УХВАЛА

31.03.2015Справа № 16/168

За скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно- виробничого управління" на дії та бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по справі № 16/168

За позовом Державного підприємства „Національний культурно-мистецький та музейний комплекс „Мистецький арсенал"

до Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно- виробничого управління

про стягнення 683 427,84 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача (стягувача): Гречуха О.М. за дов.

Від відповідача (заявника/боржника): Вінніченко Т.В. за дов., Семьошкін П.М. (директор),

Від ВДВС: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

25.02.2015р. до суду від Товариства з обмеженою відповідальністю "Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно- виробничого управління" надійшла скарги на дії та бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по справі № 16/168, в якій скаржник просить 1) визнати дії державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві щодо винесення постанови від 14.11.2014р. № 35621715 про арешт коштів боржника, незаконними; 2) визнати бездіяльність державного виконавця ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві щодо не скасування постанови від 14.11.2014р. № 35621715 про арешт коштів боржника, незаконними; скасувати постанову ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві від 14.11.2014р. № 35621715 про арешт коштів боржника.

Ухвалою суду від 27.02.2015р. розгляд скарги на дії та бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м.Києві по справі № 16/168 призначено до розгляду у судовому засіданні на 17.03.2015р.

13.03.2015р. до суду від Державного підприємства „Національний культурно-мистецький та музейний комплекс „Мистецький арсенал" надійшли письмові пояснення на скаргу.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2015 р. розгляд скарги було відкладено на 31.03.2015 р. на підставі ст. 77 ГПК України.

30.03.2015 р. через канцелярію суду від скаржника надійшли додаткові письмові пояснення та доповнення до скарги.

Розглянувши матеріали скарги, заслухавши пояснення представників стягувача та боржника, суд встановив наступне.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 08.06.2010р. по справі № 16/168 позов задоволено частково, стягнуто з заявника - Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно-виробничого управління" на користь ДП" Національний культурно - мистецький та музейний комплекс „Мистецький арсенал" 533 928,00 грн. основного боргу, 15 483 грн. 91 коп. інфляційних витрат, 96 640 грн. 97 коп. пені, 6 460 грн. 53 коп. державного мита, 223 грн. 09 коп. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Вказане рішення сторонами не оскаржувалось та набрало законної сили.

На примусове виконання рішення Господарським судом міста Києва 21.06.2010 р. був виданий наказ № 16/168.

12.12.2012 р. державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві, на підставі заяви стягувача, було винесено постанову про відкриття виконавчого провадження ВП № 35621715.

12.11.2014 р. державним виконавцем було винесене постанову про арешт майна боржника, та заборони на його відчуження, якою накладено арешт на все майно, що належить боржнику в межах суми стягнення 625 736,50 грн.

Крім того, 14.11.2014 р. державним виконавцем винесено постанову про арешт коштів боржника, якою накладено арешт на кошти, що містяться на рахунках ПАТ «Укрсоцбанк», номер рахунку 1529, у межах суми 625 736,50 грн.

Як вбачається з матеріалів справи, 28.11.2014 р. стягувач звернувся до відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві з заявою вих. № 08-15/08/531, у якій зазначив, 26.01.2011 р. боржником було перераховано частину заборгованості в сумі 533 928,00 грн., а тому просив зменшити суму заборгованості за виконавчим провадженням ВП № 35621715 та прийняти нові постанови про арешт майна та коштів боржника у межах суми залишку заборгованості - 118 808,50 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.02.2015 р. розстрочено виконання рішення № 16/168 від 08.06.2010 р. в розмірі залишку заборгованості в сумі 118 808,50 грн.

23.02.2015 р. боржник звернувся до відділу ДВС повідомивши про надання розстрочки виконання рішення суду та просив зняти арешт з коштів та майна боржника.

Оскільки державним виконавцем не було знято арешт з майна та коштів боржника, останній вирішив звернутися зі скаргою до суду.

Згідно зі ст. 1 Закону України «Про виконавче провадження», виконавче провадження як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) це сукупність дій органів і посадових осіб, визначених у цьому Законі, що спрямовані на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

За змістом ст. 52 Закону України "Про виконавче провадження" звернення стягнення на майно боржника полягає в його арешті, вилученні та примусовій реалізації. Стягнення за виконавчими документами звертається в першу чергу на кошти боржника у гривнях та іноземній валюті, інші цінності, у тому числі кошти на рахунках і вкладах боржника у банках та інших фінансових установах, на рахунки в цінних паперах у депозитаріях цінних паперів.

