ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р.Справа № 916/1319/13
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі: головуючого судді Пироговського В.Т.

суддів: Лавриненко Л.В., Філінюка І.Г.

(склад колегії суддів сформовано на підставі розпорядження голови суду від 10.03.2015 р. №75)

при секретарі судового засідання Самарченко К.А.

за участю представників учасників процесу:

від ТОВ "Буддеталь" арбітражний керуючий Дєчева О.М.

від ФОП ОСОБА_2 не з'явився

від ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" не з'явився

від ТОВ "ЮГ-ГАЗ" не з'явився

та за участю:

від ОСОБА_3 - ОСОБА_4

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддеталь"

на рішення господарського суду Одеської області від 31.10.2014р.

по справі № 916/1319/13

за позовом ТОВ "Буддеталь"

до відповідачів:1. Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "СТИМУЛ ПЛЮС"

за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариства з обмеженою відповідальністю "ЮГ-ГАЗ"

про визнання договору недійсним

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою Одеського апеляційного господарського суду від 24.11.2014р. (колегія суддів у складі - головуючий суддя Пироговський В.Т., судді Лавриненко Л.В., Філінюк І.Г.) прийнято до провадження апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддеталь" (далі - ТОВ «Буддеталь») на рішення господарського суду Одеської області від 31.01.2014р.

Розпорядженням в.о. голови суду №843 від 22.12.2014р. суддю Лавриненко Л.В. у зв'язку із перебуванням у відпустці замінено суддею Жековим В.І.

Ухвалою суду від 23.12.2015р. розгляд справи відкладено на 28.01.2015р., у зв'язку із клопотанням ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" про надання можливості ознайомитись із матеріалами справи.

Ухвалою суду від 28.01.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 18.02.2015р., в зв'язку із складністю спору, з метою забезпечення правильного, всебічного та об'єктивного розгляду справи.

Ухвалою суду від 18.02.2015р. строк розгляду справи продовжено на 15 днів, на підставі ст.ст.69,102 ГПК України, розгляд справи відкладено на 04.03.2015р..

Ухвалою суду від 04.03.2015р. розгляд справи відкладено на 10.03.2015р., у зв'язку з необхідністю надання додаткових документів особою, яка подала заяву про залучення до участі у справі.

Розпорядженням голови суду №75 від 10.03.2015р. суддю Жекова В.І. у зв'язку із перебуванням у відпустці замінено суддею Лавриненко Л.В.

Відповідно до п. 3 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 6 „Про судове рішення" рішення може прийматися тільки тим суддею (суддями), який брав участь у розгляді справи з його початку. В разі необхідності заміни судді в процесі розгляду справи або додаткового введення судді (суддів) до складу суду розгляд справи з огляду на встановлений пунктом 3 частини четвертої статті 47 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" принцип незмінності судді слід починати спочатку. При цьому заново розпочинається й перебіг передбачених статтею 69 ГПК строків вирішення спору, а його подальше продовження новим (зміненим) складом суду здійснюється у випадках і в порядку, передбачених частиною третьою цієї статті.

Отже, перебіг строку розгляду апеляційної скарги ТОВ «Буддеталь» розпочався заново.

Ухвалою суду від 10.03.2015р. розгляд апеляційної скарги відкладено на 24.03.2015р. у зв'язку з необхідністю надання додаткових документів особою, яка подала заяву про залучення до участі у справі.

ФОП ОСОБА_6 належним чином повідомлена про час і місце судових засідань, що підтверджується відповідними відмітками на рекомендованих повідомленнях про вручення поштових відправлень та реєстрами вихідної кореспонденції Одеського апеляційного господарського суду, проте своїм правом на участь в судових засіданнях не скористалась, про причини неявки суд не повідомила.

Відповідно до ст.85 ГПК України в засіданні суду 24.03.2015р. оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Згідно ст.44 ГПК України здійснювалась фіксація судового процесу технічними засобами.

До Одеського апеляційного господарського суду 13.02.2015 р. та 04.03.2015р. (повторно) надійшло клопотання від ОСОБА_3 про залучення її до участі у справі третьої особи, яка не заявляє самостійні вимоги на предмет спору, до яких додано копію паспорту, а також "удостоверение № 53" на право зайняття жилої площі у сімейному гуртожитку за адресою АДРЕСА_2. Заявник вважає, що оскільки предметом спірного договору іпотеки є зазначений гуртожиток, то рішення у справі може вплинути на її житлові права.

