ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.15р. Справа № 904/904/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Продукт", 03067, м. Київ, вул. Машинобудівна, 35-а

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", 49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 10; 49000, м. Дніпропетровськ, вул.Ленінградська, 27

про стягнення 25 368,15 грн.

Суддя Панна С.П.

Представники:

від позивача Власюк Ю.Б. - директор, протокол загальних зборів № 23/09-14 від 23.09.2014 року

від відповідача Борисенко Д.В. - представник за довіреністю від 25.02.2015 року

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лідер-Продукт" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" про стягнення основного боргу в сумі 18425,28 грн., пені в сумі 3317,06 грн., 3% річних в сумі 405,86 грн., інфляційних втрат в сумі 3194,63 грн., судового збору.

Позивачем 24.03.2015 року подано до суду пояснення від 24.03.2015 року, в яких ТОВ "Лідер-Продукт" зазначає, що в абзаці 5 позовної заяви помилково зазначено суму основного боргу в розмірі 18425,28 грн., оскільки відповідачем повернення товару не здійснювалось вірною сумою боргу є 18450,60 грн. і просить суд розраховувати штрафні санкції виходячи з вірної суми боргу - 18450,60 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані невиконанням відповідачем умов договору від 12.08.2011 року за № 491 в частині своєчасної та повної оплати за поставлений товар.

Відповідач з позовними вимогами не погоджується (відзив на позовну заяву від 12.03.2015 року), посилаючись на те, що в порушення абзаців 1, п. 2 п. 2.5 договору № 491 від 12.08.2011 року (з урахуванням додаткової угоди від 07.09.2012 року до вказаного договору) позивачем не надано доказів вручення відповідачу супровідних документів на товар в зв'язку з чим ТОВ "ТБ "Амстор" зупинив виконання своїх зобов'язань щодо оплати до моменту надання позивачем відповідних документів.

Відповідачем 27.02.2015 року подано до суду клопотання від 27.02.2015 року про відкладення розгляду справи.

Клопотання задоволено ухвалою суду від 27.02.2015 року.

Позивачем 27.02.2015 року подано до суду заяву від 27.02.2015 року про забезпечення позову, в якій ТОВ "Лідер-,Продукт" просить суд накласти арешт на грошові кошти, що належать Товариству з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор" в розмірі 25342,84 грн., а у випадку відсутності коштів - на майно відповідача в межах суми 25342,84 грн.

Заява не задовольняється судом, оскільки умовою застосування заходів до забезпечення позову є достатньо обґрунтоване припущення, що грошові суми або майно, які є у відповідача, на момент подання позову можуть зникнути, зменшитись за кількістю, або погіршитись за якістю на момент виконання рішення - доказів чого не було надано позивачем.

Відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України у справі оголошувались вступна та резолютивна частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

12.08.2011 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", як покупцем, та Товариством з обмеженою відповідальністю "Лідер-Продукт", як постачальником, укладено договір № 491 за умовами п. 1.1 якого постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах CIP (рампа торгівельного центру в місці поставки - згідно замовлення покупця), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов договору.

Відповідно до п. 1 додаткової угоди від 15.12.2011 року до договору № 491 від 12.08.2011 року змінено п. 1.1 договору та викладеного його в наступній редакції: постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах DDP (рамка торгівельного центру в місці поставки - згідно замовлення покупця), а покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов договору; товар, що підлягає поставці за цим договором, визначається специфікацією (додаток № 3), яка є невід'ємною частиною договору.

Постачальник зобов'язується надати разом з кожною партією товару до торгового центру покупця наступні документи:

- транспортну накладну (за формою згідно додатку № 4), що не містить інформацію про ціну товару;

- замовлення;

- санітарно-гігієнічний висновок;

- посвідчення якості товару;

- ветеринарне свідоцтво;

- копію Декларації виробника про оптову ціну на продовольчі товари, або інформацію про митну вартість імпортних товарів щодо яких запроваджено державне регулювання;

- технічний паспорт (за побутові товари);

- інші документи на товар, надання яких передбачено чинним законодавством України;

- довіреність на представника постачальник або перевізника, яка надає право передачі товару, отримання поверненого покупцем товару, складання актів невідповідності товару умовам договору або вимогам законодавства.

Якщо вищезазначені документи (чи один з них) не будуть надані разом з товаром або будуть надані в неналежному вигляді чи не у повному обсязі, то покупець має право не приймати такий товар або відстрочити дату розрахунку з постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів (п. 1 додаткової угоди від 28.12.2012 року до договору № 491 від 12.08.2011 року).

