ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"13" березня 2015 р.Справа № 922/1997/14

Господарський суд Харківської області у складі:

головуючий суддя Жельне С.Ч.

судді: Аюпова Р.М. , Лаврова Л.С.

при секретарі судового засідання Шевляковою К.М.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2, с. Високий
до Товариства з додатковою відповідальністю "Міжнародна страхова компанія", м. Харків
про треті особи виконання договірних зобов'язань третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Комунальне підприємство "Харківводоканал", м. Харків
за участю представників:

від позивача - ОСОБА_3 (довіреність № б/н від 22.03.2014 р.);

від відповідача - Коваленко А.О. (довіреність № 599 від 14.05.2014 р.);

від третьої особи - Колосникова Р.В., (довіреність № 245/810 від 17.11.2014 р.).

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа-підприємець ОСОБА_2 (надалі Позивач) звернувся до Господарського суду Харківської області з позовною заявою до Товариства з додатковою відповідальністю «Міжнародна страхова компанія» (далі Відповідач) щодо зобов'язання Відповідача у зв'язку з настанням страхового випадку за ризиком «заливання» виконати п. 2.3.3. Договору добровільного страхування майна СМ № 1520-13/37 від 22.07.2013 року та покладання на Відповідача судового збору в розмірі 1218 грн. 00 коп. та комісії банку за перерахування вказаної суми.

Представники Сторін та третьої особи в судове засідання з'явились.

Представник Позивача позов підтримав, просив його задовольнити в повному обсязі, Представник Відповідача і третьої особи позов не визнали в повному обсязі.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, заслухавши пояснення представників Сторін та третьої особи, всебічно і повно дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

22 липня 2013 року між Позивачем і Відповідачем було укладено Договір добровільного страхування майна СМ № 1520/13-37 (далі Договір) строком дії на один рік - 25 липня 2013 по 24 липня 2014 року. Відповідно п. 1.2. Договору страхувальником є ФО-П ОСОБА_2, а вигодонабувачем - ОСОБА_6. Відповідно п. 1 додатку №1 до Договору на страхування приймався майновий комплекс (нежитлова будівля автозаправної станції літери А 1 загальної площі 41,7 кв. м.) з обладнанням, розташовані на земельній ділянці площею 0,0763 Га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1.

Пунктом 1.5. до страхових випадків, зокрема, був застрахований ризик пошкодження або знищення застрахованого майна внаслідок заливання. Відповідно п. 1.20 Договору під заливанням розуміється аварія водопровідної, каналізаційної або опалювальної систем а також системи пожежогасіння, за виключенням пошкодження водою з автоматичних спліктерних систем пожежогасіння. Відповідно ст. 8 Закону України «Про страхування» страховий ризик - певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання. Страховий випадок - подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Відповідно до п. 2.5.2. Договору Страхувальник (Позивач) зобов'язаний негайно повідомити про настання події, що має ознаки страхового випадку Страховика (Відповідача) та протягом 48 годин подати до Страховика письмове повідомлення про настання страхової події, а відповідно до п. 2.5.4. Договору - невідкладно повідомити про страховий випадок відповідні державні органи.

10.02.2014 р. до Відповідача надійшло письмове повідомлення від ФО-П ОСОБА_2 про подію, що має ознаки страхового випадку, а саме про сильне залиття водою приміщення АЗС та її території. Того ж дня 10.02.2014 р. з метою врегулювання події, що має ознаки страхового випадку, для огляду та обстеження пошкодженого (знищеного, втраченого) Застрахованого майна, для визначення причин і обставин настання події, характеру та розміру збитків (відповідно до п. 2.3.6 Договору страхування), Відповідачем було направлено свого представника для проведення огляду АЗС та її території. За результатами проведеного огляду складено протокол огляду майна від 10.02.2014 р., від підписання якого уповноважений представник Відповідача відмовився.

12.02.2014 р. на виконання вимог п. 2.3.6 Договору страхування для визначення причин і обставин настання події, характеру та розміру збитків Відповідач направлено відповідний запит до КП «Харківводоканал», так як за наявної у Відповідача інформацією причиною настання події, що може бути визнана страховим випадком може бути аварія на водопровідному колектору, що розташований вздовж АДРЕСА_1 і пролягає безпосередньо під будівлею АЗС, що була прийнята на страхування.

21.02.2014 р. вх. № 460 від ФО П ОСОБА_2 надійшла заява, де страхувальник просить: 1) надіслати копію акту про настання події, що має ознаки страхового випадку на застрахованому майні, для ознайомлення, а оригінал видати на руки; 2) надати дозвіл на передачу інформації про Договір страхування третім особам відповідно до п. 2.4.7. цього Договору; 3) погодити звернення до УДПІ «УКРМІСЬКБУДПРОЕКТ» з метою встановлення причин та обставин настання події, характеру та обсягу заподіяних збитків.