Зазначені клопотання залишаються судовою колегією без задоволення, оскільки, спір у даній справі стосується частини приміщення гуртожитку, який знаходиться за адресою АДРЕСА_1. У судовому засіданні 18.02.2015р. представник ОСОБА_3 у своїх поясненнях зазначав, що мова йде про один і той же гуртожиток, оскільки змінювалась його адреса. Тричі, ухвалами суду від 18.02.2015р., 04.03.2015р. та 10.03.2015р. представнику ОСОБА_3 пропонувалось надати до Одеського апеляційного господарського суду документи на підтвердження зміни адреси гуртожитку.

В судовому засіданні апеляційної інстанції від 24.03.2015р. представник заявника надав лист Департаменту з питань звернень громадян Одеської міської ради №02-18/08 від 17.03.2015р., з якого вбачається, що звернення від ТОВ «Буддеталь», ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «СТИМУЛ ПЛЮС» щодо зміни адреси цілісного майнового комплексу, розташованого за адресою АДРЕСА_1, , до складу якого входила будівля гуртожитку, до Суворівської рай адміністрації не надходили, і інформація стосовно підстав для зміни поштової адреси у рай адміністрації відсутня.

У травні 2013 року ТОВ "БУДДЕТАЛЬ" в особі ліквідатора Колмикової Т.О. звернулося до господарського суду Одеської області з позовом про визнання недійсним правочину в порядку п.10 ст.17 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом". При цьому, у позові заявлені вимоги: 1) визнати недійсним договір іпотеки від 07.05.2008р., укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Буддеталь", за яким право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6 453,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, перейшло від ТОВ "БУДДЕТАЛЬ" до ФОП ОСОБА_2; 2) визнати недійсним правочин, вчинений ФОП ОСОБА_2 щодо передачі вказаного майна до статутного фонду ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" та виключити його зі статутного фонду відповідача; 3) визнати недійсним свідоцтво на право власності та скасувати державну реєстрацію права власності ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" на зазначені будівлі.

В процесі розгляду справи позивачем подано заяву про уточнення позовних вимог (вх..№25405/13 від 21.08.2013р.), згідно якої позов доповнено вимогою про зобов'язання ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" передати нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6453,6 кв.м. ТОВ "Буддеталь" в особі його ліквідатора - арбітражного керуючого Колмикової Тетяни Олександрівни (т.1, а.с.111-112).

Рішенням господарського суду Одеської області від 31.10.2014р. (колегія суддів у складі: головуючий суддя Зайцев Ю.О., судді - Погребна К.Ф., Степанова Л.В.) в задоволенні позову відмовлено.

Господарський суд дійшов висновку, що позивачем пропущено встановлений ст.257 ЦК України строк позовної давності для звернення з позовом про визнання іпотечного договору від 07.05.2008р. недійсним. Зазначене є підставою для відмови у задоволенні цієї вимоги та, відповідно, всіх інших, які є похідними.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, ТОВ «Буддеталь» звернулось до Одеського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить рішення скасувати та прийняти нове, яким позов задовольнити у повному обсязі, посилаючись на порушення судом норм матеріального та процесуального права.

В обґрунтування своїх вимог, позивач вказує на те, що:

- в порушення ст..261 ЦК України суд першої інстанції фактично не розглянув позовні вимоги по суті та не встановив, чи порушене право або охоронюваний законом інтерес позивача, за захистом якого останній звернувся, а також не надав позивачу можливості довести поважність причин пропуску позовної давності та, відповідно, скористатися правом на отримання судового захисту у разі визнання таких причин поважними;

- спірний договір іпотеки, в порушення п.1.5 договору та вимог закону, укладений в простій письмовій формі, без нотаріального посвідчення, а отже, згідно з ч.1 ст.220 ЦК України, є нікчемним. Враховуючи викладене, а також те, що ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2014р. у справі №26-15/131-09-4188 позов ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Буддеталь» про визнання договору іпотеки від 07.05.2008р. дійсним та визнання права власності на нежилі будівлі та споруди, що в цілому складаються з адміністративної будівлі літ. „А", 1/2 гуртожитку літ. „В", складів літ. „Б", „Е", печей літ. „Ж", „К", трансформаторів літ. „Н", „М", „О", цехів літ. „Ц", „Р", „З", гаражу літ. „Г", вбиральні літ. „С" загальною площею 6453,6 кв.м., та знаходяться за адресою: АДРЕСА_1, що належали ТОВ „Буддеталь", в рахунок погашення боргових зобов'язань ТОВ „Буддеталь", що виникли за договором позики б/н від 07.05.2008 р. та договору іпотеки б/н від 07.05.2008 р. залишено без розгляду, на теперішній час правові підстави набуття ТОВ «Стимул Плюс» права власності на зазначене майно - відсутні;

