ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 р. Справа№ 914/264/15

За позовом: Галицької районної адміністрації Львівської міської ради, м. Львів

до відповідача: Приватного підприємства «Монтана», м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Львівське міське комунальне підприємство «Цитадель - Центр»,

м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1: Фізична особа Марущак Ольга Вікторівна, м. Львів

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2: Фізична особа Дубленич Святослав Омелянович, м. Львів

про: демонтаж самовільно встановлених кондиціонерів,

Суддя О. Долінська

При секретарі Н.Вашкевич

За участю представників:

позивача: Пітецька Н.О. - дов. 38-вих-112 від 02.02.2015 року,

відповідача: Мосейчук С.В. - дов. №б/н від 23.02.2015 року,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Борох З.І. - дов. №180-вих від 25.02.2015 р.,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1: не з'явився,

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2: не з'явився.

Судом роз'яснено права та обов'язки передбачені ст.ст. 20, 22,27 ГПК України. Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до Приватного підприємства «Монтана», третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Львівське міське комунальне підприємство «Цитадель - Центр» про демонтаж самовільно встановлених кондиціонерів. Ухвалою від 29.01.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.02.2015р.

Рух справи відображено у відповідних ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 03.03.2015 року до участі в даній справі залучено в якості: третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1 - Фізичну особу Марущак Ольгу Вікторівну та третю особу, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -2 - Фізичну особу Дубленича Святослава Омеляновича.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник позивача з'явився, позов підтримав із підстав викладених у позовній заяві, вимоги ухвали суду від 24.03.2015 року виконав частково.

Свої позовні вимоги Галицька районна адміністрація Львівської міської ради обґрунтовує наступним. Будинок №2 вул. Ковжуна у м. Львові перебуває у віданні Львівської міської ради, на обслуговуванні ЛКП «Цитадель- Центр».

06.08.2014 р. за №687 вих. ЛКП «Цитадель- Центр» надано відповідачу попередження із зобов'язанням демонтувати сомовільно встановлені кондиціонери на дворовому фасаді будинку №2 по вул. Ковжуна або представити дозвільні документи на їх встановлення. 07.08.2014 р. ЛКП «Цитадель- Центр» складено протокол про адміністративне правопорушення №64 за ст. 150 КУпАП щодо адміністратора ПП «Монтана» Горлової Ю.М.

14.08.2014 р. адміністративною комісією Галицької районної адміністрації ЛМР винесено постанову про притягнення гр. Горлову до адміністративної відповідальності за самовільне встановлення кондиціонерів на дворовому фасаді будинку №2 на вул. Ковжуна у м. Львові.

15.08.2014 р. ЛКП «Цитадель- Центр» надано відповідачу попередження із зобов'язанням демонтувати самовільно встановлені кондиціонери на дворовому фасаді будинку №2 на вул. Ковжуна.

20.08.2014 р комісією ЛКП «Цитадель- Центр» в складі головного інженера, майстра поточного ремонту та майстра з експлуатації житлового фонду з виходом на місце складено акт про те, що на момент проведення обстеження самовільно встановлені кондиціонери в подвір'ї будинку №2 на вул. Ковжуна не демонтовано.

Розглянувши документи подані ЛКП «Цитадель- Центр», міжвідомча комісія Галицького району вирішила зобов'язати гр. ПП «Монтана» клуб Ренесанс за власні кошти демонтувати самовільно встановлені кондиціонери в подвірї будинку №2 вул. Ковжуна (витяг із протоколу №30 від 26.08.2014 р.).

Вказаний висновок міжвідомчої комісії затверджено розпорядженням голови Галицької районної адміністрації ЛМР від 01.09.2014 р. №338 «Про демонтаж самовільно встановлених кондиціонерів в подвір'ї будинку №2 на вул. Кожуна».