Відповідно п. 2.3.7. Договору страхування Відповідач має обов'язок погодити виключно початок відновлення (ремонту) пошкодженого майна, прийнятого на страхування, у разі отримання відповідного письмового звернення Страхувальника. З такою заявою ФО-П ОСОБА_2 не звертався. Тому, згідно умов Договору страхування листом від 18.03.2014 р. вих. № 355 Відповідач поінформував Позивача про те, що не заперечує проти звернення в будь-які спеціалізовані установи та організації для реалізації своїх законних прав. Зазначеним листом Відповідач погодив передачу інформації про Договір страхування третім особам відповідно до п. 2.4.7., та повідомило про відсутність у Відповідача такого документу як акт про настання події, що має ознаки страхового випадку на майновому комплексі АЗС, що розташований за адресою АДРЕСА_1.

Також 21.02.2014 р. вх. № 462 від представника ОСОБА_7, що діє за довіреністю ФО-П ОСОБА_2, надійшла заява, де викладено прохання надати інформацію про результати огляду застрахованого майна за Договором, копії документів, що фіксують зазначені результати, та інші відомості, що стосуються настання події, яка має ознаки страхового випадку.

Згідно умов п. 3.1.4. Договору саме Страхувальник зобов'язаний при настанні страхового випадку за ризиком «Заливання» надати страховику акт спеціалізованих служб та/або підприємств, що відповідають за обслуговування та/або здійснюють нагляд за використанням водопровідної, каналізаційної або опалювальної мереж, систем пожежогасіння про причини виходу з ладу таких систем. Крім того, відповідно до умов п. 3.2.3., п. 3.2.4. Договору Страхувальник зобов'язаний надати документи, що підтверджують вартість Застрахованого майна, а також характер і обсяг заподіяних збитків; документи, які свідчать про проведені та (або) необхідні витрати на ремонт (відновлення) застрахованого майна, яке постраждало.

Відповідачем відповідно до умов Договору страхування ФО-П ОСОБА_2 листом вих. № 356 від 18.03.2014 р. було поінформовано про те, що Договором на передбачено надання Страхувальнику документів запитаних представником ОСОБА_7

18.03.2014 р. вх. № 680 до Відповідачу на виконання п. 3.2. Договору страхування надійшла заява представника ФО-П ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_7 з проханням долучити до матеріалів страхової справи документи, всього 14 додатків.

20.03.2014 р. вх. № 713 від представника ФО-П ОСОБА_2 за довіреністю ОСОБА_7 надійшла вимога, всупереч умовам п. 2.2.2., 2.2.5. Договору страхування, які передбачають права Страховика, а не його обов'язки, - негайно і невідкладно, у день подання заяви, вирішити питання про проведення оцінки (вартості) застрахованого майна, залучення фахівців у галузі спеціальних знань з метою огляду та обстеження пошкодженого майна, встановлення причин та обставин настання страхового випадку, розміру збитків, складання документу про необхідні витрати на ремонт, ознайомлення з робочим проектом про усунення аварійної ситуації та надання особистої думки щодо цього.

28.03.2014 р. вих. № 419 Відповідач надав ФО-П ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 відповідь, яку він отримав на руки, де зазначило, що не вважає за доцільне на цьому етапі вчинення запитаних дій для реалізації своїх прав за умовами Договору страхування, та зазначило, що згідно умов п. 3.2.3., 3.2.4. Договору саме Страхувальник має надати документи, що підтверджують вартість Застрахованого майна, а також характер і обсяг заподіяних збитків; документи, які свідчать про проведені та (або) необхідні витрати на ремонт (відновлення) застрахованого майна, яке постраждало.

27.03.2014 р. від ФО-П ОСОБА_2 надійшла заява про виплату страхового відшкодування згідно Договору добровільного страхування майна СМ № 1520/13-37 від 22.07.2013 р.

28.03.2014 р. від ФО-П ОСОБА_2 в особі представника ОСОБА_7 надійшло три запита на інформацію (вх. № 799, 800, 801 від 28.03.2014 р.).

Згідно порушених у зазначених запитах питань ТДВ «МСК» підготувало відповідь, яку направило листом вих. № 430 від 02.04.2014 р. ФОП ОСОБА_2 та 03.04.2014 р. видало на руки його представнику ОСОБА_7

Відповідачем було відмовлено Позивачу у виплаті страхового відшкодування виходячи з такого. Під час здійснення повноважень, наданих Відповідачу ст. 25 Закону України «Про страхування» та положеннями п.2.2. Договору, задля з'ясування причин і обставин настання події, що має ознаки страхового випадку на АЗС, встановлено наступне.