- справа № 26-15/131-09-4188 розглядалась судами різних інстанції протягом 2009-2014 років, в передбачені для подачі позовної заяви про визнання договору іпотеки недійсним строки, при цьому провадження у даній справі зупинялось до розгляду справи №26-15/131-09-4188. Однак, зазначені обставини, в порушення ст.ст. 32,43ГПК України судом розглянуті та оцінені не були.

В письмових поясненнях третя особа - ТОВ «Юг-Газ» зазначає, що апеляційну скаргу підтримує, та вказує на те, що з аналізу практики Вищого господарського суду України вбачається, що в справах, які виникають з подібних правовідносин, початок перебігу строку позовної давності обчислюється з моменту, коли саме арбітражному керуючому у справі про банкрутство стало відомо про укладені спірні договори (постанова від 19.02.2014р. у справі №3-59гс14). Крім того, навіть при посиланні суду першої інстанції на пропущений строк позовної давності, іпотечний договір від 07.05.2008р. мав бути визнаний недійсним, оскільки він був укладений в період знаходження всіх активів ТОВ «Буддеталь» в податковій заставі, і це підтверджується матеріалами справи.

У відзиві на апеляційну скаргу відповідач - ФОП ОСОБА_6 просить залишити скаргу без задоволення, а оскаржене рішення - без змін оскільки:

- зміна керівника та призначення арбітражного керуючого у справі про банкрутство не є підставою для початку перебігу строку позовної давності з моменту призначення нового керівника. Така правова позиція висловлена Верховним судом України в постанові від 19.08.2014р. по справі №5013/492/12, і, відповідно до ст..111-28 ГПК України, цей висновок є обов'язковим для всіх судів України;

- у випадку, якщо ТОВ «Буддеталь» вважає спірний договір іпотеки нікчемним, то вимога про визнання цього договору недійсним є неналежним способом захисту нібито порушеного права;

-при укладенні правочину щодо внесення ФОП ОСОБА_6 спірного майна до статутного фонду ТОВ «СТИМУЛ ПЛЮС» були досягнуті всі істотні умови правочину, волевиявлення його сторін було вільним, правочин був направлений на реальне настання правових наслідків, його форма відповідала вимогам ч.2 ст.719 ЦК України. Отже, позовні вимоги в цій частині є також необгрунтованими та не підлягають задоволенню;

-вимога щодо витребування спірного майна у ТОВ «СТИМУЛ ПЛЮС» на користь ТОВ «Буддеталь» є фактично окремим позовом, поданим без дотримання вимог ст..ст.54-57 ГПК України, і взагалі не може розглядатися в межах цієї справи. У будь-якому випадку строк для пред'явлення таких вимог (про витребування майна) сплинув у липні 2013р.

Заслухавши пояснення представників учасників процесу, розглянувши матеріали справи, оцінивши наявні докази, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, повноту та об'єктивність дослідження обставин справи, колегія суддів зазначає.

Відповідно до приписів ст.101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вбачається з матеріалів справи, і не заперечується сторонами у справі, 07.05.2008р. між ФОП ОСОБА_2 (Позикодавець) та ТОВ «Буддеталь» (Поичальник) укладено договір позики, за умовами якого Позикодавець передає у власність Позичальнику грошові кошти у розмірі 400000грн., а Позичальник, в свою чергу, зобов'язується повернути суму позики, з урахуванням індексу інфляції, до 07.05.2009р. (п.п.1.1, 2.1, 2.2 договору) (т.1 а.с.13).

Відповідно до п.3.1 договору, сума позики надається Позичальнику готівкою.

Грошові кошти у розмірі 400 000грн. були передані ТОВ «Буддеталь» цього ж дня, що підтверджується квитанцією прибуткового касового ордеру №10 від 07.05.2008р. (т.1 а.с.17).

