РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015Справа №910/3485/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське"

до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова"

про відшкодування збитків 13 947,00 грн.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача: Пахолка Т.П. (дов. Від 10.07.2014)

від відповідача: Боронило І.М. (дов. № 16 від 31.12.2014)

В судовому засіданні 30.03.2015, відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Обставини справи:

16.02.2015 Приватне акціонерне товариство "Страхове товариство "Іллічівське " (надалі - позивач) звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (надалі - відповідач) відшкодування шкоди в порядку регресу 13 947,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Страхувальнику позивача було завдано майнової шкоди внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, яка сталась через порушення правил дорожнього руху водієм, цивільно-правова відповідальність якого застрахована відповідачем за полісом № АС/6750847.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.02.2015 порушено провадження у справі №910/3485/15-г та призначено розгляд справи на 02.03.2015.

В судове засідання, призначене на 02.03.2015, представник позивача з'явився.

В судове засідання, призначене на 02.03.2015, представник відповідача не з'явився, однак через канцелярію суду надав документи та клопотання про відкладення розгляду справи.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 16.03.2015.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015, представник відповідача з'явився та надав відзив на позовну заяву.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015, представник позивача не з'явився, причин не явки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи, був належним чином повідомлений.

Відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України господарський суд відкладав розгляд справи на 30.03.2015.

В судове засідання, призначене на 30.03.2015, представники сторін з'явились та надали пояснення по справі.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

26.11.2013 між позивачем (надалі - Страховик) та Гриценок Максимом Вікторовичем (далі по тексту - Страхувальник) було укладено Договір страхування наземного транспортного засобу № ЦО-05-012306 (належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи, далі по тексту - Договір добровільного страхування або Договір).

Об'єктом Договору добровільного страхування визначено транспортний засіб "Тайота", державний реєстраційний номер АА 1385 НН.

22.04.2014 у м. Києві відбулося зіткнення автомобіля "Тайота", державний реєстраційний номер АА 1385 НН, що знаходився під керуванням Гриценок М.В. та автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АІ 9273 АХ, що знаходився під керуванням Закалюжного О.М.

В результаті ДТП автомобіль " Тайота", державний реєстраційний номер АА 1385 НН, було пошкоджено, що підтверджується довідкою виданою на ім'я Страхувальника(копія довідки міститься в справі).

За наслідками вказаної дорожньо-транспортної пригоди позивачем на рахунок ремонтної організації страхове відшкодування в розмірі 13 947 грн., що підтверджується копією квитанції № 5023 від 10.06.2014. Вказаний розмір страхового відшкодування підтверджується наявним в матеріалах справи страховим актом № ЦО-46583-ЦО-05--02 від 03.06.2014 (належним чином засвідчена копія акту міститься в матеріалах справи).

Оцінивши наявні в матеріалах справи документи та дослідивши в судовому засіданні докази, господарський суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

За ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 1 Закону України "Про страхування" страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

У відповідності до положень частини другої статті 1187 Цивільного кодексу України шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Згідно з положеннями статті 993 Цивільного кодексу України до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

За ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Згідно з постановою Шевченківського районного суду м. Києва від 08.05.2014 у справі № 761/12848/14-п (належним чином засвідчена копія постанови містяться в матеріалах справи), дорожньо-транспортна пригода відбулась внаслідок порушення водієм Закалюжним Олександром Миколайовичем п.15.12 Правил дорожнього руху, затверджених постановою Кабінету Міністрів України № 1306 від 10.10.2001. Останнього визнано винним у скоєнні правопорушення та притягнуто до адміністративної відповідальності, передбаченого ст. 124 КпАП України.

Як свідчать матеріали справи цивільно-правова відповідальність за шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АІ 9273 АХ, будь-якою особою, яка експлуатує його на законних підставах, відповідно до полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів № АС/6750847 (належним чином засвідчена копія полісу містяться в матеріалах справи) застрахована відповідачем.

У відповідності до ст. 5 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Відповідно до ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності відшкодовує оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті ДТП майну третьої особи.

Таким чином, на підставі зазначених вище норм та у зв'язку з укладенням відповідачем полісу страхування цивільно-правової відповідальності № АС/6750847, відповідач прийняв на себе обов'язок відшкодовувати завдану шкоду, заподіяну майну третіх осіб внаслідок експлуатації транспортного засобу автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АІ 9273 АХ.

У відповідності до вищевказаних норм, ст. 993 Цивільного кодексу України та ст. 27 Закону України "Про страхування" до позивача перейшло право вимоги, яке Страхувальник мав до відповідача, як страхувальника цивільної відповідальності за шкоду, заподіяну внаслідок експлуатації засобу автомобіля "ЗАЗ", державний реєстраційний номер АІ 9273 АХ.

Відповідно до звіту № 1631/05/14 від 15.05.2014 вартість відновлюваного ремонту з урахування фізичного зносу становить: 15 073,13 грн.

Частиною 1 статті 1191 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом.

Відповідно до пункту 22.1 статті 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" (у редакції, чинній на момент скоєння ДТП) при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до листа Верховного Суду України від 19.07.2011 "Судова практика розгляду цивільних справ, що виникають з договорів страхування", визначаючи розмір заподіяної шкоди при страхуванні наземного транспорту, суди у разі виникнення спору щодо визначення розміру заподіяної шкоди, як правило, виходять із фактичної (реальної) суми, встановленої висновком судової автотоварозначної експертизи, або відповідними документами станції технічного обслуговування, на якій проводився ремонт автомобіля.

Статтею 29 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" визначено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Полісом № АС/6750847 встановлено ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну в розмірі 50 000,00 грн., франшиза за даним полісом - 0 грн.

Отже, сума , яку має відшкодувати відповідач на користь позивача складає 13 947 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Заперечення відповідача щодо позовних вимог не приймаються судом з огляду на наступне.

Щодо застосування коефіцієнту пропорційності.

Судом встановлено, що 18.04.2014 до Договору була укладена додаткова угода № 1, згідно якої дійсна вартість транспортного засобу «Тойота», державний № АА 1385 НН становить - 350 000 грн. та страхова сума становить - 350 000 грн..

Отже доводи Відповідача про необхідність застосування коефіцієнту пропорційності є хибними.

Щодо відсутності заяви від вигодонабувача, із матеріалів справи вбачається, що виплата страхового відшкодування була здійснена на підставі Заяви від 02.06.2014, яка подана вигодонабувачем - Гриценок Віктором Андрійовичем (п. 3договору добровільного страхування наземних транспортних засобів № Ц0-05-012306 від 26.11.2013). Отже доводи Відповідача про відсутність заяви про перерахування коштів від вигодонабувача є безпідставним.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Судові витрати позивача по сплаті судового збору пропорційно розміру задоволених вимог відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 33, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

1.Позов задовольнити повністю.

2.Стягнути з Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Нова" (03110, вул. Івана Клименка, 25, місто Київ, Україна; ідентифікаційний код: 31241449) з будь-якого рахунку, виявленого державним виконавцем під час виконання рішення суду, на користь Приватного акціонерного товариства "Страхове товариство "Іллічівське "(01033, м. Київ, вулиця Саксаганського, будинок 38 Б; ідентифікаційний код: 25186738) на будь-який рахунок, виявлений державним виконавцем під час виконання рішення суду, грошові кошти: страхового відшкодування - 13 947 (тринадцять тисяч дев'ятсот сорок сім) грн. 00 коп. та судовий збір в сумі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім ) грн. 00 коп.

3.Видати наказ.

4. Копію рішення надіслати сторонам

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України. Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення складено 03.04.2015.

Суддя М.О. Лиськов