Відповідно до ч. ч. 1, 2, 3 ст. 57 Закону України "Про виконавче провадження", арешт майна боржника застосовується для забезпечення реального виконання рішення. Арешт на майно боржника може накладатися державним виконавцем шляхом:

- винесення постанови про арешт коштів та інших цінностей боржника, що знаходяться на рахунках і вкладах чи на зберіганні у банках або інших фінансових установах;

- винесення постанови про арешт коштів, що перебувають у касі боржника або надходять до неї;

- винесення постанови про арешт майна боржника та оголошення заборони на його відчуження;

- проведення опису майна боржника і накладення на нього арешту.

Постановами, передбаченими частиною другою цієї статті, може бути накладений арешт у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору, витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій та застосованих державним виконавцем штрафів, на все майно боржника або на окремі предмети. Копії постанови, якою накладено арешт на майно боржника та оголошено заборону на його відчуження, державний виконавець надсилає органам, що здійснюють реєстрацію майна або ведуть реєстр заборони на його відчуження.

З системного аналізу положень Закону України "Про виконавче провадження" вбачається, що накладення арешту на грошові кошти боржника як виконавча дія застосовується державним виконавцем в межах виконавчого провадження з метою реального виконання боржником рішення суду.

Проте, арешт на грошові кошти боржника як засіб забезпечення реального виконання судового рішення має накладатися виключно у розмірі суми стягнення з урахуванням виконавчого збору та інших витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, оскільки накладення арешту на грошові кошти у розмірі, що перевищує суму стягнення за судовим рішенням призведе до порушення прав боржника в частині обмеження розпорядження своїми грошовими коштами та здійснення господарської діяльності.

Як вбачається з матеріалів справи, оскаржуваними постановами від 12.11.2014 р. та від 14.11.2014 р. у ВП № 35621715 накладено арешт на майно та кошти боржника на суму 652 736,50 грн., що значно перевищує суму заборгованості.

Так, приписами п. 3 ч. 3 ст. 11 Закону встановлено право державного виконавця з метою захисту інтересів стягувача одержувати безоплатно від органів, установ, організацій, посадових осіб, сторін та учасників виконавчого провадження необхідні для проведення виконавчих дій пояснення, довідки та іншу інформацію, у тому числі конфіденційну.

Боржник неодноразово звертався до відділу ДВС із заявами про часткову сплату боргу, при цьому, доказів вчинення державним виконавцем ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві у визначеному законом порядку дій за наслідками звернення боржника у матеріалах справи відсутні.

При цьому, судом не беруться до уваги твердження державного виконавця про те, що у матеріалах справи відсутня заява стягувача щодо часткової сплати боргу, оскільки копія такої заяви від 28.11.2014 р. № 08-15/08/531 наявна в матеріалах справи.

З огляду на викладене, відсутні підстави вважати необхідним для забезпечення реального виконання рішення Господарського суду міста Києва від 08.06.2010 у справі № 16/168 накладення арешту на кошти та майно, що належить боржнику, вчинення заборони здійснення його відчуження на суму 652 736,50 грн., оскільки зазначена сума значно перевищує реальну суму заборгованості.

Статтею 115 ГПК України визначено, що рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Відповідно до ст. 121-2 ГПК України, скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена. Скарги на дії органів Державної виконавчої служби розглядаються господарським судом, про час і місце якого повідомляються ухвалою стягувач, боржник чи прокурор та орган виконання судових рішень. Неявка боржника, стягувача, прокурора чи представника органу Державної виконавчої служби в судове засідання не є перешкодою для розгляду скарги. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, яка надсилається стягувачеві, боржникові та органові виконання судових рішень. Ухвалу може бути оскаржено у встановленому цим Кодексом порядку.

Відповідно до п. 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" № 9 від 17.10.2012р., за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно- виробничого управління" на дії та бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по справі № 16/168 підлягає частковому задоволенню, оскільки у суду відсутні повноваження для скасування постанов державного виконавця.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, господарський суд, -

У Х В А Л И В:

Скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Київського міського спеціалізованого науково-реставраційного проектно- виробничого управління" на дії та бездіяльність ВДВС Подільського РУЮ у м. Києві по справі № 16/168 задовольнити частково.

1.Визнати дії Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо винесення постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2014 р. ВП № 35621715, незаконними.

2. Визнати бездіяльність Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві щодо не скасування постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2014 р. ВП № 35621715, незаконною.

3. Зобов'язати Відділу ДВС Подільського РУЮ у м. Києві здійснити дії по скасуванню постанови про арешт коштів боржника від 14.11.2014 р. ВП № 35621715.

В іншій частині скарги відмовити.

Суддя О.М. Ярмак