ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД КИЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_____________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
У Х В А Л А

про відмову в забезпеченні позову

"26" березня 2015 р. Справа № 911/1165/15

за позовом публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк», м. Львів,

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю «ЛюксТоргСервіс», м. Вишневе,

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача Бондарчука Дмитра Олександровича, м. Вишневе,

про звернення стягнення на предмет іпотеки

суддя О.В. Конюх

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

публічне акціонерне товариство «ВіЕсБанк», м. Львів, звернувся до господарського суду Київської області з позовом від 18.03.2015р. №10-3/5472 до відповідача - товариства з обмеженою відповідальністю «ЛюксТоргСервіс», м. Вишневе Києво-Святошинського району, в якому просить суд звернути стягнення на нерухоме майно - нежитлове приміщення «літера А», загальною площею 467,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Червоноармійська, буд. 5, приміщення №1, передане в іпотеку за Іпотечним договором від 29.07.2008р., шляхом продажу майна публічним акціонерним товариством «ВіЕсБанк» від свого імені будь-якій особі (покупцю) згідно договору купівлі-продажу за ціною, визначеною уповноваженим експертом оцінювачем на день проведення продажу, в рахунок погашення заборгованості Бондарчука Дмитра Олексійовича перед публічним акціонерним товариством «ВіЕсБанк» в розмірі 131 033,76 доларів США (що в перерахунку за офіційним курсом НБУ станом на 17.03.2015р. становить 2 852 654,88 грн.) за Кредитним договором від 29.07.2008р. №KF51126, для чого забезпечити право публічного акціонерного товариства «ВіЕс Банк» щодо всіх повноважень продавця (в тому числі, але не виключно: отримання дублікатів правовстановлюючих документів з відповідних установ, організацій, підприємств незалежно від форм власності та підпорядкування чи органів нотаріату, здійснення будь-яких платежів за продавця, отримувати будь-які документи, довідки, витяги, а також вільного доступу уповноважених представників банку до предмету іпотеки тощо) необхідних для здійснення такого продажу.

Крім того, позивач просить суд закріпити за публічним акціонерним товариством «ВіЕсБанк» права управителя щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна, переданого в управління, з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень ( в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

Ухвалою господарського суду Київської області від 25.03.2015 заяву прийнято до розгляду, порушено провадження у справі №911/1165/15 та призначено справу до розгляду в засіданні господарського суду на 07.04.2015.

Крім того, позивач звернувся до суду із клопотанням від 18.03.2015р. № 10-3/5472 про вжиття заходів забезпечення позову, в якій просить господарський суд вжити заходів забезпечення позову в порядку статей 66, 67 ГПК України шляхом передачі в управління публічному акціонерному товариству «ВіЕсБанк» нежитлового приміщення літера «А», загальною площею 467,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Червоноармійська, буд. 5, приміщення №1, разом з усіма його при належностями, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЛюксТоргСервіс» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29.11.2007р., для чого забезпечити публічне акціонерне товариство «ВіЕсБанк» права управителя щодо: вільного доступу представників управителя та інших осіб визначених управителем до майна, що передано в управління; укладення договорів оренди майна, переданого в управління, з третіми особами; розпорядження коштами, отриманими за результатами управління майном; укладення договорів відповідального зберігання майна, що передається в управління з третіми особами; представляти інтереси у всіх установах чи підприємствах незалежно від організаційної форми та підпорядкування з питань пов'язаних з замовленням, посвідченням, отриманням необхідних документів (в тому числі у відповідній райдержадміністрації, в органах місцевого самоврядування, в банківських установах, житлово-комунальних органах, в органах державної пожежної охорони, в органах газопостачання, у відповідному структурному підрозділі енергозабезпечувальної установи, в органах зв'язку, водоканалу та інших підприємствах, установах та організаціях) з питань, що стосуються належного здійснення управління майном, передачу в оренду, забезпеченням нерухомого майна електроенергією, водо- та газопостачанням, телефонним зв'язком; здійснювати реєстрацію речових прав на нерухоме майно та їх обтяжень (в тому числі але не виключно права власності, інших речових прав, обтяжень речових прав тощо, щодо їх виникнення, припинення, переходу, зміни тощо) підписувати і подавати заяви про надання витягів з державного реєстру речових прав на нерухоме майно, про державну реєстрацію припинення іпотеки та про державну реєстрацію припинення обтяження нерухомого майна; володіти, користуватися і розпоряджатися майном у встановлених чинним в Україні законодавством та цим Договором; інші права необхідні для здійснення належного управління майном.