За змістом п. 6 додаткової угоди від 15.12.2011 року до договору № 491 від 12.08.2011 року сторони внесли зміни до п. 5.13 договору та визначили, що за підсумками кожного місяця покупцем у період з 10 по 15 число місяця, що йде за звітним, надається постачальнику пакет документів (акти звірки взаєморозрахунків, акти наданих послуг, податкові накладні, акти взаємозаліку тощо). Постачальник з 10 по 15 число (в робочі дні) кожного місяця зобов'язаний направити до покупця (за адресою: м. Донецьк, вул. Соколина, 38) свого уповноваженого представника з довіреністю на право отримання документів від покупця. У разі коли пошта не може вручити постачальнику поштове відправлення через відсутність за місцезнаходженням посадових осіб, їх відмову прийняти поштове відправлення, незнаходження фактичного місця розташування (місцезнаходження) постачальника або з інших причин, документи, відправлені покупцем поштою, вважаються врученими постачальнику у день, зазначений поштовою службою в повідомленні про вручення із зазначенням причин невручення.

Право власності на товар переходить до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін транспортної товарної, яка засвідчує момент передачі товару. Дата підписання накладної зазначається на штампі покупця "приймання товару". В разі повернення товару право власності на товар переходить від покупця до постачальника в момент підписання товарної або товарно-транспортної накладної, або транспортної накладної (п. 2 додаткової угоди від 01.09.2012 року до договору № 491 від 12.08.2011 року).

Загальну суму договору складає сума товару, отриманого по всім накладним (п. 5.1 договору).

Пунктом 3 додаткової угоди від 28.12.2012 року до договору № 491 від 12.08.2011 року внесено зміни до п. 5.6 договору та викладено його в наступній редакції: покупець зобов'язаний здійснити оплату за реалізований товар, за вирахуванням сум, які передбачені даним договором, в платіжні дні покупця (по вівторках та/або четвергах), які настануть після спливу 45 банківських днів з моменту реалізації товару. Строк платежу за товари, які поставлені до нововідкритого торгівельного центру починає перебіг з дати початку покупцем торгівельної діяльності у нововідкритому торгівельному центрі. Оплата за договором здійснюється за умови надання постачальником належним чином оформлених документів, надання яких є необхідним згідно цього договору та чинного законодавства України, шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок постачальника, зазначений у п. 12 договору. Якщо постачальник не надасть вчасно документи, передбачені п. 2.5, 3.2, 4.15, 5.12 договору, перебіг строку виконання зобов'язання покупцем з оплати поставлених товарів зупиняється.

Покупець є таким, що виконав своє зобов'язання по оплаті товарів, з моменту списання банком грошей з банківського рахунку покупця на банківський рахунок постачальника, вказаний у розділі 12 цього договору (п. 5.7 договору).

Договір діє з моменту його підписання сторонами до 31.12.2011 року. Дія договору автоматично продовжується на наступний термін, якщо жодна зі сторін не попередить письмово іншу сторону про припинення дії договору протягом одного місяця до закінчення терміну дії договору, вказаного у п. 9.1 договору (п. 9.1, п. 9.4 договору).

На виконання умов договору позивач поставив на адресу відповідача товар на суму 18450,60 грн., що підтверджується товарною накладною від 08.04.2014 року за № ЛЛ-005063, товарно-транспортною накладною № ЛЛ-005063 від 08.04.2014 року (а. с. 21-22).

В порушення прийнятих на себе за договором зобов'язань відповідач не розрахувався з позивачем за отриманий товар; сума боргу відповідача перед позивачем склала 18450,60 грн., яка підтверджується матеріалами справи та підлягає до стягнення.

При цьому, суд зважає на відсутність конкретно обумовлених сторонами у договорі термінів оплати за товар та при задоволенні позовних вимог виходить з наступного:

Згідно зі ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Кодексів, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Статтею 599 Цивільного кодексу України встановлено наступне: зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

За умовами ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України встановлено наступне: покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Приписами ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

За умовами ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

При цьому, відповідно до п. 1 оглядового листа Вищого господарського суду України від 29.04.2013 року за № 01-06/767/2013 "Про деякі питання практики застосування господарськими судами законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" загальні положення частини другої статті 530 Цивільного кодексу України не можуть бути застосовані до спірних правовідносин сторін, оскільки термін виконання зобов'язання, що випливає з правовідносин поставки (купівлі-продажу), чітко встановлений ст. 692, ст. 712 Цивільного кодексу України - спеціальною нормою права - покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього. Крім того, відповідно до частини першої статті 222 Господарського кодексу України учасники господарських відносин, що порушили майнові права або законні інтереси інших суб'єктів, зобов'язані поновити їх, не чекаючи пред'явлення їм претензії чи звернення до суду.

Відповідно до приписів п. 1.7 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" якщо у договорі або законі не встановлено строку (терміну), у який повинно бути виконано грошове зобов'язання, судам необхідно виходити з приписів ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України. Цією нормою передбачено, між іншим, і можливість виникнення обов'язку негайного виконання; такий обов'язок випливає, наприклад, з припису ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, якою визначено, що покупець за договором купівлі-продажу повинен оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього; відтак якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлено інший строк оплати товару, відповідна оплата має бути здійснена боржником негайно після такого прийняття, незалежно від того, чи пред'явив йому кредитор пов'язану з цим вимогу. При цьому передбачена законом відповідальність за невиконання грошового зобов'язання підлягає застосуванню починаючи з дня, наступного за днем прийняття товару, якщо інше не вбачається з укладеного сторонами договору. Відповідні висновки випливають зі змісту ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України.