18.09.2014 р. за №731 вих ЛКП «Цитадель- Центр» скеровано відповідачу попередження про те, ПП «Монтана» клуб Ренесанс згідно розпорядження голови Галицької районної адміністрації ЛМР від 01.09.2014 р. №338 зобов'язано за власні кошти демонтувати самовільно встановлені кондиціонери на дворовому фасаді будинку №2 на вул. Ковжуна.

29.09.2014 р. ЛКП «Цитадель- Центр» складено акт про те, що з виходом на місце, комісією в складі майстрів ЛКП встановлено, що ПП«Монтана» самовільно встановлені кондиціонери в подвір'ї будинку №2 на вул. Кожуна не демонтовано.

Згідно з п.п. 3.2.,3.3., 4.2. Положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд, затвердженого рішенням Львівської міської ради від 01.02.2002 р. №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова», забороняється розміщення та встановлення технічних елементів (пристроїв) з ушкодженням зовнішніх будівельних конструкцій і споруд, а також їх встановлення без відповідного дозволу.

Також, в усних поясненнях представник позивача зазначає, що вул. Кожуна, 2 у м. Львові входить у межі історичного ареалу, що затверджені рішенням №1311 від 09.12.2005 р. На підставі рішення Львівської міської ради №028 від 01.02.2002 р. «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова» із змінами внесеними згідно з рішенням виконкому ЛМР від 09.09.2011 р. №833, просить задоволити позов.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник відповідача з'явився, позов не визнає, із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 24.03.2015 року виконав.

Представник відповідача в заперечення на позовні вимоги вказує, що ПП «Монтана» не погоджується з встановленими порушеннями законодавства, які викладенні в позовній заяві, оскільки висновки щодо виявлених порушень є протиправними та не відповідають дійсності.

Зазначає, зокрема, що всі документи позивача містяться посилання на те, що гр. Горловою Ю.М. , яка нібито діяла від імені ПП «Монтана» та займала посаду адміністратора, було самовільно встановлено кондиціонери в подвірї будинку « 2 по вул. Ковжуна у м. Львові.

Також, відповідно до розпорядження позивача від 01.09.2014 року №338 та витягу із протоколу засідання міжвідомчої комісії від 26.08.2014 року №30 було зобов'язано ПП «Монтана» в особі Горлової Юлії Миколаївни за власні кошти демонтувати самовільно встановлені кондиціонери.

Горлова Ю.М. ніколи не була представником ПП «Монтана» та не мала повноважень вести справи, підписувати, отримувати чи подавати будь-які документи в інтересах ПП «Монтана» з позивачем або третьою особою по даній справі. Також, на її ім'я підприємством не видавалась відповідна довіреність на представництво.

Посилається представник відповідача також на те, що інші документи, долучені позивачем до позовної заяви, а саме: попередження ЛКП «Цитадель-Центр» від 06.08.2014 року №687-вих, попередження ЛКП «Цитадель-Центр» від 15.09.2014 року №722-вих та розпорядження №338 від 01.09.2014 року Галицької районної адміністрації не вручені уповноваженій особі ПП «Монтана», про що свідчить відсутність належних доказів про їх вручення або надсилання поштовим відправленням.

Отже, як стверджує представник відповідача, усі питання з приводу предмету спору, вирішувались позивачем та третьою особою із гр. Горловою Ю.М., яка не мала жодних повноважень діяти від імені та в інтересах ПП «Монтана» і не була працівником ПП «Монтана» на той час, про що подав письмові докази: штатний розпис від 30.04.2014 року і довідку від 26.03.2015 року.

Крім того, представник відповідача в запереченнях на позов покликається на те, що ПП «Монтана» (підприємство зареєстроване в ЄДР 29.04.2010 року) не являється власником, а орендує приміщення по вул. Ковжуна, 2 у м. Львові з 2014 року. Підприємство не встановлювало кондиціонери за вказаною адресою, оскільки вони були встановлені власниками приміщення ще у 2007 році, відповідно до діючого на той час положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд, затвердженого Рішенням Львівської міської ради від 01.02.2002 року №028 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова».