В п. 4.5 договору сторони визначили, що на забезпечення виконання Позичальником своїх зобов'язань відповідно до цього договору сторонами додатково укладається договір іпотеки нерухомого майна, що належить Позичальнику, і на яке у випадку неповернення позики може бути звернене стягнення Позикодавцем у порядку, передбаченому договором іпотеки.

На виконання вказаних умов договору позики від 07.05.2008р. ФОП ОСОБА_2 та ТОВ «Буддеталь» укладено договір іпотеки, яким забезпечено виконання позивачем як Іпотекодавцем його обов'язків перед Позикодавцем. Предметом іпотеки визначено нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6463,6 м2 у АДРЕСА_1: адміністративну будівлю літ. "А", Ѕ гуртожитку літ. "В", складів літ. "Б", "Е", печей літ. "Ж", "К", трансформаторів літ. "Н", "М", "О", цехів літ. "Ц", "Р", "З", гаражу літ. "Г", вбиральні літ. "С", які зареєстровані в ОМБТІ та РОН 28.04.01 в кн. 13 неж. стр. 5 реєстр. №2969. Узгоджена за договором іпотеки вартість предмета іпотеки, що відповідає балансовій вартості нежитлових будівель та споруд, складає 700000 грн. (п.п.3.3, 3.4 договору) (т.1 а.с.14-16).

Відповідно до п.1.1 договору, Іпотекодержатель має право у разі порушення Іпотекодавцем своїх обов'язків за основним договором (договір позики) одержати задоволення своїх вимог за основним договором за рахунок майна, яке передається в іпотеку.

Судом першої інстанції встановлено, що ТОВ «Буддеталь» своїх обов'язків про договору позики не виконало, суму позики не повернуло, у зв'язку з чим у товариства перед ФОП ОСОБА_2 виникла заборгованість у загальній сумі 788 400грн. Докази зворотнього в матеріалах справи відсутні.

Господарським судом Одеської області розглянуто позов ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Буддеталь» про визнання дійсним укладеного між сторонами в справі договору іпотеки б/н від 07.05.08, а також визнання за позивачем в рахунок погашення боргових зобов'язань відповідача за договором позики б/н від 07.05.08 права власності на передбачені договором іпотеки нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6463,6 м2 у АДРЕСА_1: адміністративну будівлю літ. "А", Ѕ гуртожитку літ. "В", складів літ. "Б", "Е", печей літ. "Ж", "К", трансформаторів літ. "Н", "М", "О", цехів літ. "Ц", "Р", "З", гаражу літ. "Г", вбиральні літ. "С", та рішенням від 18.09.2009р. у справі №15/131-09-4188 задоволено

Сторонами у справі не заперечується, що в подальшому, ФОП ОСОБА_2 як засновник ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" , яке зареєстроване Виконавчим комітетом Одеської міської ради від 13.11.2009 року, передала як внесок до статутного фонду ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" нерухоме майно - будівлі та споруди за адресою: АДРЕСА_1, що належали ТОВ "БУДДЕТАЛЬ". Виконавчим комітетом Одеської міської ради видано ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" свідоцтво про право власності від 01.02.2010р. на вказане майно.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2010р. скасовано рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2009р. у справі №15/131-09-4188. Справу передано на новий розгляд до суду першої інстанції (т.1 а.с.106-107).

За результатами нового розгляду, ухвалою господарського суду Одеської області від 12.06.2013р. позов ФОП ОСОБА_2 залишено без розгляду. Зазначена ухвала скасована постановою Одеського апеляційного господарського суду від 15.08.2013р., справа №26-15/131-09-4188 передана на розгляд до місцевого господарського суду.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 23.06.2014р. позов ФОП ОСОБА_2 вдруге залишено без розгляду, на підставі п.5 ст.81 ГПК України (т.1 а.с. 133-134).

Водночас, постановою господарського суду Одеської області від 07.12.2009 року у справі №1/157-09-5588 ТОВ "Буддеталь" визнано банкрутом, відкрито відносно нього ліквідаційну процедуру.

Ухвалою суд від 04.03.2013року ліквідатором ТОВ "Буддеталь" призначено арбітражного керуючого Колмикову Т.О.

Як вбачається зі змісту позовної заяви, в ході ліквідаційної процедури ліквідатором встановлені обставини щодо неправомірності укладення договору іпотеки та подальшого відчуження майна, що належало ТОВ «Буддеталь».

