ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
РІШЕННЯ

"06" квітня 2015 р.Справа № 924/213/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

судді Заверуха С.В., розглянувши матеріали справи

за позовом сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", с. Котелянка, Полонського району

до 1. Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" м. Сквира Київської області в особі філії "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне

2. Виробничий сільськогосподарський кооператив "Шпичинці" с. Шпичинці

про стягнення солідарно грошові кошти в сумі 157214,77 грн., з них 149262,73 грн. - основний борг, 2731,50 грн. - пеня, 292,66 грн. - 3% річних, 4972,88 грн. - втрати від інфляції.

Представники сторін:

позивача: Сапьолкіна Н.В. за довіреністю від 01.04.2015р.

відповідача 1: не з'явився

відповідача 2: не з'явився

Повне рішення складено 06.04.2015р.

Суть спору: позивач - СВК "Зоря", с. Котелянка звернувся з позовом до господарського суду про стягнення солідарно грошові кошти в сумі 172214,77 грн., з них 164262,73 грн. - основний борг, 2731,50 грн. - пеня, 292,66 грн. - 3% річних, 4972,88 грн. - втрати від інфляції.

В обґрунтування позову посилається на те, що 02.01.2014р. між СВК "Зоря" (Товаровиробник) та Філією "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне (Покупець) був укладений договір №1 купівлі - продажу сільськогосподарської продукції (Договір).

Відповідно до положень договору (п.1.1) Товаровиробник зобов'язується продати та передати у власність Покупцю молоко коров'яче, в подальшому іменоване Товар, Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість на умовах Договору.

Згідно прийомної квитанції №4 за період з 01.12.14р. по 31.12.14р. Товаровиробником було поставлено Покупцю Товару на загальну суму 208161,26 грн. Згідно даних про оплату Покупець 06.01.15р. здійснив часткову оплату Товару на суму 30000,00 грн., а 23.01.15р. здійснив оплату на суму 13898,53 грн.

Таким чином, станом на 30.01.15р. заборгованість відповідача перед Позивачем згідно Договору №1 від 02.01.14р. купівлі - продажу сільськогосподарської продукції складає 164262,73 грн.

Крім того, позивач зазначає, що 02.01.14р. між СВК "Зоря" (Кредитор) та ВСК "Шпичинці" (Поручитель) було укладено Договір №1/ПР поруки. Відповідно до п. 1.1. Договору поруки Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов'язань ПП "КФ "Прометей", що виникли з Договору №1 купівлі - продажу від 02.01.14р. укладеного між ПП "КФ "Прометей" та СВК "Зоря".

Також, позивачем 30.01.15р. на адресу Відповідача надсилалась вимога про оплату заборгованості, але жодної відповіді позивач не отримав.

На момент звернення до суду із позовною заявою Відповідач 1 не оплатив Позивачу 164262,73 грн. основного боргу, 2731,50 - пені, 292,66 грн. - 3% річних та 4927,88 грн. - втрати від інфляції.

Представник позивача в судове засідання з'явився, на позовних вимогах наполягає, вважає їх правомірним та обґрунтованими поданими доказами.

Крім того, представником позивача подано в судовому засіданні додаткові пояснення з додатками в яких, посилається на те, що факт поставки молока Відповідачу - 1 підтверджується відповідними прийомними квитанціями за 2014р. за формулою ПК - 3.

Ціна на молоко встановлювалась Сторонами Договору згідно протоколів погодження цін.

Також, позивач звертає увагу суду на те, що згідно Закону №4268 "Про внесення змін до Податкового кодексу України щодо підтримки сільськогосподарських товаровиробників" від 22.12.11р. встановлюється механізм виплати компенсації сільськогосподарським товаровиробникам за продані ними молоко і м'ясо в живій вазі переробним підприємствам за рахунок акумуляції податку на додану вартість.

Представник відповідача 1 в судове засідання не з'явився, витребувані судом документи не подав, про причини не повідомив. Про час та дату проведення судових засідань повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення про вручення кореспонденції від 13.02.2015р., від 26.02.2015р., від 27.03.2015 р. При цьому ухвали були надіслані як на юридичну адресу відповідача 1, так і на адресу філії юридичної особи.

Представник відповідача 2 в судове засідання не з'явився, відзив на позов та витребувані судом документи не надав, про причини не повідомив. Ухвала про порушення провадження у справі від 11.02.2015р. надсилалась на адресу відповідача 2, вказану в позовній заяві, однак повернута без вручення з відміткою органу зв'язку: "не має на території села".

