ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"27" січня 2015 р. Справа № 18/1283/12

за скаргами Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава на дії державного виконавця та постанову про повернення стягувачу виконавчих документів - наказів суду про примусове виконання рішення та додаткового рішення по справі №18/1283/12

за позовом Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава

до Квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтава, м. Полтава

про стягнення грошових коштів в сумі 27 770,92 гривень

суддя Тимощенко О.М.

Представники сторін:

від позивача (скаржника): Міняйло Г.Ю., дов. №29-14/17 від 05.01.2015 року

від відповідача (боржника): Клекта І.Т., дов. б/н від 02.01.2015 року

від виконавчої служби: Карпенко Т.О., дов. №22388 від 11.08.2014 року

СУТЬ СПРАВИ: розглядаються скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на дії державного виконавця та постанову про повернення стягувачу виконавчих документів - наказів суду про примусове виконання рішення та додаткового рішення по справі №18/1283/12 ( арк. справи 67-106), в яких скаржник просить суд про:

1. Визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, які полягають у винесенні постанови від 26.06.2014р. (ВП №39205624) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

2. Скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 26.06.2014р. (ВП №39205624) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

3. Зобов'язання державного виконавця вжити заходи, передбачені пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845;

4. Визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, які полягають у винесенні постанови від 26.06.2014р. (ВП №39206196) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

5. Скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 26.06.2014р. (ВП №39206196) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

6. Зобов'язання державного виконавця вжити заходи, передбачені пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845.

В судових засіданнях представник позивача ( скаржника, стягувача) підтримав свої вимоги за скаргами та просив суд задовольнити їх.

Представник відповідача ( боржника) в судових засіданнях проти задоволення скарг позивача заперечував.

09.12.2014 року від виконавчої служби до суду надійшли заперечення на скаргу на дії державного виконавця та постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві. В поданих запереченнях виконавча служба просить суд відмовити в задоволенні скарги Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" на дії державного виконавця та постанову про повернення виконавчого документа стягувачеві повністю.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши представників сторін та виконавчої служби, суд встановив:

Рішенням господарського суду Полтавської області від 24.07.2012 року у справі № 18/1283/12 позовні вимоги задоволено, стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу (вул. Сінна, 36, м. Полтава, Полтавська область,36039, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008, р/р №260007148 АК "Полтава-банк", МФО 331489, ) 26 130,18 грн. основного боргу, 794,72 грн. пені, 446,09 грн. - 3% річних, 399,93 грн. інфляційних нарахувань.

Додатковим рішенням від 25.07.2012 року у даній справі стягнуто з Квартирно - експлуатаційного відділу (вул. Сінна, 36, м. Полтава, Полтавська область,36039, ) на користь Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго" (вул. Комарова, 2а, м. Полтава, Полтавська область,36008, р/р №260007148 АК "Полтава-банк", МФО 331489, ) - 1 609,50 грн. судового збору.

06.08.2012р. господарським судом Полтавської області на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2012 року та на виконання додаткового рішення господарського суду Полтавської області від 25.07.2012 року по справі №18/1283/12 було видано накази.

Ухвалою від 27.09.2012 року виправлено описку та внесено виправлення до наказів від 06.08.2012 року на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2012 року та на виконання додаткового рішення господарського суду Полтавської області від 25.07.2012 року по даній справі - у найменуванні позивача та вказано правильне найменування боржника " Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава".

Накази суду від 06.08.2012 року на виконання рішення господарського суду Полтавської області від 24.07.2012 року та на виконання додаткового рішення господарського суду Полтавської області від 25.07.2012 року по справі №18/1283/12 були пред'явлені позивачем до виконання Київського відділу Державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції для примусового виконання.

Позивач зазначає, що оскільки боржником добровільно погашена сума основного боргу за наказом № 18/1283/12, такий наказ пред'явлено стягувачем до виконанню на залишок заборгованості в сумі 1640,74 грн.

Обґрунтовуючи свої вимоги за скаргами стягувач посилається на те, що 10.11.2014 року на адресу підприємства «Полтаватеплоенерго» надійшли постанови від 20.06.2014 року старшого державного виконавця Київського відділу ДВС Полтавського міського управління юстиції Карпенко Т.О. про повернення виконавчих документів стягувачеві. Вказаними постановами накази господарського суду Полтавської області № 18/1283/12 від 06.08.2012 року повернуто стягувачу на підставі п. 9 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження». У відповідності до описової частини винесеної постанови боржник, Квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтава є державною установою, організацією Міністерства оборони України та являється бюджетною неприбутковою організацією.

