ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р. Справа № 922/5599/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Бондаренко В.П., суддя Россолов В.В., суддя Тихий П.В.,

при секретарі Деппа-Крівіч А.О.,

за участю представників:

позивача - не з'явився,

відповідача - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача (вх. №1046Х/1-9) на рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 р. у справі № 922/5599/14,

за позовом Фізичної особи-підприємця Ноди Сергія Володимировича, м. Харків,

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівські зорі", с. Артемівка, Печенізький район, Харківська обл.,

про стягнення коштів, -

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Харківської області від 26.01.2015 р. (суддя Інте Т.В.) позов задоволено. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Артемівські Зорі" на користь Фізичної особи-підприємця Ноди Сергія Володимировича 39500,00 грн. основного боргу, інфляційні втрати в сумі 7632,94 грн., 3% річних в сумі 1633,03 грн., 647,15 грн. пені та 1827,00 грн. судового збору.

Відповідач, ТОВ "Артемівські зорі", з рішенням суду першої інстанції не погодився та подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015р. та прийняти нове рішення, яким в задоволенні позовних вимог відмовити повністю, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства.

В судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, що підтверджується повідомленням про вручення поштового відправлення, яке міститься в матеріалах справи (а.с. 62).

Позивач, ФОП Нода С.В., відзиву на апеляційну скаргу не надав, в судове засідання також не з'явився та про причини неявки Харківський апеляційний господарський суд не сповістив, хоча належним чином був повідомлений про дату, час та місце судового засідання, про що свідчить повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 61).

Враховуючи те, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, проте сторони не скористалися своїми правами, передбаченими статтею 22 ГПК України та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені статтею 22 ГПК України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу без участі вищевказаних осіб за наявними у ній матеріалами у відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України.

Дослідивши матеріали справи, а також викладені в апеляційній скарзі доводи відповідача, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 19.04.2013р. між Фізичною особою-підприємцем Нодою Сергієм Володимировичем (позивач, виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Артемівські зорі" (відповідач, замовник), було укладено договір про надання послуг по внесенню пестицидів № 19/04, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов'язався надати послуги по внесенню пестицидів власними силами на полях наданих відповідачем, а відповідач зобов'язався оплатити роботу позивача.

Згідно з п. 4.2 даного договору вартість робіт по внесенню пестицидів складає 50,0 грн. за 1 га. Загальна сума послуг, що надаються позивачем складає 40000 грн. та може бути відкоригована, відповідно до акту виконаних робіт (п. 4.3 договору).

Відповідно до ст. ст. 526, 629 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

У відповідності до частини 1 ст. 901 Цивільного кодексу України, за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Частиною 1 ст. 903 Цивільного кодексу України встановлено, що якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

У відповідності до п. 4.4 спірного договору оплата за договором здійснюється наступним чином: 25 % становить передплата на рахунок позивача, а кінцевий розрахунок у розмірі 75% від суми договору здійснюється протягом 3 днів з дати підписання акту виконаних робіт (п. 4.5 договору).

Як свідчать матеріали справи, попередня оплата відповідачем не здійснювалась.

Позивач, в свою чергу, на виконання умов договору, надавав відповідачу послуги по внесенню пестицидів в обсягах та на умовах, визначених цим договором, що підтверджується актом приймання-передачі виконаних робіт від 19.06.2013 р. (а.с. 11), який був підписаний сторонами та скріплений печатками підприємств. Відповідно до вказаного акту, позивачем здійснено внесення пестицидів під культури на площі 800 га на суму 39500,00 грн.

В п. 4.5 договору сторони домовились, що кінцевий розрахунок за надані послуги здійснюється протягом 3-х днів з дати підписання акту виконаних робіт.

Як вже було зазначено, акт приймання-передачі виконаних робіт підписаний сторонами 19.06.2013 р., отже, відповідач мав оплатити надані послуги в сумі 39500,00 грн. до 25.06.2013 р.

