2 відповідає по зобов'язанню, як солідарний боржник, в межах 500 грн.) за період з 14.08.2012 по 27.01.2015, що в сумі складає 36 грн. 82 коп. Інфляційні втрати на суму основного боргу нараховані за період з вересня 2012 по грудень 2014 та становлять 39332 грн. 11 коп., що підлягають стягненню з відповідача-1 та 122 грн. 45 коп., що підлягають стягненню з відповідача-2, як солідарного боржника.

Після проведення перевірки наданого позивачем розрахунку позовних вимог, суд визнає його вірним та приходить до висновку, що вимоги позивача, щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат є правомірними, а тому підлягають задоволенню.

Відповідно до ч. 2 ст. 193 ГК України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим кодексом, іншими законами або договором.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ст. 611 ЦК України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Згідно із ч. 2, 3 статті 612 ЦК України, боржник вважається таким, що построчив своє зобов'язання, якщо він не почав його виконувати або не виконав його в строк, встановлений договором.

Відповідно до ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно із ст. 32 ГПК України, доказами є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Стаття 33 ГПК України встановлює, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач-1 доказів в спростування вищевикладеного до господарського суду не надав.

Відповідач - 2 позовні вимоги ТОВ «Інтерлінк» визнав в повному обсязі, шляхом подання відповідної заяви до канцелярії суду.

Згідно із ч. 5 ст. 78 ГПК України, у разі визнання відповідачем позову господарський суд приймає рішення про задоволення позову за умови, що дії відповідача не суперечать законодавству або не порушують прав і охоронюваних законом інтересів інших осіб.

Відповідно до ч. 2 ст. 82 ГПК України рішення приймається господарським судом за результатами оцінки доказів, поданих сторонами та іншими учасниками господарського процесу, а також доказів, які були витребувані господарським судом, у нарадчій кімнаті.

Відповідно до, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що грунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом / статті 43 ГПК України.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Відтак судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп. покладається на відповідача-1 та відповідача-2 пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Позивач відповідно до статей 32-34,36,38 ГПК України надав належні докази, довів обставини на які він посилався як підставу своїх вимог та обґрунтував які дають підставу суду позов задовольнити повністю.

Після виходу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення яким позовні вимоги задоволено повністю.

Враховуючи викладене, матеріали справи, обставин справи в їх сукупності, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши і оцінивши подані додаткові докази, керуючись статтями 4 - 47, 22, 28, 32 - 34, 36, 43, 44 - 45, 471, 49, 75, 82 - 85 Господарського процесуального кодексу України, у нарадчій кімнаті, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Прилуцької дослідної станції Інституту садівництва Національної академії аграрних наук України (17500, Чернігівська обл. м. Прилуки, вул. Вавілова, 16, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» (36017, м. Полтава, вул. Лисенка,98, ) заборгованість в розмірі 51159 грн. 66 коп. з яких: 39332 грн. 11 коп. - сума втрат від інфляції та 11827 грн. 55 коп. - сума 3 % річних, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 1821 грн. 33 коп.

3. Стягнути з Фізичної особи-підприємця Долженка Романа Анатолійовича (36017, м. Полтава, вул. Шліхтера, 10, кв.110, ідентифікаційний номер ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Інтерлінк» (36017, м. Полтава, вул. Лисенка, 98,

) заборгованість в розмірі 159 грн. 27 коп. з яких: 122 грн. 45 коп. - сума втрат від інфляції, 36 грн. 82 коп. - 3 % річних -- солідарно, а також витрати на сплату судового збору в розмірі 5 грн. 67 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

СУДДЯ Іваницький О.Т.

Повне рішення складено 27.03.2015р.

Відповідно до ч. 5 ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.