Відповідно до п.п. 3.3.2 п. 3.3 діючого на той час Положення, забороняється встановлення без відповідного дозволу технічних елементів (пристроїв) на видимих зі сторони вулиць (площ) фасадах, стінах будинків і споруд - у межах історико-культурної заповідної території м. Львова. Оскільки вказані кондиціонери встановлені не на видимій зі сторони вулиці стіні фасаду у внутрішньому подвір'ї будинку (на дворовому фасаді, що підтверджує позивач та третя особа) то розміщення кондиціонерів у цій частині будинку на його думку не потребувало жодного дозволу для його встановлення згідно діючого на той час Законодавства України.

За загальновизнаним принципом права, закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі. Цей принцип закріплений у ч. 1 ст. 58 Конституції України, за якою дію нормативно-правового акта в часі треба розуміти так, що вина починається з моменту набрання цим актом чинності і припиняється з втратою ним чинності, тобто до події, факту застосовується тої нормативно-правовий акт, під час дії якого вони настали або мали місце.

Крім того, вважає, що позовні вимоги Галицької районної адміністрації Львівської міської ради не підлягають до задоволення з тих підстав, що вказані кондиціонери не належать ПП «Монтана», а перебувають у приватній власності громадян - власників приміщення фізичних осіб Марущак Ольги Вікторівни та Дубленича Святослава Омельяновича та будь-які дії відносно їхнього майна можуть порушити принцип недоторканості приватної власності.

Просить відмовити в задоволені позовних вимог Галицької районної адміністрації Львівської міської ради до приватного підприємства «Монтана».

В судове засідання 30.03.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача з'явився, позов підтримав, із підстав викладених у відзиві, вимоги ухвали суду від 30.03.2015 р. виконав частково. Просить позов задоволити.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-1 не з'явився, вимоги ухвали суду від 24.03.2015 року виконав. Із відзиву №1081-/15 від 16.03.2015 р., що міститься в матеріалах справи, вбачається, що просить відмовити в задоволені позову і розглядати справу у відсутності її представника.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача-2 не з'явився, вимоги ухвали суду від 24.03.2015 року не виконав. Із відзиву вх. №10819/15 від 16.03.2015 р., що містяться в матеріалах справи вбачається, що просить відмовити в задоволені позову і розглядати справу у відсутності його представника.

Як вбачається із відзиву третіх осіб 1 та 2, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача (вх. №10819/15 від 16.03.2015 р.), то останні пояснюють, що кондиціонери були встановлені у 2007 р. відповідно до діючого на той час Положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззвовні будинків споруд, затвердженого рішенням Львівської міської ради №028 від 01.02.2002 р., тобто до прийняття змін до даного рішення рішенням виконкому Львівської міської ради від 09.09.2011 р. №833. Вказують у відзиві, що відповідно до додатку №1 до договору оренди приміщення від 01.04.2014 р., укладеного між ними і приватним підприємством «Монтана», разом із частиною приміщення приватному підприємству «Монтана» було передано по акту приймання - передачі від 01.04.2014 р. додаткове обладнання, в тому числі під №16 додатку значиться кондиціонер «Samsung» 2 штуки. Долучили до відзиву лист від 16.03.2015 р. №7, адресований Марущак О.В. на її звернення, в якому ТзОВ Компанія «Західпроектінжбудсервіс», повідомила, що 02.03.2007 року було виконано роботи щодо встановлення двох кондиціонерів марки Samsung у внутрішньому дворі будинку №2 по вул. Ковжуна у м. Львові та що замовником послуг були власники приміщення Марущак О.В. та Дубленич С. О.