Ухвалою господарського суду Хмельницької області від 23.03.2015р. провадження у справі №924/213/15 в частині стягнення 15000,00 грн. основного боргу припинено на підставі п. 1-1 ч.1 ст. 80 ГПК України.

Розглядом матеріалів справи встановлено наступне.

02.01.2014р. між ПП "Консалтингова фірма "Прометей" в особі директора філії "Полонський молокопереробний завод" (Покупець) та Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Зоря" (Товаровиробник) був укладений договір №1 купівлі-продажу сільськогосподарської продукції відповідно до п. 1.1. якого Товаровиробник зобов'язується продати та передати у власність Покупцю молоко коров'яче, в подальшому іменоване Товар, Покупець зобов'язується прийняти та оплатити його вартість на умовах даного Договору.

Договірна ціна, кількість та строки передачі (поставки) Товару обумовлені в Протоколах до даного договору. Товар передається Покупцю за договірними цінами визначеними Протоколом погодження цін до Договору, який є невід'ємною частиною (п.п. 1.3, 2.1 Договору).

Відповідно до п. 3.2. Договору право власності на Товар переходить до Покупця з моменту його фактичного отримання на складі Постачальника (п. 3.1. даного Договору) та підписання уповноваженим представником Покупця товарної накладної.

Товаровиробник зобов'язується здійснити протягом 2014 року поставку молока на користь Покупця помісячно в наступних об'ємах: січень - 27 тон, лютий - 28 тон, березень - 28 тон, квітень - 30 тон, травень - 30 тон, червень - 30 тон, липень - 30 тон, серпень - 30 тон, вересень - 29 тон, жовтень - 29 тон, листопад - 28 тон, грудень - 27 тон (п.3.4. Договору).

Згідно з п. 5.1. Договору Покупець проводить розрахунки з товаровиробником, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок товаровиробника або видачі готівки з каси Покупця протягом 10 (десяти) банківських днів з моменту поставки товару.

Пунктом 6.2. Договору сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати товару, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, за кожен календарний день прострочки оплати.

Договір вступає в силу з моменту його підписання уповноваженими представниками сторін і діє до 31 грудня 2014 року, але у будь-якому випадку до повного виконання Сторонами зобов'язань за даним Договором. У випадку якщо жодна сторона за 1 календарний місяць до закінчення терміну дії Договору не заявить про намір його розірвати, Договір вважається пролонгованим на той самий строк на тих самих умовах.

Між сторонами було погоджено вільні відпускні ціни на постачання молока шляхом укладення відповідних протоколів.

На виконання умов договору позивачем було здійснено поставку відповідачу товару, що підтверджується прийомними квитанціями № 1,600 від 04.02.2014р. на суму 77020,97 грн., №1,616 від 28.02.2014р. на суму 55768,07 грн., №1,622 від 02.04.2014р. на суму 105047,01 грн., №1,630 від 06.05.2014р. на суму 77669,30 грн., №1,638 від 02.06.2014р. на суму 129195,04 грн., №1,644 від 02.07.2014р. на суму 66937,16 грн., №1,663 від 05.08.2014р. на суму 116960,07 грн., №1,674 від 04.09.2014р. на суму 189404,29 грн., №1,687 від 30.09.2014р. на суму 86182,21 грн., №1,693 від 04.11.2014р. на суму 191420,01 грн., №1,700 від 03.12.2014р. на суму 172554,27 грн., №4 від 05.01.2015р. на суму 208161,26 грн.

За твердженнями позивача, що не спростовано відповідачем, частково неоплаченою є прийомна квитанція №4 від 05.01.2015р. на суму 208161,26 грн.

Відповідач вартість товару сплатив частково в сумі 63898,53 грн., що підтверджується платіжним дорученням №01 від 09.01.2015р., №145 від 08.01.2015р. (проведено банком 23.01.2015р.), №03 від 09.02.2015р.

Крім того, в процесі розгляду справи відповідач 1 здійснив оплату основного боргу в розмірі 15000,00 грн., у зв'язку з чим провадження у справі в цій частині припинено.

Таким чином заборгованість відповідача 1 становить 129262,73 грн.