З посиланням на приписи ст.ст.17,25 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону, що діяв до 19.01.2013 р.), які зобов'язують ліквідатора вживати заходів, спрямованих на пошук, виявлення та повернення майна банкрута, що знаходиться у третіх осіб, а також з підстав, передбачених ч. 10 ст. 17 цього закону, подавати до господарського суду заяви при визнання недійсними угод боржника, ліквідатор ТОВ «Буддеталь» звернулась до господарського суду з позовом про 1) визнання недійсним договір іпотеки від 07.05.2008р., укладений між ФОП ОСОБА_2 та ТОВ "Буддеталь", за яким право власності на нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6 453,6 кв.м., розташовані за адресою: АДРЕСА_1, перейшло від ТОВ "БУДДЕТАЛЬ" до ФОП ОСОБА_2; 2) визнання недійсним правочин, вчинений ФОП ОСОБА_2 щодо передачі вказаного майна до статутного фонду ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" та виключення його зі статутного фонду відповідача; 3) визнання недійсним свідоцтва на право власності та скасування державної реєстрації права власності ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" на зазначені будівлі.

Позовні вимоги обґрунтовані положеннями ст.ст.215,216,220,321,393 ЦК України.

Позивач зазначав, що, відповідно до ст..220 ЦК України, спірний договір іпотеки є нікчемним, в силу недодержання сторонами договору вимог закону щодо його нотаріального посвідчення, а отже не породжує для його сторін ніяких прав та обов'язків.

Крім того, враховуючи, що постановою Вищого господарського суду України від 06.07.2010р. у справі №15/131-09-4188 за позовом ФОП ОСОБА_2 до ТОВ «Буддеталь» про визнання договору дійсним та визнання права власності рішення господарського суду Одеської області від 18.09.2009р., яким позов було задоволено, скасовано, то подальші дії відповідача (ФОП ОСОБА_2) щодо передачі майна, яке виступало предметом іпотеки, до статутного фонду ТОВ «СТИМУЛ ПЛЮС», а також реєстрація за товариством права власності на це майно є незаконними.

Як вже зазначалось, в процесі розгляду справи ліквідатором подано заяву про «уточнення позовних вимог» (вх..№25405/13 від 21.08.2013р.), згідно із якою позов доповнено вимогою про зобов'язання ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" передати нежитлові будівлі та споруди загальною площею 6453,6 кв.м. ТОВ "Буддеталь" в особі його ліквідатора - арбітражного керуючого Колмикової Тетяни Олександрівни (т.1, а.с.111-112).

Вказана вимога мотивована приписами ч.3 ст.388 ЦК України, оскільки в матеріалах справи відсутні докази перерахування ФОП ОСОБА_2, як позикодавцем коштів позичальнику - ТОВ «Буддеталь» за договором позики від 07.05.2008р., що підтверджується випискою від 16.08.13 з поточного рахунку ТОВ «Буддеталь», який зазначено в договорі позики (т.1 а.с.113).

Судова колегія, надаючи оцінку цій заяві, зазначає наступне.

Згідно ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Відповідно до абз.1 п.п.3.11 п.3 Постанови пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" № 18 від 26.12.2011р. Господарським процесуальним кодексом України, зокрема статтею 22 цього Кодексу, не передбачено права позивача на подання заяв (клопотань) про "доповнення" або "уточнення" позовних вимог, або заявлення "додаткових" позовних вимог і т.п. Тому в разі надходження до господарського суду однієї із зазначених заяв (клопотань) останній, виходячи з її змісту, а також змісту раніше поданої позовної заяви та конкретних обставин справи, повинен розцінювати її як:

- подання іншого (ще одного) позову, чи

- збільшення або зменшення розміру позовних вимог, чи

- об'єднання позовних вимог, чи

- зміну предмета або підстав позову.

Відповідно до абзаців 4, 5 п.п 3.12 п. 3 вказаної Постанови під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу. Відтак зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача, а зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача. Одночасна зміна і предмета, і підстав позову не допускається.

З матеріалів справи вбачається, що розгляд справи по суті розпочався лише 30.10.2014р. (протокол судового засідання, т.1, а.с.216).

У даному випадку, заяву арбітражного керуючого від 21.08.2013р. судова колегія розцінює як зміну предмету позову, оскільки вимоги про повернення майна безпосередньо випливає із вимоги про визнання договору іпотеки недійсним та подану до початку розгляду справи по суті, що відповідає вимогам ч.4 ст.22 ГПК України.