Представник відповідача 27.03.2015 року через канцелярію суду за вх. №12964/15 подав клопотання в якому на підставі ст. 30 ГПК України та у зв'язку з потребою в спростуванні інформації позивача про встановлення кондиціонерів у липні 2014 року, просить залучити в якості спеціаліста та викликати в судове засідання Пик Романа Степановича (м. Львів, вул. Виговського, 79/65 тел. ) для надання усних та письмових пояснень щодо встановлення кондиціонерів та організації, оскільки він надавав послуги Марущак О.В. та Дубленич С.О. з приводу організації ремонту їхнього приміщення по вул. Ковжуна, 2 у м. Львові у 2007 році.

В судовому засіданні 30.03.2015 року представник відповідача підтримав дане клопотання. Представник позивача та третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача заперечили проти задоволення даного клопотання.

Суд відмовив представнику відповідача в задоволені клопотання за вх. №12964/15 від 27.03.2015 року, щодо виклику в судове засідання Пик Р.С., так як останній організував ремонт приміщення у Марущак О.В. та Дубленич С.О. по вул. Ковжуна, 2 у м. Львові у 2007 році, і не має жодного відношення до встановлення кондиціонерів ТзОВ компанією «Західпроектінжбудсервіс», не є її працівником.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Враховуючи вищенаведене, слід зазначити, що судом, згідно вимог Господарського процесуального кодексу України, надавалась в повному обсязі можливість Учасникам процесу щодо обгрунтування їх правової позиції по суті спору та подання доказів, чим забезпечено принцип змагальності.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст.43 Господарського процесуального кодексу України, суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді всіх обставин справи. Ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Відповідно до п. 3.9.1. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

Як вбачається з матеріалів справи, судом вжито усі передбачені дії і дотримано встановлені вимоги щодо належного повідомлення сторін про дату, час та місце судового розгляду даної справи.

В судовому засіданні 30.03.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення учасників судового процесу, дослідивши матеріали справи в їх сукупності, оглянувши оригінали документів, суд встановив.

Галицька районна адміністрації Львівської міської ради звернулась з позовом до Приватного підприємства «Монтана», в якому просить ухвалити рішення, яким зобов'язати ПП «Монтана» за власні кошти демонтувати самовільно встановлені кондиціонери в подвір'ї будинку №2 на вул. Кожуна у м. Львові та стягнути з ПП «Монтана» на користь позивача понесені витрати на сплату судового збору.

Як вбачається із матеріалів справи, між Приватним підприємством «Монтана» та Марущак Ольгою Вікторівною і Дубленичем Святославом Омельяновичем укладено договір оренди приміщення від 01.04.2014 р., згідно якого, Марущак О.В. та Дублевич С.О. передали ПП «Монтана» - відповідачу у даній справі у строкове платне володіння і користування об'єкт оренди - частину нежитлового приміщення кафе, площею 260 кв.м., розташованого у м. Львові на вул. Ковжуна, 2 та додаткове обладнання згідно Додатку №1 від 01.04.2014 року. Об'єкт оренди належить орендодавцям на праві приватної спільної сумісної власності.

Згідно п. 1.2. технічний стан об'єкта оренди та його наявних систем (тепло, енергопостачання, вентиляції та інших) придатний для використання у відповідності до мети оренди, вказаної в п. 2 даного Договору.

У відповідності до Додатку 1 від 01.04.2014 року до Договору оренди від 01.04.2014 р. по акту приймання-передачі від 01.04.2014 року орендарю відповідачу у даній справі передано орендодавцями кондиціонери «Samsung» в кількості 2 штуки. (а.с. 91-93).

З листа №7 від 16.03.2015 р. ТзОВ компанії «Західпроектінжбудсервіс» адресованого Марущак О.В., вбачається, що ТзОВ компанією «Західпроектінжбудсервіс» 02.03.2007 р. було виконано роботи щодо встановлення двох кондиціонерів марки «Samsung» у внутрішньому дворі будинку №2 по вул. Ковжуна у м. Львові і замовниками послуг були власники приміщення Марущак О.В. та Дубленич С.О.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №22666090 від 07.05.2009 року №27220856, приміщення кафе загальною площею 316,3 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Ковжуна, 2 на праві приватної спільної сумісної власності належить двом власникам фізичним особам - Марущак О.В. та Дубленич С.О. по 1/1 частині, зареєстрованого на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова (а.с. 94).