02.01.14р. між Сільськогосподарським виробничим кооперативом "Зоря" (Кредитор) та Виробничо-сільськогосподарським кооперативом "Шпичинці" (Поручителем) було укладено договір поруки №1/ПР, відповідно до умов якого Поручитель зобов'язується відповідати перед Кредитором за виконання всіх зобов'язань ПП "Консалтингова фірма "Прометей" (філія "Полонський молокопереробний завод") (Боржник), що виникли з договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. Порукою забезпечується в тому числі наступні зобов'язання: здійснити оплату за отриманий Боржником товар в обсязі та на умовах Договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р.; відшкодувати збитки та сплатити штрафні санкції у випадках, передбачених Договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. (п. 2.1. Договору).

Поручитель та боржник несуть солідарну відповідальність перед кредитором за належне виконання боржником забезпеченого зобов'язання. У разі порушення зобов'язання боржником, кредитор має право на власний вибір, направити поручителю письмову вимогу виконати зобов'язання (або певну його частину) або пред'явити до поручителя позов (п.п. 3.1., 4.1.2 Договору).

Відповідно до п. 6.1. Договору поруки останній набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до моменту припинення зобов'язання за основним договором.

Договір підписаний представниками сторін та скріплений їх печатками.

26.01.2015р. позивач звернувся до відповідача 1 з вимогою №7 сплатити заборгованість в сумі 178161,26 грн. Дана вимога направлена 30.01.2015р., про що свідчить наявний в матеріалах справи опис вкладення, однак залишена відповідачем 1 без відповіді та задоволення.

У зв'язку з несплатою відповідачем 1 заборгованості за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. позивач звернувся з даним позовом до суду.

Досліджуючи надані по справі докази, оцінюючи їх в сукупності, судом до уваги приймається таке.

Підстава позову - це фактичні обставини на яких ґрунтується вимога позивача.

Зі змісту позовної заяви та доданих до позовної заяви матеріалів вбачається, що підставою для стягнення заборгованості позивач зазначає неналежне виконання відповідачем обов'язку по оплаті вартості товару згідно договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. та прийомної квитанції №4 від 05.01.2015р.

Пунктом 3 ст.3, ст.627 Цивільного кодексу України закріплено принцип свободи договору, який передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст.11, ст.509 Цивільного кодексу України однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків сторін є укладення між ними договору. В силу зобов'язання боржник зобов'язаний вчинити на користь кредитора певну дію, в тому числі сплатити гроші, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку, тобто, сплати коштів.

Згідно зі ст.ст. 526, 527 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Згідно зі ст.193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Відповідно до ст.655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 691 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу, або, якщо вона не встановлена у договорі і не може бути визначена виходячи з його умов, - за ціною, що визначається відповідно до статті 632 цього Кодексу, а також вчинити за свій рахунок дії, які відповідно до договору, актів цивільного законодавства або вимог, що звичайно ставляться, необхідні для здійснення платежу.

Статтею 692 Цивільного кодексу України встановлено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. Договором купівлі-продажу може бути передбачено розстрочення платежу.

Як вбачається з правовідносин, що виникли між сторонами, їм притаманні ознаки, що характеризують цивільні відносини, які виникають з договорів купівлі-продажу. Так, СВК "Зоря" продав відповідачу 1 товар, останній прийняв його та зобов'язався сплатити за нього певну грошову суму. Відповідачем 1 не спростовано факту отримання товару.

Відповідач 1 - ПП "Консалтингова фірма "Прометей" філія "Полонський молокопереробний завод" своїх зобов'язань за договором купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. належним чином та в повному обсязі не виконав, у зв'язку з чим у нього виникла заборгованість в сумі 129262,73 грн.

Однак позивач заявляє до стягнення 149262,73 грн. основного боргу, оскільки не враховано часткову оплату в сумі 20000,00 грн., яка здійснена відповідачем 09.02.2015р., тобто до звернення позивача з позовом до суду (10.02.2015р.).

Якщо предмет спору був відсутній до порушення провадження у справі, то зазначена обставина тягне за собою відмову в позові, а не припинення провадження у справі (п. 4.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. №18).

Отже, позов про стягнення 149262,73 грн. основного боргу підлягає частковому задоволенню судом, а саме в розмірі 129262,73 грн. В решті частині щодо стягнення 20000,00 грн. основного боргу суд відмовляє, оскільки даний предмет спору був відсутній до порушення провадження у справі.

Пунктом 6.2 договору поставки купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р. сторони передбачили, що у випадку порушення строків оплати товару, Покупець сплачує пеню в розмірі 0,1% від вартості неоплаченого товару, за кожен календарний день прострочки оплати.

