ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

06.04.2015р. Справа № 907/198/15

За позовом Державного підприємства „Закарпатський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою", м. Ужгород

до Дулівської сільської ради, с. Дулово, Тячівський район

про стягнення загальної суми 13 291,77грн. (в тому числі сума 11 999,30грн. -основний борг, сума 506,27грн. - пеня, сума 54,24грн. - три проценти річних та сума 731,96 грн. - інфляційні втрати).

Суддя В.І. Карпинець

За участю представників сторін:

від позивача: Ференцюк М.В. - представник за дов. від 25.12.2014р.

від відповідача: явка на власний розсуд

СУТЬ СПОРУ: Державне підприємство „Закарпатський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою", м. Ужгород (далі - позивач) звернулося з позовом до Дулівської сільської ради, с. Дулово, Тячівський район (далі - відповідач) про стягнення загальної суми 13 291,77грн. (в тому числі сума 11 999,30грн. - основний борг, сума 506,27грн. - пеня, сума 54,24грн. - три проценти річних та сума 731,96 грн. - інфляційні втрати).

Представником позивача позовні вимоги обґрунтовуються з посиланням на обставини, зазначені позивачем у позовній заяві (а.с.5-8) та з посиланням на їх підтвердження долученими до справи доказовими матеріалами. Зокрема, посилається на невиконання відповідачем в повному обсязі взятого на себе зобов"язання за укладеним Договором №157 від 02.04.2014р. на виконання робіт щодо оплати в повному обсязі на користь позивача виконаних робіт з виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Дулово Тячівського району, що підтверджується актом здачі приймання робіт.

Зазначено, що у відповідача перед позивачем наявна фактична заборгованість в загальній сумі 12 000,00грн., оскільки при поданні позову було помилково зазначено суму 11 999,30грн. основного боргу.

Докази, які б засвідчували факт погашення відповідачем перед позивачем наявної суми 12 000,00грн. основного боргу - відсутні.

За вищезазначених обставин просить суд позов задоволити в повному обс"язі та стягнути в примусовому порядку з відповідача на користь позивача суму 12 000,00грн. основного боргу та заявлені до стягнення суму 506,27грн. нарахованої пені, суму 54,24грн. нарахованих трьох процентів річних та суму 731,96 грн. нарахованих інфляційних втрат.

Відповідач повторно, при наявності, письмовий відзив на позов з доказами в його обґрунтування не подав та свого уповноваженого представника для участі в судовому засіданні, при наявності такого бажання, не направив.

Ухвала суду від 18.03.2015р. по справі 3907/198/15 про відкладення судового засідання по даній справі на 06.04.2015р., яка надіслана судом на адресу відповідача, зазначену у позовній заяві Тячівський район, с. Дулово, вул. С. Вайди, 112, на адресу суду не поверталась, що свідчить про її отримання відповідачем.

Дана обставина свідчить про належне виконання господарським судом обов'язку щодо повідомлення учасників судового процесу про вчинення судом певних процесуальних дій по даній справі. Про причини неподання до матеріалів справи, при наявності, письмового відзиву на позов з доказами в його обгрунтування та незабезпечення явки уповноваженого представника для участі в судовому засіданні, при наявності бажання, суду не повідомлено.

Отже, відповідач мав можливість скористатись правами, передбаченими ст.22 ГПК України, що ним зроблено не було.

Слід зазначити, що ухвала суду від 02.03.2015р. про порушення провадження у справі №907/198/15 була отримана відповідачем за вищезазначеною адресою місця реєстрації: Тячівський район, с. Дулово, вул. С.Вайди, 112, що підтверджується повідомленням про вручення 03.03.2015р. відповідачеві даної кореспонденції суду, про що свідчить проставлений підпис на даному повідомленні (а.с.3).

За вищенаведених обставин, судом вжито достатніх заходів щодо повідомлення учасників судового процесу (в тому числі і відповідача) про вчинення вищезазначених процесуальних дій по даній справі, в тому числі щодо належного повідомлення відповідача про дане судове засідання, а тому спір по даній справі у даному судовому засіданні вирішується на підставі наявних у справі матеріалів в порядку ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розгляд справи відкладався відповідно до вимог ст. 77 ГПК України.

Дослідивши та проаналізувавши наявні у справі доказові матеріали та заслухавши пояснення представника позивача, суд

ВСТАНОВИВ:

Як вбачається з матеріалів справи, між Державним підприємством „Закарпатський науково-дослідний та проектний інститут землеустрою", м. Ужгород, як Виконавцем (далі - позивачем) та Дулівською сільською радою, с. Дулово, Тячівський район, як Замовником (далі - відповідачем) було укладено Договір №157 від 02.04.2014р. на виконання робіт (далі - Договір, а.с.12-15).

За умовами п.1.1 даного Договору Виконавець взяв на себе зобов"язання виконати з дотриманням вимог законодавства виготовлення технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Дулово Тячівського району, а замовник взяв на себе зобов"язання щодо прийняття та оплати виконаних робіт.

Загальна вартість виконаних робіт за цим Договором становить 22 882,21грн., яка зазначена в п.2.1 Договору та яка була погоджена сторонами, відповідно до Протоколу погодження договірної ціни на виконання робіт, як додатку до даного Договору (а.с.16) та про що також зазначено сторонами в складеному Кошторисі, як додатку до даного Договору (а.с.18).

Згідно п.5.1 Договору виконавець приступає до виконання робіт за цим договором не пізніше 5-ти календарних днів з моменту отримання від замовника технічного завдання щодо об"єкта, визначеного п.1.1 Договору

Строк виконання робіт складає 6 (шість) місяців з дня отримання від замовника технічного завдання (п.5.2 Договору) та становить 180 днів, що зазначено сторонами відповідно до Календарного плану виконання робіт, як додатку до даного Договору (а.с.17).