Стягувач вважає, що вказані постанови, винесена старшим державним виконавцем Київського відділу ДВС ПМУЮ необґрунтовано та безпідставно, викладені в ній факти не відповідають дійсності, нормативно-правові акти застосовані помилково, а тому вона підлягає скасуванню.

Також позивач зазначає, у разі якщо рішення суду про стягнення коштів з державного підприємства або юридичної особи не виконано протягом шести місяців, з дня винесення постанови про відкриття виконавчого провадження, його виконання здійснюється за рахунок коштів, передбачених за бюджетною програмою для забезпечення виконання рішень суду. Протягом десяти днів з дня встановлення державним виконавцем факту наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу відповідно до пунктів 2-4, 9 частини першої статті 47 Закону України "Про виконавче провадження", крім випадків, коли стягувач перешкоджає провадженню виконавчих дій, але не пізніше строку, встановленого частиною другою цієї статті, керівник відповідного органу державної виконавчої служби подає до центрального органу виконавчої влади, що реалізує державну політику у сфері казначейського обслуговування бюджетних коштів, документи та відомості, необхідні для перерахування стягувачу коштів, згідно з переліком, затвердженим Кабінетом Міністрів України, про що повідомляє в установленому порядку стягувача (ч.3 ст. 4 цього Закону).

Пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення" коштів державного та місцевих

бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 № 845 (надалі -Порядок) передбачено, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа

стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України

"Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

На думку стягувача, державний виконавець не обґрунтував підстави застосування до спірних правовідносин п. 9 ч. 1 ст. 47 та ст. 50 Закону України «Про виконавче провадження» та з урахуванням положень ст. 4 Закону України «Про державні гарантії держави щодо виконання судових рішень» безпідставно повернув виконавчий документ без виконання.

Таким чином позивач просить суд про:

1. Визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, які полягають у винесенні постанови від 26.06.2014р. (ВП №39205624) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

2. Скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 26.06.2014р. (ВП №39205624) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

3. Зобов'язання державного виконавця вжити заходи, передбачені пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845;

4. Визнання неправомірними дії старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції Карпенко Тетяни Олександрівни, які полягають у винесенні постанови від 26.06.2014р. (ВП №39206196) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

5. Скасування постанови старшого державного виконавця Київського відділу державної виконавчої служби Полтавського міського управління юстиції від 26.06.2014р. (ВП №39206196) про повернення виконавчого документа стягувачеві;

6. Зобов'язання державного виконавця вжити заходи, передбачені пунктом 7 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників, затвердженого Постановою КМУ від 03.08.2011 №845.

При розгляді скарг позивача суд виходить з наступного.

Згідно зі ст.124 Конституції України та ст.115 Господарського процесуального кодексу України судові рішення є обов'язковими до виконання на всій території України і виконуються в порядку, визначеному Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ч. 1 ст. 116 ГПК України виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом.

Закон України «Про виконавче провадження» (далі - Закон) визначає умови і порядок виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), що відповідно до закону підлягають примусовому виконанню у разі невиконання їх у добровільному порядку.

У відповідності до статті 1 Закону, виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які здійснюються на підставах, у спосіб та в межах повноважень, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, виданими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Згідно ч. 1 ст. 2 Закону України "Про виконавче провадження" примусове виконання рішень в Україні покладається на Державну виконавчу службу, яка входить до системи органів Міністерства юстиції України.

Відповідно до ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

За приписами ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

За приписами п.9 ч. 1 ст. 47 Закону України "Про виконавче провадження" виконавчий документ, на підставі якого відкрито виконавче провадження, за яким виконання не здійснювалося або здійснено частково, повертається стягувачу у разі, якщо наявна встановлена законом заборона щодо звернення стягнення на майно чи кошти боржника, якщо у нього відсутнє інше майно чи кошти, на які можливо звернути стягнення, а також щодо проведення інших виконавчих дій стосовно боржника, що виключає можливість виконання відповідного рішення.

В даному випадку відповідно до Довідки № 100/05 з єдиного державного реєстру підприємств та організацій України Квартирно-експлуатаційний відділ міста Полтави являється за формою власності державною установою (арк. справи 129).