Відповідно позивачем нараховано 2731,50 грн. пені, розраховану за період з 15.01.2015р. по 04.02.2015р.

Статтею 549 Цивільного кодексу України передбачено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Частиною 1 ст. 551 Цивільного кодексу України встановлено, що предметом неустойки є грошова сума, рухоме і нерухоме майно, а частина 2 - якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Стаття 230 Господарського кодексу України передбачає, що штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч.6 ст.232 Господарського кодексу України, нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Враховується, що по прийомній квитанції №4 від 05.01.2015р. за період з 01.12.2014р. по 31.12.2014р. на суму 208161,26 грн. кінцевий строк оплати - 20.01.2015р. (п. 5.1. договору);

При здійснені розрахунку пені позивач правомірно застосував подвійну облікову ставку НБУ, оскільки передбачена договором ставка в розмірі 0,1 % за кожен день прострочення значно перевищує подвійну облікову ставку НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Перевіривши розрахунок пені, наявний в матеріалах справи, суд встановив, що позивачем не вірно визначено період нарахування останньої, зокрема розрахунок здійснено починаючи з 15.01.2015р., тоді як слід було нараховувати з 21.01.2015р.

Таким чином за розрахунком суду пеня, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду, складає 1785,46 грн.

За таких обставин позовні вимоги про стягнення пені підлягають частковому задоволенню судом в сумі 1785,46 грн. В решті частині в сумі 946,04 грн. суд відмовляє, оскільки останні необґрунтовані.

При цьому враховується, що платіжне доручення хоча і датовано 08.01.2015 р., проте проведено оплату 23.01.2015 р. (зміст доручення). Звідси приймається до уваги, що моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора або видачі їх йому готівкою, а несвоєчасне зарахування банками коштів на рахунок кредитора, не звільняє боржника від відповідальності за невиконання цього зобов'язання (п. 1.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України №14 від 17.12.2013 р.).

Частиною 2 ст.625 ЦК України визначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Зі змісту вказаної статті вбачається, що зобов'язання сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції, є втратами пов'язаними з інфляційними процесами в державі за час прострочення виконання зобов'язання боржником, а три процента річних є за своєю правовою природою платою за користування коштами, що не були своєчасно сплачені боржником.

При розрахунку 3% річних позивачем також допущено помилку стосовно періоду нарахування.

За розрахунком суду 3% річних, не виходячи за межі визначеного позивачем періоду, складають 191,30 грн. В решті частині в сумі 101,36 грн. суд відмовляє, оскільки останні необґрунтовані.

Що стосується інфляційних нарахувань судом приймається до уваги таке.

Відповідно до статті 3 Закону України "Про індексацію грошових доходів населення" індекс споживчих цін обчислюється спеціально уповноваженим центральним органом виконавчої влади в галузі статистики і не пізніше 10 числа місяця, що настає за звітним, публікується в офіційних періодичних виданнях.

При застосуванні індексу інфляції необхідно брати до уваги, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому за місяць; тому умовно необхідно рахувати, що сума, внесена за період з 1 по15 число відповідного місяця, наприклад травня, індексується з урахуванням травня, а якщо з 16 по 31 число, то розрахунок починається з наступного місяця - червня (лист Верховного Суду України №62-97р від 03.04.97 "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових справ").

Виходячи з наведеного, з огляду на те, що позивач нараховує інфляційні втрати за січень 2015р., тоді як правильним буде нарахування починаючи з лютого 2015р., оскільки обов'язок оплати у відповідача виник 20.01.2015р., суд відмовляє в позові в частині стягнення 4927,88 грн. інфляційних втрат.

Відповідно до ст.ст. 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Враховуючи вищенаведене, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню та стягненню з відповідача 129262,73 грн. основного боргу, пені в сумі 1785,46 грн., річних в сумі 191,30грн., загалом 131239,49 грн.

В решті частині позову про стягнення 20000,00 грн. основного боргу, 946,04грн. пені, 101,36 грн. 3% річних та 4927,88 грн. інфляційних втрат суд відмовляє.

Щодо солідарного стягнення суми боргу з обох відповідачів судом враховується наступне.

За договором поруки від 02.01.2014р. відповідач 2, як поручитель, зобов'язався відповідати перед кредитором (позивачем) за виконання відповідачем 1 зобов'язань, що виникли з договору купівлі-продажу сільськогосподарської продукції №1 від 02.01.2014р., в т.ч. щодо сплати основного боргу, штрафних санкцій.