Розрахунки за виконані по цьому Договору виконавцем роботи здійснюються замовником протягом 7 (семи) календарних днів з моменту підписання ним акта приймання - передачі, або крайнього терміну коли акт мав бути ним підписаним (п.2.2 Договору).

Відповідно до ст.526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст.193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Також необхідність виконання взятого на себе зобов"язання передбачена вимогами ст.530 Цивільного кодексу України.

Факт надання позивачем відповідачеві послуг на загальну суму 22 882,21грн. по виготовленню технічної документації з нормативної грошової оцінки земель населеного пункту с. Дулово Тячівського району, підтверджується підписаним у двосторонньому порядку та скріпленим печатками сторін Актом №590 від 30.11.2014р. здачі - приймання робіт (а.с.21).

Відповідачем було частково проведено на користь позивача, відповідно до отриманого рахунку - фактури №СФ - 06943 від 03.04.2014р. (а.с.29), оплату суми 10 882,21грн., що підтверджується платіжним дорученням №1 від 27.11.2014р. (а.с.11).

Оскільки відповідачем не було виконано в повному обсязі перед позивачем взяте на себе зобов"язання щодо оплати отриманих вищезазначених послуг, тому у відповідача виникла перед позивачем заборгованість у сумі 12 000,00грн..

Позивачем вживалися заходи щодо добровільного виконання відповідачем зобов"язання у наявній сумі боргу, шляхом надсилання відповідачеві письмової вимоги від 16.01.2015р. (а.с.19), що підтверджується поштовим повідомленням про її вручення відповідачеві 19.02.2015р. (а.с.19 на звороті).

Докази у підтвердження виконання відповідачем, у добровільному порядку, перед позивачем зобов"язання у сумі 12 000,00грн., у матеріалах справи, на день вирішення судом спору по суті - відсутні та відповідачем зворотного не доведено.

Оскільки, як було зазначено вище, у відповідача наявна перед позивачем заборгованість у сумі 12 000,00грн., тому, з врахуванням вищезазначених норм ЦК України та ГК України, заявлені позовні вимоги у даній частині позову є такими, що належним чином позивачем відповідно до вимог ст.ст. 32, 33, 34 ГПК України обґрунтовані та підтверджені матеріалами справи та фактичними обставинами, не спростовані відповідачем, а тому вказана сума боргу підлягає до стягнення з відповідача в примусовому порядку на користь позивача.

За допущену відповідачем несплату на користь позивача, у встановлений строк і в повному обсязі, суми 12 000,00грн. за виконані роботи, позивачем нараховано відповідачу, відповідно до вимог п.6.6 Договору, з урахуванням вимог п.6 ст.232 ГК України, пеню, в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, яка становить суму 506,27грн., зазначену у позовній заяві та відповідно до розрахунку, який перевірено судом (а.с.20), а тому дана сума підлягає стягненню з відповідача у примусовому порядку на користь позивача.

Статтею 625 Цивільного кодексу України передбачено відповідальність за порушення грошового зобов'язання, в якій зазначено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми.

У зв"язку з вищенаведеною нормою, є правомірним нарахування позивачем відповідачеві, від простроченої суми основного боргу, трьох процентів річних у сумі 54,24грн. та інфляційних втрат у сумі 731,96грн., які також підлягають стягненню з відповідача на користь позивача у примусовому порядку.

Відповідно до п. 3.4 постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України", у разі коли господарським судом було відстрочено сплату позивачем судового збору, який з тих чи інших причин до прийняття рішення зі справи сплачено не було, а останнє прийнято на користь позивача, то стягнення суми судового збору здійснюється безпосередньо з відповідача у доход державного бюджету України.

Враховуючи вищевикладене та беручи до уваги, що ухвалою суду від 02.03.2015р. у справі №907/198/15 було відстрочено Державному підприємству „Закарпатський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою", м. Ужгород сплату судового збору у розмірі 1 827,00грн. за подачу позовної заяви до прийняття рішення у справі, судовий збір у розмірі 1 827,00грн. підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 193, 232 Господарського кодексу України, ст.ст. 526, 530, 625 Цивільного кодексу України та ст.ст. 4, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 75, 77, 82- 85, 115, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити.

2. Стягнути з Дулівської сільської ради /Тячівський район, с. Дулово, вул. С.Вайди, 112, ідентифікаційний код 04525768/ на користь Державного підприємства „Закарпатський науково - дослідний та проектний інститут землеустрою" /м. Ужгород, вул. Яроцька, 5А, ідентифікаційний код 00698897/ загальну суму 13 292,47грн. (в тому числі сума 12 000,00грн. основного боргу, сума 506,27грн. пені, сума 54,24грн. трьох процентів річних та сума 731,96 грн. інфляційних втрат).

Видати наказ.

3. Стягнути з Дулівської сільської ради /Тячівський район, с. Дулово, вул. С.Вайди, 112, ідентифікаційний код 04525768/ суму 1 827,00грн. судового збору в дохід Державного бюджету України (отримувач - УДКСУ у Ужгороді, м. Ужгород, код бюджетної класифікації - 22030001, ідентифікаційний код отримувача - 38015610, банк отримувача - ГУДКСУ у Закарпатській області, МФО банку одержувача - 812016, номер рахунку отримувача - 3002).

Видати наказ.

4. Рішення суду набирає законної сили в порядку, встановленому відповідно до ст.85 ГПК України та може бути оскаржено в порядку та строки, передбачені вимогами ст. 93 ГПК України.

Суддя В.І. Карпинець