Господарський суд як на підставу для відмови у позові послався на сплив строку позовної давності, про застосування якого заявлено стороною у спорі.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду, але вважає за необхідне надати власну правову оцінку кваліфікації спірних правовідносин та обставинам справи, доповнивши мотивувальну частину відносно відмови в задоволені позову.

Пунктом 1.5 договору іпотеки від 07.05.2008р. встановлено, що сторони зобов'язуються протягом одного місяця з дати підписання договору з'явитися до нотаріальної контори та посвідчити договір іпотеки нотаріально.

Зазначене узгоджується з приписами ч.1 ст.577 ЦК України, відповідно до якої, якщо предметом застави є нерухоме майно договір застави підлягає нотаріальному посвідченню.

Між тим, доказів нотаріального посвідчення іпотечного договору від 07.05.2008р. матеріали справи не містять.

Зі змісту частини третьої статті 640 ЦК України, чинною на момент виникнення спірних відносин, вбачається, що договір, який підлягає нотаріальному посвідченню або державній реєстрації є укладеним з моменту його нотаріального посвідчення, або державної реєстрації, а в разі необхідності і нотаріального посвідчення, і державної реєстрації - з моменту державної реєстрації

Відповідно до ч. 1 ст. 220 ЦК України у разі недодержання сторонами вимог закону про нотаріальне посвідчення договору такий договір є нікчемним.

Нікчемний правочин або правочин, визнаний судом недійсним, є недійсним з моменту його вчинення (ч. 1 ст. 236 ЦК України).

Отже, враховуючи недотримання сторонами договору іпотеки вимог законодавства щодо його нотаріального посвідчення, положення договору не мають юридичної сили і не можуть породжувати для сторін правових наслідків і відповідних прав та обов'язків.

Таким чином, будь-які подальші дії ФОП ОСОБА_2 щодо отримання задоволення вимог за договором позики за рахунок майна, переданого в іпотеку, у тому числі оформлення права власності та внесення зазначеного вище майна до статутного фонду ТОВ "СТИМУЛ ПЛЮС" суперечать чинному законодавству України.

При цьому, місцевий господарський суд вірно зазначив, що на момент укладення спірного договору іпотеки усі активи відповідача перебували в податковій заставі, про що 28.09.2007р. внесено реєстраційний запис до Державного реєстру обтяжень рухомого майна про податкову заставу. Цей факт встановлений, зокрема, при розгляді адміністративної справи №2-а-6041/1/1570 за позовом ТОВ «Буддеталь» до ДПІ у Суворовському районі м.Одеси ГУ Міндоходів в Одеській області про визнання нечинними та скасування податкових повідомлень-рішень, визнання нечинними та скасування актів опису активів, звільнення активів з-під податкової застави (т.1 а.с.129, на звороті). Відтак, відповідно до пп. 8.6.1 п. 8.6 ст. 8 Закону України "Про порядок погашення зобов'язань платників податків перед бюджетами та державними цільовими фондами" відчуження відповідачем будь-якого нерухомого майна підлягало письмовому узгодженню з податковим органом. Проте, докази отримання такого узгодження в матеріалах справи відсутні та додатково не надані.

Разом з тим, відповідно до статті 257 ЦК України позовна давність установлюється тривалістю в три роки. Для окремих видів вимог законом може встановлюватися спеціальна позовна давність: скорочена або більш тривала порівняно із загальною позовною давністю (частина перша статті 258 ЦК України). Водночас законодавець не допускає зміни порядку обчислення позовної давності, встановленого імперативними нормами статей 253-255 ЦК України.

Перебіг строку позовної давності починається від дня, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права або про особу, яка його порушила (частина перша статті 261 ЦК України).

Статтею 92 ЦК України визначено, що дії органу або особи, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, у відносинах із третіми особами розглядаються як дії самої юридичної особи.

Відтак, для юридичної особи (суб'єкта підприємницької діяльності) як сторони правочину (договору) днем початку перебігу строку позовної давності слід вважати день вчинення правочину (укладання договору), оскільки він збігається із днем, коли особа довідалася або могла довідатися про порушення свого права.

Частиною сьомою статті 261 ЦК України передбачено, що винятки з правила частини першої цієї статті можуть бути встановлені законом. Проте, Законом України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» (у редакції, що діяла на момент виникнення спірних правовідносин) спеціальних норм про позовну давність, у тому числі для звернення до суду арбітражного керуючого із заявою про визнання недійсним угод боржника) не встановлено.

