ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"26" лютого 2015 р.Справа № 924/136/15
Господарський суд Хмельницької області у складі судді Грамчука І.В., розглянувши матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" м.Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

про стягнення 73624,37 грн., яких 66895,68грн. основного боргу та 6728,69 грн. пені

за участю представників сторін:

від позивача: Огіренко Є.І. - за довіреністю від 23.02.2015 р.

від відповідача: ОСОБА_3 - за довіреністю від 28.10.2014р.

встановив: позивач звернувся до суду з позовною заявою про стягнення з відповідача 73624,37 грн., яких 66895,68грн. основного боргу та 6728,69 грн. пені, що є предметом укладеної між сторонами дистриб'юторської угоди від 03.02.2014р. Позовні вимоги обґрунтовує невиконанням відповідачем обов'язку щодо часткової оплати продукції. Посилається на положення Дистрибюторської угоди від 03.02.2014р., ст.ст.526,611,615,623,692, 655 ЦК України, ст. 193,п.6 ст.265 ГК України.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні, керуючись ст.ст. 22,78 ГПК України, подав письмову заяву про відмову від позову в частині стягнення 6728,69 грн. пені. Повноважний представник відповідача погодився. Судом роз'яснено наслідки відмови від позову.

Положеннями ст. ст. 22, 78 ГПК України передбачено право позивача до прийняття рішення по справі відмовитись від позову, адресувавши суду відповідну письмову заяву.

Оскільки заява позивача про відмову від позову в частині стягнення 6728,69 грн. пені не порушує чиї-небудь права і охоронювані законом інтереси, не суперечить чинному законодавству, подана уповноваженим представником, тому приймається судом.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні наполягає на задоволенні позовних вимог.

Повноважний представник відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов визнав суму 66895,68 грн. основного боргу.

Розглядом матеріалів справи встановлено:

Між Товариством з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" (Продавець) та фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (Дистриб'ютор) 03 лютого 2014 року укладено дистриб'юторську угоду, згідно умов якої продавець поставляє на підставі замовлень дистриб'ютора, прийнятих продавцем до виконання та передає у власність дитриб'юторську продукцію, а дистриб'ютор приймає та здійснює оплату продукції в порядку та на умовах передбачених дійсною угодою. Сторони встановлюють, що предметом цієї угоди є поставка продукції згідно вимог ст.264-273 ГК України, а також організація здійснення подальшої реалізації продукції (дистрибуція) відповідно до умов угоди (п.1.1. угоди).

Продукція постачається партіями в асортименті та кількості , які визначаються продавцем та дистриб'ютором у додатках до угоди або у накладних, які є невід'ємною частиною даної угоди, на основі письмових заявок дистриб'ютора узгоджених з продавцем. (п.2.2 угоди).

У відповідності до п.4.1, 4.2 угоди дистриб'ютор отримує продукцію за цінами, зазначеними у прайс-листі продавця (додаток №2) до цієї угоди відповідно до умов оплати зазначеної в угоді. Дистриб'ютор здійснює оплату поставленої продукції шляхом безготівкового перерахунку грошових коштів на розрахунковий продавця у розмірі, що дорівнює вартості продукції на 30 календарний день з моменту отримання продукції.

Продавець зобов'язується поставляти продукцію (за цінами та номенклатурою, визначеним у додатку №2 до угоди дистриб'ютору на підставі замовлень дистриб'ютора прийнятих продавцем до виконання. (п.5.1 угоди).

Згідно п.8.1 угоди продавець здійснює доставку продукції на умовах СРТ, у відповідності до правил міжнародного тлумачення термінів "Інкотермс".

За прострочення оплати партії продукції дистриб'ютор сплачує на користь продавця неустойку у вигляді пені у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період прострочення, за кожний день прострочення оплати партії продукції. Пеня розраховується від суми простроченої оплати за партію продукції. (п.9.2 угоди).