У відповідності до розпорядження Галицької районної адміністрації від 01.09.2014 р. №338 та витягу із протоколу засідання міжвідомчої комісії від 26.08.2014 р. №30 було зобов'язано ПП «Монтана» в особі Горлової Юлії Миколаївни за власні кошти демонтувати самовільно встановлені кондиціонери.

У відзиві відповідача від 23.02.015 р. (вх. №7648/15 від 23.02.2015 р.), зазначено, що Відповідач не являється власником, а орендує приміщення по вул. Ковжуна, 2 у м. Львові з 2014 року у фізичних осіб та що ПП «Монтана» не встановлювало кондиціонери за вказаною адресою, оскільки вони були встановлені власниками приміщення ще у 2007 р. відповідно до діючого на той час положення про порядок розміщення у м. Львові технічних елементів (пристроїв) ззовні будинків і споруд, затвердженого Рішенням виконавчого комітету Львівської міської ради від 01.02.2002 р. №28 «Про впорядкування розміщення технічних елементів (пристроїв) на фасадах будинків на території м. Львова».

Як вбачається із відзиву третіх осіб, які не заявляють самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача -1, 2, то вони вказують на те, що відповідно до договору оренди від 01.04.2014 р., частину вищевказаного приміщення площею 260 м.кв. орендує ПП «Монтана».

Відповідно до додатку №1 від 01.04.2014 року до договору оренди приміщення від 01.04.2014 р., разом із частиною приміщення по вул. Ковжуна, 2 у м. Львові, приватному підприємству «Монтана» фізичними особами - Марущак О.В. та Дубленич С.О. було передано додаткове обладнання, в тому числі 2 штуки кондиціонерів марки «Samsung» по акту приймання-передачі від 01.04.2015 року.

При прийнятті рішення суд виходив з наступного.

Згідно ч.1 ст.1 ГПК України, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Захист цивільних прав та інтересів забезпечується застосуванням, передбачених Цивільним і Господарським кодексами України, способів захисту.

Відповідно до ч.4 ст.13 Конституції України, норми якої є нормами прямої дії, держава забезпечує захист прав усіх суб'єктів права власності і господарювання, соціальну спрямованість економіки. Усі суб'єкти права власності рівні перед законом.

Статтею 41 Конституції України встановлено, що кожен має право володіти, користуватися і розпоряджатися своєю власністю. Право приватної власності набувається в порядку, визначеному законом. Ніхто не може бути протиправно позбавлений права власності. Право приватної власності є непорушним.

Відповідно до статті 15 ЦК України кожна особа має право на захист свого цивільного права в разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Способи захисту цивільних прав та інтересів визначені ч.2 ст.16 ЦК України та ст.20 ГК України. Під захистом права розуміється державно-примусова діяльність, спрямована на відновлення порушеного права суб'єкта правовідносин та забезпечення виконання юридичного обов'язку зобов'язаною стороною. Спосіб захисту втілює безпосередню мету, якої прагне досягнути суб'єкт захисту, вважаючи, що таким чином буде припинене порушення (чи оспорювання) його прав, він компенсує витрати, що виникли у зв'язку з порушенням його прав, або в інший спосіб усуває негативні наслідки порушення його прав.

Предмет позову повинен мати правовий характер і випливати з певних матеріально-правових відносин. Підставою позову є обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги і докази, що підтверджують позовні вимоги, зокрема факти матеріально-правового характеру, що визначаються нормами матеріального права, які врегульовують спірні правовідносини, їх виникнення, зміну, припинення.