Листом № 746 від 25.02.2014 р. Комунальне підприємство «Харківводоканал» поінформувало Відповідача про те, що співробітниками служби експлуатації КП «Харківводоканал» 17.12.2013 р. у зв'язку із зверненням жителя Московського р- ну м. Харкова про витік холодної води, було здійснено виїзд на місце і обстеження АЗС по АДРЕСА_1 , в результаті чого було виявлено пошкодження на водопровідній магістралі Д = 500 мм в районі зазначеної АЗС. Встановлено, що АЗС розташована з порушенням санітарної охоронної зони водопровідної магістралі Д = 500 мм (менше 5 м), що є порушенням ДБН 360-92 «Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 11.27 СНиП 2.04.02-84 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», п. 15.5 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р.

Встановлено також, що 29.11.2013 р. представниками КП «Харківводоканал» було виписано припис ФО-П ОСОБА_2 про приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1, на якій розташована АЗС, в належний стан, у відповідність з вимогами вищевказаних нормативних актів, про що спрямовані також відповідні листи адміністрації Московського району, Департаменту комунального господарства Харківської міської ради.

19.03.2014 р. Відповідач звернувся з відповідними запитами до адміністрації Московського району та Департаменту комунального господарства Харківської міської ради.

Зі змісту листа адміністрації Московського району Харківської міської ради № 630/0/161-14 від 10.04.2014 р. встановлено, що 21.01.2014 р. до адміністрації надійшов лист від КП «Харківводоканал» з проханням сприяти демонтажу будівлі АЗС в зв'язку з її розміщенням в охоронній зоні водопровідної магістралі, за результатами якого здійснено обстеження комісією з представників державних служб та видано ФО-П ОСОБА_2 копію відповідного акту. Також встановлено, що власник АЗС не надав державній комісії проекту на будівництво АЗС, що мав бути погоджений у встановленому порядку.

Зі змісту листа № 989/0/16-14 від 08.04.2014 р. Департаменту комунального господарства Харківської міської ради встановлено, що будівлі АЗС зведені з порушенням санітарної охоронної зони водопровідної магістралі Д = 500 мм (менше 5 м), що є порушенням ДБН 360-92 « Містобудування. Планування і забудова міських і сільських поселень», п. 11.27 СНиП 2.04.02-84 «Водопостачання. Зовнішні мережі та споруди», п. 15.5 «Правил користування системами централізованого комунального водопостачання та водовідведення в населених пунктах України», затв. Наказом Міністерства з питань житлово-комунального господарства України № 190 від 27.06.2008 р., внаслідок чого виникли статичні навантаження на трубопровід, що обумовило його пошкодження.

Таким чином, суд погоджується з позицією Відповідача про те, що Позивачем порушено обов'язки, які згідно з умовами Договору покладені на Страхувальника : 1) в порушення п. 2.4.1. Страховику не надано всю інформацію, необхідну для оцінки ступеня ризику та надалі негайно письмово не повідомлено Страховика про зміни ступеня ризику, оскільки 29.11.2013 р. представниками КП «Харківводоканал» було виписано припис ФЛП ОСОБА_2 про приведення земельної ділянки по АДРЕСА_1 на якому розташована АЗС в належний стан; 2) письмове повідомлення від 10.02.2014 р. про подію на АЗС, що має ознаки страхового випадку, надано до Відповідача з порушенням умов п. 2.5.2. - через 54 дні після виявлення події співробітниками служби експлуатації КП «Харківводоканал» 17.12.2013 р.; 3)обов'язків Страхувальника, визначених п. п. 2.4.4., 2.4.5. Договору. Вказані факти є підставою для відмови у виплаті страхового відшкодування на підставі п.п. 5.1.5., 5.1.9, 5.1.10 Договору. Також відповідно до ст. 26 Закону України «Про страхування» підставою для відмови страховика у здійсненні страхових виплат або страхового відшкодування є: 5) несвоєчасне повідомлення страхувальником про настання страхового випадку без поважних на це причин або створення страховикові перешкод у визначенні обставин, характеру та розміру збитків; 6) інші випадки, передбачені законом. Умовами договору страхування можуть бути передбачені інші підстави для відмови у здійсненні страхових виплат, якщо це не суперечить закону.