Згідно Положення про квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави є організацією Міністерства оборони України, фінансується з Державного бюджету по кошторису Міністерства оборони України по загальному та спеціальному фондам. Все майно квартирно-експлуатаційного відділу м. Полтави є загальнодержавною власністю та надано йому на праві оперативного управління (арк. справи 130-132).

Статтею 1 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" встановлено мораторій на застосування примусової реалізації майна державних підприємств та господарських товариств, у статутних фондах яких частка держави становить не менше 25 відсотків (далі - підприємства), до вдосконалення визначеного законами України механізму примусової реалізації майна.

У відповідності до ст. 2 Закону України "Про введення мораторію на примусову реалізацію майна" для цілей цього Закону під примусовою реалізацією майна підприємств розуміється відчуження об'єктів нерухомого майна та інших основних засобів виробництва, що забезпечують ведення виробничої діяльності цими підприємствами, а також акцій (часток, паїв), що належать державі в майні інших господарських товариств і передані до статутних фондів цих підприємств, якщо таке відчуження здійснюється шляхом: звернення стягнення на майно боржника за рішеннями, що підлягають виконанню Державною виконавчою службою, крім рішень щодо виплати заробітної плати та інших виплат, що належать працівнику у зв'язку із трудовими відносинами, та рішень щодо зобов'язань боржника з перерахування фондам загальнообов'язкового державного соціального страхування заборгованості із сплати внесків до цих фондів, яка виникла до 1 січня 2011 року, та з перерахування органам Пенсійного фонду України заборгованості із сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Оскільки квартирно-експлуатаційний відділ м. Полтави входить в систему Міністерства оборони України та є державною установою, звернути стягнення на майно неможливо, отже, державним виконавцем було правомірно повернуто стягувачу накази господарського суду від 06.08.20012 року.

Суд не приймає до уваги посилання позивача на норми Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень», оскільки за змістом ч. 2 ст. 2 цього Закону його дія не поширюється на рішення суду, стягувачем за якими є державний орган, державне підприємство, орган місцевого самоврядування, підприємство, установа, організація, що належать до комунальної власності. У даній справі позивач є комунальним підприємством, що підтверджується довідкою ( арк. справи 18) та статутом позивача ( арк. справи 30-42).

Згідно із п. 6 абзацу 2 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників (далі - Порядок), затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 03.08.2011 № 845, у разі прийняття рішення про стягнення коштів У разі прийняття рішення про стягнення коштів стягувач подає органові Казначейства в установлений зазначеним органом спосіб:

- заяву про виконання такого рішення із зазначенням реквізитів банківського рахунка, на який слід перерахувати кошти, або даних про перерахування коштів у готівковій формі через банки або підприємства поштового зв'язку, якщо зазначений рахунок відсутній;

- оригінал виконавчого документа;

- судові рішення про стягнення коштів (у разі наявності);

- оригінал або копію розрахункового документа (платіжного доручення, квитанції тощо), який підтверджує перерахування коштів до відповідного бюджету.

Таким чином, позивач має право на підставі зазначених положень п. 6 Порядку виконання рішень про стягнення коштів державного та місцевих бюджетів або боржників самостійно звертатися до органів казначейства для виконання рішення суду.

Як вже зазначалось вище, оскільки дія Закону України «Про гарантії держави щодо виконання судових рішень» не поширюється на позивача, то відсутні правові підстави для зобов'язання виконавчу службу вчинювати дії, передбачені п.7 Порядку, який встановлює, що у разі наявності підстав для повернення виконавчого документа стягувачу керівник органу державної виконавчої служби подає відповідно до Закону України "Про гарантії держави щодо виконання судових рішень" Казначейству протягом 10 днів з дня складення державним виконавцем відповідного акта оригінал виконавчого документа разом із супровідним листом та завірені належним чином державним виконавцем копії інших матеріалів виконавчого провадження.

Враховуючи наведене суд дійшов висновку, що скарги позивача необґрунтовані і задоволенню не підлягають.

Керуючись ст.ст.86, 1212 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

Відмовити в задоволенні скарг Полтавського обласного комунального виробничого підприємства теплового господарства "Полтаватеплоенерго", м. Полтава на дії державного виконавця, постанови про повернення стягувачу виконавчих документів - наказів суду про примусове виконання рішення та додаткового рішення по справі №18/1283/12 та про зобов'язання державного виконавця вчинити заходи.

Суддя Тимощенко О.М.