Відповідно ст. 321 ЦК України, право власності є непорушним. Ніхто не може бути протиправно позбавлений цього права чи обмежений у його здійсненні. Особа може бути позбавлена права власності або обмежена у його здійсненні лише у випадках і в порядку, встановлених законом. Примусове відчуження об'єктів права власності може бути застосоване лише як виняток з мотивів суспільної необхідності на підставі і в порядку, встановлених законом, та за умови попереднього та повного відшкодування їх вартості, крім випадків, встановлених частиною другою статті 353 цього Кодексу.

Згідно з рішенням Конституційного Суду України № 18-рп/2004 від 01.12.2004 р. під охоронюваними законом інтересами необхідно розуміти прагнення до користування конкретним матеріальним та/або нематеріальним благом, зумовлений загальним змістом об'єктивного і прямо не опосередкований у суб'єктивному праві простий легітимний дозвіл, що є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони з метою задоволення індивідуальних і колективних потреб, які не суперечать Конституції і законам України, суспільним інтересам, справедливості, добросовісності, розумності та іншим загальноправовим засадам. Отже, охоронюваний законом інтерес є самостійним об'єктом судового захисту та інших засобів правової охорони.

Відповідно до статті 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно витягу про реєстрацію права власності на нерухоме майно ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» №22666090 від 07.05.2009 року №27220856, приміщення кафе загальною площею 316,3 кв.м. за адресою м. Львів, вул. Ковжуна, 2 на праві приватної спільної сумісної власності належить двом власникам фізичним особам - Марущак О.В. та Дубленич С.О. по 1/1 частині, зареєстрованого на підставі рішення Галицького районного суду м. Львова від 06.04.2009 року (а.с. 94).

Між громадянами України: Марущак Ольгою Вікторівною та Дубленич Святославом Омельяновичем з однієї сторони і ПП «Монтана» з іншої сторони, 01.04.2014 року укладено договір оренди приміщення, згідно якого фізичними особами - Марущак О.В. та Дубленич С.О. було передано приватному підприємству «Монтана» частину нежитлового приміщення кафе пл. 260 м2 , розташованого у м. Львові, вул. Ковжуна, 2 та додаткове обладнання згідно додатку №1. Технічний стан об'єкта оренди та його наявних систем (тепло-, енергопостачання, вентиляції та інших) придатний для використання у відповідності до мети оренди, вказаної в п. 2 даного Договору (п. 1.1., п. 1.2. Договору). (а.с. 91-93).

Договір оренди набуває чинності з моменту підписання акту приймання-передачі та діє до 30.03.2017 року.

Згідно додатку №1 від 01.04.2014 року до Договору оренди приміщення від 01.04.2014 року серед обладнання, яке передано в оренду відповідачу по договору під п. 16 значиться 2 штуки кондиціонерів марки «Samsung».

01.04.2014 року Марущак О.В., Дубленич С.О. та ПП «Монтана» підписали акт приймання-передачі згідно договору оренди приміщення від 01.04.2014 року додаткових обладнання згідно Додатку №1.(а.с. 92 зворот).

З огляду на викладене суд прийшов до висновку, що власниками кондиціонерів є фізичні особи - Марущак Ольга Вікторівна та Дубленич Святослав Омельянович, так як такі кондиціонери в кількості 2 штуки марки «Samsung», ними були передані приватному підприємству «Монтана» в оренду при укладенні договору оренди приміщення від 01.04.2014 року, що стверджується підписаним актом приймання-передачі від 01.04.2014 року. Жодними належними і письмовими доказами позивач не довів суду встановлення таких кондиціонерів у 2014 році відповідачем - приватним підприємством «Монтана».

А відтак, суд прийшов до висновку в позові відмовити повністю.

Судовий збір, відповідно до ст. 49 ГПК України, залишається за позивачем.

Керуючись ст.ст. 12, 22, 27, 33, 43, 44, 49, 82-85, ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. В задоволенні позову відмовити повністю.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено та підписано 06.04.2015 р.

Суддя Долінська О.З.