ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

07 квітня 2015 р. Справа № 909/376/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Соботник В. В., розглянувши матеріали справи

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерево-Стиль",

вул. 16 липня, 30, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область,77600

до відповідача: Компанії "NEW LINE TRADE",

вул. Главна 119, Кошіце, Словацька республіка, 04001

про стягнення заборгованості в сумі 42 734, 57 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 088 055, 20 грн

без виклику представників сторін

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Дерево-Стиль" звернулось до господарського суду Івано-Франківської області з позовом до Компанії "NEW LINE TRADE" про стягнення заборгованості в сумі 42 734, 57 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 088 055, 20 грн.

При цьому, судом встановлено, що відповідачем виступає іноземний суб'єкт господарювання.

Відповідно до ст.ст. 1, 123- 125 ГПК України та ст.ст. 38, 39 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності, підлягають вирішенню господарськими судами у межах їхньої підсудності.

Згідно з чинним законодавством України, зовнішньоекономічні операції мають оформлятися в письмовій формі шляхом укладення відповідного контракту.

Статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" визначено, що суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України.

Відповідно до розділу 1.12. Положення про форму зовнішньоекономічних договорів (контрактів), затвердженого наказом Міністерства економіки та з питань європейської інтеграції України від 6 вересня 2001 р. № 201, передбачаються умови та порядок вирішення спорів у судовому порядку щодо тлумачення, невиконання та/або неналежного виконання договору (контракту) з визначенням назви суду або чітких критеріїв визначення суду будь-якою із сторін залежно від предмета та характеру спору, а також погоджений сторонами вибір матеріального і процесуального права, яке застосовуватиметься цим судом, та правил процедури судового врегулювання.

Згідно зі ст. 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність", спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності в процесі такої діяльності можуть розглядатися судами та господарськими судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

У частині першій статті 7 Закону України "Про міжнародний комерційний арбітраж" арбітражна угода визначається як угода сторін про передачу до арбітражу всіх або певних спорів, які виникли або можуть виникнути між ними в зв'язку з будь-якими конкретними правовідносинами, незалежно від того, чи мають вони договірний характер чи ні. Арбітражна угода може бути укладена у вигляді арбітражного застереження в контракті або у вигляді окремої угоди.

З матеріалів позовної заяви вбачається, що пунктом 8.1 Додаткової угоди від 11.08.2014 до контракту №04/10/13 від 04.10.2013 сторони погодили наступне:

"8.1. Спір по даному Контракту або у зв'язку із ним, незалежно від предмета та характеру спору за заявою однієї із сторін передається на розгляд в Господарському суді України.

8.2. Сторони домовились, що під час розгляду та вирішення спору підлягає застосуванню матеріальне та процесуальне право України."

Дослідивши зміст Додаткової угоди, суд дійшов висновку, що сторонами не визначено назву суду, до якого передається спір.

В п. 1 роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" № 04-5/608 від 31.05.2002 зазначено, що обираючи як орган вирішення спорів місцевий господарський суд України, сторони пророгаційної угоди повинні дотримуватись вимог міжнародного договору та статті 16 ГПК щодо виключної компетенції господарських судів України. Отже, у разі непідвідомчості справи у спорі за участю іноземного підприємства чи організації господарський суд має відмовити у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 1 частини першої статті 62 ГПК. З цієї ж підстави господарський суд повинен відмовити у прийнятті позовної заяви, якщо у пророгаційній угоді сторонами неправильно викладено назву суду або зазначено суд, існування якого не передбачено Законом України "Про судоустрій України".

Також у вказаному пункті роз'яснення зазначено, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право") спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК (Підвідомчість справ господарським судам. Підсудність справ).

Місцезнаходженням відповідача є Словаччина, тобто не територія України, тому визначити підсудність даної справи відповідно до положень Господарського процесуального кодексу України - за місцезнаходженням відповідача, не є можливим. Матеріали справи також не містять відомостей щодо того, що відповідач має філію або представництво на території України, зокрема Івано-Франківської області, та відомостей щодо застосування чи не застосування виключної підсудності справ, передбаченої ст. 16 Господарського процесуального кодексу України.

За таких обставин, враховуючи наведене, у прийнятті даної позовної заяви слід відмовити.

Керуючись п. 1 ч. 1 ст. 62 , ст.86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

відмовити у прийнятті позовної заяви б/н від 03.04.2015 (вх.№3815/15 від 06.04.2015) Товариства з обмеженою відповідальністю "Дерево-Стиль" (вул. 16 липня, 30, смт. Рожнятів, Івано-Франківська область,77600) до Компанії "NEW LINE TRADE" вул. Главна 119, Кошіце, Словацька Республіка, 04001) про стягнення заборгованості в сумі 42 734, 57 Євро, що згідно офіційного курсу НБУ еквівалентно 1 088 055, 20 грн.

Суддя Соботник В. В.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Лоза В.В. 07.04.15