Зазначена правова позиція викладена у постанові Верховного суду України від 19.08.2014р. № 5013/492/12 (т.1 а.с.210-213), яка в силу ст.111-28 ГПК України є обов'язковою для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України.

З огляду на те, що ТОВ "БУДДЕТАЛЬ" є стороною оскаржуваного ним іпотечного договору від 07.05.2008р.у, який укладено в забезпечення виконання останнім своїх зобов'язань перед ФОП ОСОБА_2 за договором позики від 07.05.2008р., то перебіг позовної давності почався 08.05.2008р., тобто з дня, наступного після укладення оскаржуваного договору.

Проте, ТОВ "Буддеталь" звернулось до господарського суду Одеської області з позовними вимогами у даній справі лише 22.05.2013р., і та обставина, що ліквідатор ТОВ "Буддеталь" арбітражний керуючий Колмикова Т.О. дізналася про наявність спірного договору лише після 04.03.2013року, тобто, після призначення її ліквідатором у справі про банкрутство товариства, не може вважатися підставою того, що перебіг позовної давності для звернення з позовом про визнання договору недійсним розпочинається саме з цієї дати.

Відповідно до ч. 4 ст. 267 ЦК України сплив позовної давності, про застосування якої заявлено стороною у спорі, є підставою для відмови у позові.

Окремо слід відзначити, що згідно із Законом України «Про внесення змін до деяких законів України щодо вдосконалення порядку здійснення судочинства» від 20.12.2011р. №4176-VI внесено зміни до ЦК України, ч. 1 п.5 Прикінцевих та перехідних положень якого передбачено, що протягом трьох років з дня набрання чинності цим Законом особа має право звернутися до суду з позовом про:1) визнання недійсним правочину, вчиненого під впливом насильства або обману; 2) застосування наслідків нікчемного правочину; 3) визнання незаконним правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим або органу місцевого самоврядування, яким порушено право власності або інше речове право особи.

При цьому, ч. 2 п.5 Перехідних положень встановлено, що стосовно вимог, передбачених підпунктами 1 та 2 цього пункту, особа може звернутися до суду лише за умови, якщо строк їх пред'явлення, встановлений положеннями Цивільного кодексу України, що діяли до набрання чинності цим Законом, не сплив на момент набрання чинності цим Законом.

За таких обставин, висновок місцевого господарського суду щодо відмови у позові у зв'язку зі спливом строку позовної давності є правомірним. При цьому, доводи апеляційної скарги та пояснення учасників процесу цього висновку не спростовують.

Посилання позивача на те, що суд першої інстанції не надав ТОВ «Буддеталь» можливості довести поважність причин пропуску строку позовної давності судовою колегією не приймаються до уваги, оскільки з протоколу судового засідання від 31.10.2014р. вбачається, що представники позивача ніяких клопотань з цього приводу не заявляли і пояснень не надавали. Апеляційна скарга доводів в обгрунтування поважності причин пропуску позовної давності також не містить.

Доводи ТОВ «Буддеталь» про те, що в передбачені для подачі позовної заяви про визнання договору іпотеки недійсним строки (а саме 2009-2014р.р.) судами різних інстанції розглядалась справа № 26-15/131-09-4188 судовою колегією відхиляються, оскільки вони не пояснюють, яким чином розгляд зазначеної справи перешкоджав зверненню до суду у встановлені законодавством строки з позовом про визнання договору іпотеки недійсним та не спростовують факту пропуску позивачем такого строку.

З огляду на викладене, колегія суддів дійшла висновку, що оскаржуване рішення від 31.10.2014р. зі справи №916/1319/13 прийнято з дотриманням норм матеріального та процесуального права та з дослідженням всіх обставин справи, у зв'язку з чим мотиви, з яких подана апеляційна скарга, не можуть бути підставами для його зміни чи скасування.

Керуючись ст.ст. 77, 85, 99, 101-105 ГПК України колегія суддів,

ПОСТАНОВИЛА:

Рішення господарського суду Одеської області від 31.10.2014 р. зі справи №916/1319/13 без змін, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Буддеталь" без задоволення.

Постанова в порядку ст. 105 ГПК України набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

Повний текст постанови складено 26.03.2015р.

Головуючий суддя Пироговський В.Т.

Судді Лавриненко Л.В.

Філінюк І.Г.