Згідно із розділом 14 Угоди, вона вважається укладеною з моменту її підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014р., але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за даною угодою.

Угода підписана та скріплена печатками сторін.

Сторонами підписано додатки №№1, 2, 2.2,2.3, 4,4.1 до угоди.

На виконання укладеної угоди, Товариством з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" передано товар фізичній особі-підприємцю ОСОБА_1 згідно видаткових накладних №1313 від 12.06.2014р. на суму 27341,28 грн., №1364 від 17.06.2014р. на суму 21788,64 грн., №1403 від 24.06.2014р. на суму 12359,52 грн., №1479 від 03.07.2014р. на суму 16070,40 грн., №1586 від 16.07.2014р. на суму 7677,12 грн.

Відповідач своєчасно та в повному обсязі не розрахувався за отриманий товар, утворивши заборгованість в сумі 66895,68 грн. , яку позивач просить стягнути в судовому порядку.

Повноважний представник позивача в судовому засіданні, керуючись ст.ст. 22,78 ГПК України, подав письмову заяву про відмову від позову в частині стягнення 6728,69 грн. пені, яку судом прийнято.

Аналізуючи надані докази, оцінюючи їх у сукупності, судом приймається до уваги наступне:

Згідно ч.2 п.1 ст.175 Господарського кодексу України, майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Статтями 11 Цивільного кодексу України та 174 Господарського кодексу України унормовано, що господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Нормами ст. 627 ЦК України встановлено свободу договору, тобто, відповідно до ст.6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

З положень ст.509 ЦК України та ст.173 ГК України вбачається, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно зі ст. 193 ГК України та ст. ст. 525, 526 ЦК України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язань або їх зміна не допускається.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) ( ст. 530 ЦК України ).

Невиконання зобов'язання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання) стаття 610 ЦК України визначає як порушення зобов'язання.

Як вбачається з матеріалів справи, між сторонами укладено дистриб'юторську угоду від 03.02.2014 року, на підставі якої позивачем за видатковими накладними №1313 від 12.06.2014р. на суму 27341,28 грн., №1364 від 17.06.2014р. на суму 21788,64 грн., №1403 від 24.06.2014р. на суму 12359,52 грн., №1479 від 03.07.2014р. на суму 16070,40 грн., №1586 від 16.07.2014р. на суму 7677,12 грн. поставлено відповідачу товар. Натомість, відповідач своєчасно та в повному обсязі отриманий товар не оплатив, утворивши заборгованість в сумі 66895,68 грн., що не заперечується позивачем.

Доказів, які б спростовували позовні вимоги та докази про сплату боргу суду не подано.

Відповідно до п.4 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

За таких обставин, провадження у даній справі щодо позовних вимог про стягнення 6728,69 грн. пені необхідно припинити відповідно до п.4 ст. 80 ГПК України.

Враховуючи вищенаведене, приписи ст. 33 ГПК України, в силу яких кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, позовні вимоги підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача. При розподілі судових витрат судом враховується п.5.1 Постанови Пленуму ВГСУ від 21.02.2013р. № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України".

Керуючись ст.ст. 1, 12, 22, 32, 33, 44, 49, 78, п. 4 ст. 80, 82, 85 ,116 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

Позов Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" м.Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 73624,37 грн., яких 66895,68грн. основного боргу та 6728,69 грн. пені задоволити частково.

Стягнути з фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 АДРЕСА_1 (код НОМЕР_1) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" м.Київ, Московський Проспект, буд.9-В (код 33548221) 66895,68 грн. (шістдесят шість тисяч вісімсот дев'яносто п'ять гривень 68 коп.) боргу, 1827 грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Видати наказ.

Провадження у справі № 924/136/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "АНІКА ДНЕПР" м.Київ до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький про стягнення 73624,37 грн., яких 66895,68грн. основного боргу та 6728,69 грн. пені в частині стягнення 6728,69 грн. пені припинити.

Суддя І.В. Грамчук