Заява обґрунтована тим, що у позивача є підстави вважати, що невжиття заходів забезпечення позову можуть утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Так, позивач твердить, що відповідач навмисно не здійснює виконання зобов'язань за Іпотечним договором щодо погашення суми основного боргу та процентів за його користування, виконання якого забезпечено іпотекою належного відповідачу майна; відповідач є недобросовісним боржником, оскільки у будь-який спосіб ухиляється від виконання обов'язків, покладених на нього іпотечним договором, в тому числі не відповідає на телефонні дзвінки працівників банку, вимикає мобільні телефони, не реагує на письмові звернення банку; користується предметом іпотеки та не дає можливість перевірити стан, в якому перебуває заставлене майно

На думку позивача, зазначені обставини свідчать про ухилення відповідача від виконання взятих на себе зобов'язань та існування потенційної загрози ухилення відповідача від виконання судового рішення.

Розглянувши подану заяву про вжиття заходів забезпечення позову, суд вважає її такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України господарський суд за заявою сторони або із своєї ініціативи має право вжити заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду. Відповідно до постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову», умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Отже найдоцільніше вирішувати питання забезпечення позову на стадії попередньої підготовки справи до розгляду. Втім, не виключається можливість вжиття заходів до забезпечення позову й після порушення провадження у справі.

Стаття 67 ГПК передбачає лише винесення ухвали про забезпечення позову і не містить припису про обов'язковість проведення у зв'язку з цим судового засідання; відтак відповідне питання вирішується самим господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

Особа, яка подала заяву про забезпечення позову, повинна обґрунтувати причини звернення із заявою про забезпечення позову. З цією метою та з урахуванням загальних вимог, передбачених статтею 33 ГПК України, обов'язковим є подання доказів наявності фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного заходу до забезпечення позову. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви. Обрані заходи до забезпечення позову не повинні мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Заявником не подано жодних доказів того, що його суб'єктивне припущення про можливе ухилення відповідача від виконання судового ріщення є підставним та обгрунтованим.

Щодо заявленого позивачем способу забезпечення позову у вигляді передачі предмета іпотеки - нежитлове приміщення літера «А», загальною площею 467,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Червоноармійська, буд. 5, приміщення №1, разом з усіма його при належностями, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЛюксТоргСервіс» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29.11.2007р., в управління публічному акціонерному товариству «ВіЕсБанк», для чого забезпечити публічне акціонерне товариство «ВіЕсБанк» права управителя, суд зазначає наступне.

Частиною першою ст. 67 ГПК України визначено перелік заходів до забезпечення позову. Так, позов забезпечується: накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачу; забороною відповідачеві вчиняти певні дії; забороною іншим особам вчиняти дії, що стосуються предмета спору; зупиненням стягнення на підставі виконавчого документа або іншого документа, за яким стягнення здійснюється у безспірному порядку. Не допускається забезпечення позову заходами, не передбаченими цим кодексом. Аналогічної правової позиції дотримується Вищий господарський суд України (пункт 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»), який зазначає, що зазначений перелік заходів є вичерпним.

За таких обставин, по-перше, заявлений позивачем спосіб забезпечення позову не відповідає вичерпному переліку заходів до забезпечення позову, передбаченому ст. 67 ГПК України, а по-друге, є фактично тотожним другій позовній вимозі і вжиття такого заходу до забезпечення позову є фактично тотожним задоволенню позовних вимог, на забезпечення яких він вживається.

Згідно рекомендацій та роз'яснень Пленуму Вищого господарського суду України (пункт 9 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №16 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову»), господарський суд не повинен вживати таких заходів до забезпечення позову, які фактично є тотожними задоволенню заявлених позовних вимог, якщо при цьому спір не вирішується по суті.

За таких обставин, заява публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» про забезпечення позову задоволенню не підлягає.

Беручи наведене вище до уваги, керуючись ст. ст. 66, 67, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви публічного акціонерного товариства «ВіЕсБанк» про забезпечення позову шляхом передачі предмета іпотеки - нежитлове приміщення літера «А», загальною площею 467,6 кв.м., яке знаходиться за адресою: Київська обл., Києво-Святошинський район, м. Вишневе, вул. Червоноармійська, буд. 5, приміщення №1, разом з усіма його при належностями, що належить товариству з обмеженою відповідальністю «ЛюксТоргСервіс» на підставі договору купівлі-продажу нежитлового приміщення від 29.11.2007р., в управління публічному акціонерному товариству «ВіЕсБанк», для чого забезпечити публічне акціонерне товариство «ВіЕсБанк» права управителя, відмовити.

Суддя О.В. Конюх