Для повного з'ясування всіх обставин справи, за ініціативою суду по справі було призначено і проведено судову будівельно-технічну експертизу, на вирішення якої було поставлено наступні питання:

- Чи мало місце заливання майнового комплексу (нежитлова будівля автозаправної станції літери А 1 загальної площі 41,7 кв. м.) з обладнанням, розташовані на земельній ділянці площею 0,0763 Га, що розташовані за адресою АДРЕСА_1?

- Якщо таке заливання мало місце, то коли та чи були спричинені пошкодження вказаного майнового комплексу?

Відповідно висновків вказаної експертизи №10624 від 30.01.2015 року надати відповіді на вказані питання експертом не вдалось можливим. Появлення пошкоджень майнового комплексу сприяв комплекс причин: наявність грунтових підземних вод, відсутність дренажної системи, прориви трубопроводу, значний термін експлуатації будівлі. Отже, суд приходить до висновку про те, що матеріали справи не містять належних і допустимих доказів того, що пошкодження застрахованого відповідно до Договору майна сталося внаслідок настання страхового випадку за страховим ризиком «заливання».

Крім того, згідно п. 1.20. Договору страхування страховим випадком «заливання» є аварія водопровідної, каналізаційної або опалювальної систем, а також системи пожежогасіння, за винятком пошкодження водою з автоматичних спринклерних систем пожежогасіння. Договір страхування укладений відповідно до Закону України «Про страхування», Правил добровільного страхування майна (крім залізничного, наземного, повітряного, водного транспорту (морського внутрішнього та інших видів водного транспорту), вантажів та багажу (вантажобагажу), зареєстрованих Держфінпослуг України за № 1170661 від 20.03.2007 (надалі - Правила страхування). У Договорі визначається, що його підписанням Страхувальник засвідчує ознайомлення та згоду з вищевказаними правилами страхування. Згідно ст. 17 Закону України «Про страхування» правила страхування розробляються страховиком для кожного виду страхування окремо і підлягають реєстрації в Уповноваженому органі при видачі ліцензії на право здійснення відповідного виду страхування. Відповідно до п. 4.1.1. Правил страхування страховими ризиками, на випадок яких провадиться страхування за цими Правилами є збитки, пов'язанi із завданням шкоди застрахованому майну внаслiдок аварії водопровідної, каналізаційної, або опалювальної системи, а також системи пожежогасіння, за винятком пошкодження водою з автоматичних спринклерних систем пожежогасіння, а також, в разі коли це прямо передбачено договором страхування, внаслідок проникнення води із сусідніх (чужих) приміщень, в тому числі технічних поверхів та підвалів. Зазначеними вище системами вважаються прокладені в будiвлi водоносні установки, включаючи підводи та відводи, а також інше обладнання, міцно пов'язане з трубопровідною системою водопостачання. За умовами цих Правил Страховик відшкодовує збитки, що виникли внаслiдок впливу водопровідної води через аварію однієї з перерахованих вище систем. Оригінал Правил страхування був досліджений судом безпосередньо в судовому засіданні. Виходячи з даних, що містяться у технічному паспорті на застраховане майно та усних пояснень представника майновий комплекс, що був прийнятий на страхування і розташований за адресою АДРЕСА_1, не містить жодних мереж водопроводу, каналізації або опалення. Отже страховий випадок виходячи з умов Договору і Правил страхування також не настав.

На підставі вищенаведеного, суд дійшов до висновку про необхідність відмови у позові в повному обсязі.

Відповідно ст. 84 ГПК України при ухваленні рішення суд повинен здійснити розподіл судових витрат. Витрати на проведення судової будівельно-технічної експертизи за ухвалою суду про її призначення було покладено на Позивача.

3-я особа КП «Харківводоканал» заявила клопотання щодо визнання витрат на проведення інженерно-геологічних вишукувань в розмірі 14 651 грн. 44 коп. судовими витратами і покласти їх на одну із Сторін в залежності від ухваленого судом рішення. Проте у задоволенні клопотання слід відмовити, так як відповідно положень ст. 44 ГПК України до судових витрат належать суми, що підлягають сплаті за проведення судових експертиз. Вищевказані вишукування були проведені за власної ініціативи, не є судовою експертизою, що буда б призначена і проведена відповідно до ухвали суду по справі відповідно положень ст. 41 ГПК України.

Враховуючи виклаенеУ відповідності до ст. 49 ГПК України, судові витрати по даній справі покладаються на позивача.

Враховуючи викладене та керуючись ст. ст. 8,9,17,20,21,25,26 Закону України «Про страхування» ст. ст. 1,4,12,33,43,44-49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

В задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 17.03.2015 р.

Головуючий суддя Суддя Суддя С.Ч. Жельне Р.М. Аюпова Л.С. Лаврова

справа № 922/1997/14