Отже, наявність у відповідача зобов'язання щодо проведення платежів за отриманий товар випливає безпосередньо зі змісту ч. 1 ст. 692 Цивільного кодексу України, а не ставиться в залежність від звернення до нього з окремою вимогою в порядку частини другої статті 530 Цивільного кодексу України.

Приписами протоколу розбіжностей від 12.08.2011 року до договору № 491 від 12.08.2011 року сторони погодили наступне: даний протокол розбіжностей прийнятий в редакції постачальника, складений у двох екземплярах, по одному для кожної сторони, набирає чинності одночасно з договором № 491 від 12.08.2011 року, невід'ємною частиною якого він є, і діє протягом усього терміну дії договору № 491 від 12.08.2011 року.

Пунктом 6.8 протоколу розбіжностей від 12.08.2011 року до договору № 491 від 12.08.2011 року передбачено наступне: за несвоєчасну оплату поставленого товару покупець сплачує постачальнику пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діє в період виникнення заборгованості, від суми заборгованості за кожен день прострочення платежу.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача пені в сумі 3317,06 грн. за період з 14.05.2014 року до 05.02.2015 року задовольняються судом частково в сумі 1987,67 грн. за період з 10.04.2014 року до 08.10.2014 року.

Згідно з п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Вимоги позивача про стягнення з відповідача 3% річних в сумі 405,86 грн. за період з 14.05.2014 року до 05.02.2015 року є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Позовні вимоги про стягнення з відповідача інфляційних втрат в сумі 3194,63 грн. за період з 14.05.2014 року до 23.01.2015 року підлягають задоволенню частково в сумі 3191,95 грн. за період з 01.05.2014 року до 31.12.2014 року з огляду на наступне:

Відповідно до приписів п. 3.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.12.2013 року за № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань" розмір боргу з урахуванням індексу інфляції визначається виходячи з суми боргу, що існувала на останній день місяця, в якому платіж мав бути здійснений, помноженої на індекс інфляції, визначений названою Державною службою, за період прострочення починаючи з місяця, наступного за місяцем, у якому мав бути здійснений платіж, і за будь-який місяць (місяці), у якому (яких) мала місце інфляція. При цьому в розрахунок мають включатися й періоди часу, в які індекс інфляції становив менше одиниці (тобто мала місце дефляція).

При цьому, за змістом абзацу 8 листа Верховного суду України від 03.04.1997 року за № 62-97р "Рекомендації відносно порядку застосування індексів інфляції при розгляді судових спорів", абзацу 3 ч. 2 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.07.2012 року за № 01-06/928/2012 "Про практику застосування Вищим господарським судом України у розгляді справ окремих норм матеріального права" при застосуванні індексу інфляції слід мати на увазі, що індекс розраховується не на кожну дату місяця, а в середньому на місяць і здійснюється шляхом множення суми заборгованості на момент її виникнення на сукупний індекс інфляції за період прострочення платежу.

Доводи відповідача про зупинення здійснення ним оплати за товар в зв'язку з неотриманням від позивача супровідних документів на товар відхиляються судом з огляду на наступне:

Відповідно до п. 2 ст. 662 Цивільного кодексу України встановлено наступне: продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 666 Цивільного кодексу України якщо продавець не передає покупцеві приналежності товару та документи, що стосуються товару та підлягають переданню разом з товаром відповідно до договору купівлі-продажу або актів цивільного законодавства, покупець має право встановити розумний строк для їх передання.

Доказів виставлення відповідачем позивачу розумного строку для передання документів не було надано в зв'язку з чим суд приходить до висновку про отримання таких документів відповідачем.

Судовий збір відповідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладається на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 525, 526, 599, 666, 692, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 193, 230, 231 Господарського кодексу України, ст. ст. 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний Будинок "Амстор" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, 10; 49000, м.Дніпропетровськ, вул. Ленінградська, 27, п/р 4539 в філії ПУМБ м. Донецьк, МФО 334851, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Продукт" (03067, м. Київ, вул.Машинобудівна, 35-а, п/р 5100 в ПАТ "УкрСиббанк", МФО 351005, ) 18450 (вісімнадцять тисяч чотириста п'ятдесят) грн. 60 коп. - основного боргу, 1987 (одна тисяча дев'ятсот вісімдесят сім) грн. 67 коп. - пені, 405 (чотириста п'ять) грн. 86 коп. - 3% річних, 3191 (три тисячі сто дев'яносто одна) грн. 95 коп. - інфляційних втрат, 1731 (одна тисяча сімсот тридцять одна) грн. 07 коп. - судового збору, про що видати наказ.

В решті позовних вимог відмовити.

В задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Лідер-Продукт" від 27.02.2015 року про забезпечення позову - відмовити.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено - 30.03.2015 року.

Суддя С.П.Панна