Проте, як правильно було встановлено судом першої інстанції, станом на момент розгляду справи, відповідач 39500,00 грн. заборгованості не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу чи підтверджували б оплату заборгованості.

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції правомірно визнав вимогу позивача щодо стягнення з відповідача 39500,00 грн. заборгованості належною, обґрунтованою, доведеною матеріалами справи та такою, що підлягає задоволенню.

Що стосується позовних вимог позивача про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 7632,94 грн., 3% річних в сумі 1633,03 грн. та 647,15 грн. пені, то судова колегія повністю погоджується з висновками суду першої інстанції про їх задоволення, виходячи з наступного.

Згідно з п. 3 ч. 1 ст. 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Статтею 549 Цивільного кодексу України встановлено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

В п. 5.2 спірного договору встановлено, що у разі порушення строків оплати, відповідач сплачує позивачу пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла на період прострочення платежу за кожний день прострочення оплати, але не більше 10% від суми договору.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, за невиконання умов договору про надання послуг по внесенню пестицидів № 19/04 від 19.04.2013р. відповідач повинен сплатити пеню у розмірі подвійної ставки НБУ за весь час прострочення з урахуванням вимог ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України, тобто шестимісячного терміну від дня, коли зобов'язання мало бути виконане, в період з 10.11.2013р. до 25.12.2013р. в сумі 647,15 грн.

Враховуючи викладене, перевіривши нарахування пені позивачем, суд першої інстанції правильно визнав вимогу про стягнення з відповідача 647,15 грн. пені за період з 10.11.2013 р. до 25.12.2013 р. законною, обґрунтованою та такою, що підлягає задоволенню, а посилання відповідача в апеляційній скарзі щодо спливу позовної давності для цієї вимоги є безпідставними.

Відповідно до ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Перевіривши розрахунок позивача, суд першої інстанції правомірно визнав вимоги про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 1633,03 грн. та інфляційних втрат в сумі 7632,94 грн. за період з 26.06.2013 р. по 10.11.14 р. законними, обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

На підставі викладеного, доводи апеляційної скарги не знайшли підтвердження в матеріалах справи.

Надане відповідачем клопотання про зупинення провадження у справі № 922/5599/14 до вирішення по суті справи № 922/919/15 за позовом ТОВ "Артемівські зорі" до ФОП Нода С.В. про визнання недійсним договору про надання послуг по внесенню пестицидів № 19/04 від 19.04.2013р. є таким, що не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Для вирішення питання про зупинення провадження у справі господарському суду слід у кожному конкретному випадку з'ясовувати як пов'язана справа, яка розглядається господарським судом, зі справою, що розглядається

іншим судом та чим обумовлюється неможливість розгляду справи.

З матеріалів справи вбачається, що клопотання відповідача не містить обґрунтованості неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом.

Колегія суддів також вважає за необхідне зазначити, що неможливість розгляду даної справи до вирішення справи іншим судом полягає в тому, що обставини, які розглядаються (встановлюються) іншим судом, не можуть бути встановлені господарським судом самостійно в даній справі.

Приймаючи до уваги викладене, колегія суддів вважає, що вирішення справи № 922/919/15 не впливає на вирішення даної справи № 922/5599/14, у зв'язку з чим у суду не має підстав зупиняти провадження у справі на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду повністю погоджується із висновками суду першої інстанції та вважає, що при прийнятті оскаржуваного рішення місцевий господарський суд дав належну правову оцінку наявним у матеріалах справи доказам, через що рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 р. у справі № 922/5599/14 підлягає залишенню без змін, а апеляційна скарга - без задоволення.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 102, п. 1 ст. 103, ст. 105 ГПК України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду, -

ПОСТАНОВИЛА:

У задоволенні апеляційної скарги відмовити.

Рішення господарського суду Харківської області від 26.01.2015 р. у справі № 922/5599/14 залишити без змін.

Повний текст постанови складено 26.03.2015р.

Головуючий суддя Бондаренко В.П.

Суддя Россолов В.В.

Суддя Тихий П.В.