Частиною 1 ст. 553 ЦК України передбачено, що за договором поруки поручитель поручається перед кредитором боржника за виконання ним свого обов'язку. Поручитель відповідає перед кредитором за порушення зобов'язання боржником. Відповідно до ч. 1 ст.554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову (субсидіарну) відповідальність поручителя.

Згідно з ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо.

Зазначене свідчить, що позивач правомірно звернувся з позовом про стягнення заборгованості до відповідача 1 та до відповідача 2, які відповідають як солідарні боржники.

При виготовлені резолютивної частини рішення враховуються вимоги п.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про судове рішення" №6 від 23.03.12 та норма ч.2 ст.18 Закону України "Про виконавче провадження", згідно якої у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

У зв'язку із задоволенням позову відповідно до ст.49 ГПК України, витрати по оплаті судового збору підлягають покладенню на відповідачів в рівних частинах пропорційно правомірно задоволеним позовним вимогам, з врахуванням ухвали про припинення провадження у справі (84,92 %).

Зважаючи на викладене, керуючись ст.ст. 44, 49, 82, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

Позов сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", с. Котелянка, Полонського району до 1. Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" м. Сквира Київської області в особі філії "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне 2. Виробничий сільськогосподарський кооператив "Шпичинці" с. Шпичинці про стягнення солідарно грошові кошти в сумі 157214,77 грн., з них 149262,73 грн. - основний борг, 2731,50 грн. - пеня, 292,66 грн. - 3% річних, 4972,88 грн. - втрати від інфляції задовольнити частково.

Стягнути з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" м. Сквира Київської області в особі філії "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне (Хмельницька область, м. Полонне, вул. Матросова, 1, код 26548847) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", (с. Котелянка, Полонського району, Хмельницької області, код 04540532) - 129262,73 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч двісті шістдесят дві гривні 73 коп.) основного боргу, 1785,46 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят п'ять гривень 46 коп.) пені, 191,30 (сто дев'яносто одну гривню 30 коп.) 3% річних. Даний обов'язок є солідарним. Солідарний боржник - Виробничий сільськогосподарський кооператив "Шпичинці" с. Шпичинці Хмельницького району Хмельницької області (код 03788721).

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького району, Хмельницької області, код 03788721) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", (с. Котелянка, Полонського району, Хмельницької області, код 04540532) - 129262,73 грн. (сто двадцять дев'ять тисяч двісті шістдесят дві гривні 73 коп.) основного боргу, 1785,46 грн. (одну тисячу сімсот вісімдесят п'ять гривень 46 коп.) пені, 191,30 (сто дев'яносто одну гривню 30 коп.) 3% річних. Даний обов'язок є солідарним. Солідарний боржник - Приватне підприємство "Консалтингова фірма "Прометей" м. Сквира Київської області в особі філії "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне (Хмельницька область, м. Полонне, вул. Матросова, 1, код 26548847).

Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Консалтингова фірма "Прометей" м. Сквира Київської області в особі філії "Полонський молокопереробний завод ПП "Консалтингова фірма "Прометей", м. Полонне (Хмельницька область, м. Полонне, вул. Матросова, 1, код 26548847) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", (с. Котелянка, Полонського району, Хмельницької області, код 04540532) 1462,42 грн. (одну тисячу чотириста шістдесят дві гривні 42 коп.) судового збору.

Видати наказ.

Стягнути з Виробничого сільськогосподарського кооперативу „Шпичинці" (с. Шпичинці Хмельницького району, Хмельницької області, код 03788721) на користь сільськогосподарського виробничого кооперативу "Зоря", (с. Котелянка, Полонського району, Хмельницької області, код 04540532) 1462,42 грн. (одну тисячу чотириста шістдесят дві гривні 42 коп.) судового збору.

Видати наказ.

В решті частині позову про стягнення 20000,00 грн. основного боргу, 946,04грн. пені, 101,36 грн. 3% річних та 4927,88 грн. інфляційних втрат відмовити.

Повне рішення складено 06.04.2015р.

Суддя С.В. Заверуха

Віддрук. 5 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, (Хмельницька обл., Полонський р-н, с. Котелянка),

3,4 - відповідачу 1, (Київська обл., м. Сквира, вул. Р. Люксембург, буд. 14; Хмельницька обл., м. Полонне, вул. Матросова, 1) рекоменд.

5 - відповідачу 2, (Хмельницька обл., Хмельницький р-н, с. Шпичинці) рекоменд.