РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

про повернення апеляційної скарги

"31" березня 2015 р. Справа № 903/17/15

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуюча суддя Сініцина Л.М.

судді Гудак А.В.

Олексюк Г.Є.

розглянувши апеляційну скаргу відповідача 3 - ОСОБА_2 від 19.03.2015 р. на рішення господарського суду Волинської області від "02" березня 2015 року у справі № 903/17/15

за позовом ОСОБА_3, м. Луцьк

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача ОСОБА_4, м. Луцьк

до відповідачів:1) ОСОБА_5, м. Луцьк

2) Реєстраційної служби Луцького міського управління юстиції у Волинській області, м. Луцьк

3) ОСОБА_2, м. Луцьк

про визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства ПП "Імідж-Інвестбуд" недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом передачі у власність частки в статутному капіталі приватного підприємства

та за позовом ОСОБА_4, м. Луцьк

до відповідачів: 1) ОСОБА_5, м. Луцьк

2) ОСОБА_2, м. Луцьк

про визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства ПП "Імідж-Інвестбуд" недійсним, витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом передачі у власність частки в статутному капіталі приватного підприємства

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Волинської області від 02.03.2015 р. у справі № 903/17/15 (суддя Дем'як В.М.) позов задоволено; визнано недійсним договір купівлі-продажу частки статутного капіталу приватного підприємства "Імідж-Інвестбуд" від 12.12.2014 р., укладений між ОСОБА_4 та ОСОБА_5; витребувано з володіння ОСОБА_2 100 % статутного капіталу приватного підприємства "Імідж-Інвестбуд" шляхом передачі у власність ОСОБА_4 100 % статутного капіталу приватного підприємства "Імідж-Інвестбуд"; стягнуто з ОСОБА_5 на користь ОСОБА_4 2 259,00 грн. витрат по сплаті судового збору; стягнуто з ОСОБА_2 на користь ОСОБА_4 2 259,00 грн. витрат по сплаті судового збору.

Скаржник - ОСОБА_2 в апеляційній скарзі від 19.03.2015 р. просить скасувати повністю рішення господарського суду Волинської області від 02.03.2015 р. (повний текст рішення складено 10.03.2015 р.) та прийняти нове рішення, яким відмовити ОСОБА_3 та ОСОБА_4 у задоволенні їх позовів.

Відповідно до частини 3 статті 94 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України) до апеляційної скарги додаються докази сплати судового збору і надсилання копії скарги іншій стороні у справі.

Частиною 1 статті 4 Закону України "Про судовий збір" від 08.07.2011 р. передбачено, що судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Підпунктами 1, 2 пункту 2 частини 2 статті 4 цього ж Закону передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору складає 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, немайнового характеру - 1 розмір мінімальної заробітної плати.

Згідно підпункту 4 пункту 2 частини 2 статті 4 Закону України "Про судовий збір" за подання до господарського суду апеляційної скарги на рішення суду справляється судовий збір у розмірі 50 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Відповідно до Закону України "Про державний бюджет України на 2015 рік" від 28.12.2014 р. № 80-VIIІ станом на 01.01.2015 р. мінімальний розмір заробітної плати встановлено у розмірі 1 218 грн.

Предметом спору у даній справі є дві позовні вимоги: одна немайнового характеру - визнання договору купівлі-продажу частки у статутному капіталі приватного підприємства недійсним; друга - майнового: витребування майна з чужого незаконного володіння, шляхом передачі у власність частки в статутному капіталі приватного підприємства.

Згідно абзацу 1 пункту 2.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 7 від 21.02.2013 р. "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" у випадках об'єднання в одній заяві вимог як майнового, так і немайнового характеру, судовий збір згідно з пунктом 3 статті 6 Закону підлягає сплаті як за ставками, встановленими для позовів майнового характеру, так і за ставками, встановленими для розгляду позовних заяв зі спорів немайнового характеру.

Оскільки скаржник оскаржує рішення господарського суду Волинської області від 02.03.2015 р. в повному обсязі, виходячи з резолютивної частини оскаржуваного рішення, при зверненні з даною апеляційною скаргою, йому необхідно було сплатити судовий збір в сумі 2 259,00 грн. (1650,00 грн. + 609,00 грн.), як за дві вимоги - немайнового і майнового характеру відповідно.

Хоча, як вбачається з договору, частка в статутному капіталі, яка продавалася становила 1 192 178,00 грн., судовий збір з якої складає 11 921,78 грн. (для апеляційної інстанції).

Як вбачається з оригіналу чека № 2635 (№ квитанції 0.0.363798247.1) від 20.03.2015 р., скаржником при зверненні з апеляційною скаргою сплачено лише 1 218,00 грн.

Таким чином, судовий збір апелянтом сплачено не у встановленому розмірі.

Крім того, як вбачається з матеріалів апеляційної скарги, скаржником не додано належних доказів надіслання копії апеляційної скарги іншим сторонам у справі, а саме - оригіналів поштових квитанцій (фіскальних чеків). Додані ним описи вкладення до цінного листа не є належним доказом надіслання копії скарги іншій стороні у справі.

Відповідно до абзацу 3 пункту 4 постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування розділу ХІІ Господарського процесуального кодексу України" № 7 від 17.05.2011 р., із подальшими змінами та доповненнями, належним доказом надіслання копії скарги іншій стороні у справі є розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (касовий чек, розрахункова квитанція тощо).

Тобто, скаржником до апеляційної скарги не додано належних доказів, які б підтверджували надсилання її копії сторонам у справі.

Згідно пунктів 2, 3 частини 1 статті 97 ГПК України апеляційна скарга не приймається до розгляду і повертається апеляційним господарським судом якщо до скарги не додано доказів надсилання її копії іншій стороні (сторонам); до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Отже, апеляційну скаргу слід повернути без розгляду.

Відповідно до частини 4 статті 97 ГПК України після усунення обставин, зазначених у пунктах 1, 2 і 3 частини першої цієї статті, апеляційна скарга може бути подана повторно.

При повторному зверненні, у разі пропуску строку, встановленого для подання апеляційної скарги, апелянт зобов'язаний подати разом з апеляційною скаргою заяву (клопотання) про відновлення строку.

Керуючись статтями 86, 94, пунктами 2, 3 частини 1 статті 97 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний суд, -

УХВАЛИВ:

Не приймати до розгляду та повернути апеляційну скаргу ОСОБА_2 від 19.03.2015 р. з додатками, всього на 13 аркушах, в тому числі оригінал чека № 2635 (№ квитанції 0.0.363798247.1) від 20.03.2015 р. про сплату судового збору.

Головуюча суддя Л.М. Сініцина

Судді А.В. Гудак

Г.Є. Олексюк