ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26 березня 2015 року Справа № 914/1648/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого Кочерової Н.О. (доповідач),
суддівМележик Н.І., Саранюка В.І.,
розглянувши касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2015
у справі№ 914/1648/14 господарського суду Дніпропетровської області
за позовомфізичної особи-підприємця ОСОБА_4
допублічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк"
провизнання недійсним договору
за участю представників сторін:

від позивача: не з'явилися

від відповідача: не з'явилися

ВСТАНОВИВ:

У травні 2014 року фізична особа-підприємець ОСОБА_4 звернулася до господарського суду Львівської області з позовом до публічного акціонерного товариства Комерційний Банк "Приватбанк" в особі Стрийського відділення про визнання недійсним договору банківського обслуговування від 28.04.2011 в частині умов щодо кредитування рахунку.

В обґрунтування вимог позивач послався на те, що зазначений договір в частині умов про кредитування не відповідає вимогам ст. 1055 ЦК України, ст. 56 Закону України "Про банки та банківську діяльність", ч. 2 ст. 180, ст. 345 ГК України та є нікчемним, оскільки сторони в належній формі не уклали кредитний договір, не обумовили при цьому усі його істотні умови, а саме: кредитні ризики, розмір облікової ставки, тип і розмір процентної ставки, порядок її сплати, строк користування кредитом та інші фактори, позивач, як клієнт банку, в момент укладення договору не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, які викладені на сайті банку в мережі Інтернет не українською мовою. Крім того, за твердженням позивача, він не мав наміру укладати спірний кредитний договір, а відтак спірний кредитний договір був укладений всупереч п. 3 ст. 203 ЦК України.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.05.2014 позовну заяву ФОП ОСОБА_4 прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №914/1648/14, а ухвалою господарського суду Львівської області від 16.07.2014 матеріали справи передано до господарського суду Дніпропетровської області за встановленою підсудністю.

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 (суддя Ніколенко М.О.) у задоволенні позову відмовлено.

При цьому, місцевий господарський суд керуючись п.п. 1,7 ст. 179, 181, ч. 2 ст. 345 ГК України, ст. 207, ч. 1 ст. 626, ст. 633, ст. 1055 ЦК України, виходив з того, що спірний договір в частині умов кредитування було укладено між сторонами в належній формі та у встановленому порядку, оскільки позивач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку в ПАТ КБ "Приватбанк" від 28.04.2011, погодився з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Умовами та Правилами обслуговування по розрахунковим картам, розміщених на Інтернет сайті банку, та приєднався до зазначених Умов та Правил, в т.ч. і в частині кредитування, які разом із вказаною заявою складають комплексний публічний договір банківського обслуговування. За висновком суду, розміщений на сайті банку текст Умов та Правил надання банківських послуг викладено в тому числі і українською мовою, текст був доступним для позивача, останній був з ним ознайомлений, про що свідчить його підпис на заяві; договір в частині кредитування рахунку містить всі суттєві умови договору, передбачені чинним законодавством для даного типу договорів, а відтак спірний договір відповідає вимогам чинного законодавства, в т.ч. і в частині умов про кредитування.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 (колегія суддів у складі: Кощеєв І.М. - головуючий, Євстигнеєв О.С., Бахмат Р.М.) апеляційну скаргу ФОП ОСОБА_4 залишено без задоволення, а рішення господарського суду Дніпропетровської області від 19.11.2014 - без змін з тих же підстав.

В касаційній скарзі фізична особа-підприємець ОСОБА_4 просить рішення місцевого та постанову апеляційного господарських судів скасувати та прийняти нове рішення, яким позов задовольнити, посилаючись на неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

Перевіривши повноту встановлених судом обставин справи та їх юридичну оцінку, Вищий господарський суд України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню виходячи з наступного.

Зі змісту ст.1117 Господарського процесуального кодексу України вбачається, що завданням господарського суду касаційної інстанції є перевірка застосування судом першої чи апеляційної інстанції норм матеріального та процесуального права на підставі встановлених судами фактичних обставин справи.

Як встановлено господарськими судами попередніх інстанцій та підтверджується наявними в матеріалах справи доказами 28.04.2011 фізичною особою-підприємцем ОСОБА_4 (позивач) підписано заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів і відтиском печатки в ПАТ КБ "Приватбанк" (відповідач), на підставі якої останній відкрив позивачу поточний рахунок № 2001.

Відповідно до вказаної заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів від 28.04.2011, банк за наявності вільних грошових ресурсів здійснює обслуговування кредитного ліміту клієнта за рахунок кредитних коштів в межах ліміту, про розмір якого банк повідомляє клієнта на свій вибір або в письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua, які разом з анкетою (заявою) складають Договір банківського обслуговування.

У заяві про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки зазначено, що клієнт, підписавши цю заяву, погоджується з Умовами та Правилами надання банківських послуг, у тому числі з Умовами та Правилами обслуговування за розрахунковими картками, що розташовані на сайті банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua, Тарифами банку, які разом із цією заявою та карткою зі зразками підписів і відбитка печатки складають договір банківського обслуговування.

Крім того, в заяві вказано, що своїм підписом клієнт приєднується та зобов'язується виконувати умови, викладені в Умовах та Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку - договорі банківського обслуговування в цілому. Відносини між Банком та Клієнтом можуть вирішуватись як шляхом підписання окремих угод або додаткових угод до Договору, так і шляхом обміну інформацією відносно банківського обслуговування з клієнтом через web-сайти банку www.privatbank.ua та http://client-bank.privatbank.ua чи інший Інтернет SMS-ресурс, зазначений банком.

Відповідно до п. 7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Статтею 1055 Цивільного кодексу України встановлено, що кредитний договір укладається у письмовій формі. Кредитний договір, укладений з недодержанням письмової форми, є нікчемним.

Відповідно до ч.ч. 1-3, ст. 207 ЦК України правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо його зміст зафіксований в одному або кількох документах, у листах, телеграмах, якими обмінялися сторони. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо воля сторін виражена за допомогою телетайпного, електронного або іншого технічного засобу зв'язку. Правочин вважається таким, що вчинений у письмовій формі, якщо він підписаний його стороною (сторонами). Використання при вчиненні правочинів факсимільного відтворення підпису за допомогою засобів механічного або іншого копіювання, електронного підпису або іншого аналога власноручного підпису допускається у випадках, встановлених законом, іншими актами цивільного законодавства, або за письмовою згодою сторін, у якій мають міститися зразки відповідного аналога їхніх власноручних підписів.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій заява позивача про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки від 28.04.2011, а також "Умови та Правила надання банківських послуг" і "Тарифи Банку", розміщені в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua (далі за текстом - Умови), разом складають договір банківського обслуговування та в їх сукупності визначають його істотні умови, в т.ч. і умови кредитування рахунку позивача, що свідчить про дотримання сторонами письмової форми правочину при укладенні кредитного договору.

Врахувавши наведені вище положення заяви та норми закону, суди попередніх інстанцій дійшли вірного висновку про те, що позивач, підписавши заяву про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки від 28.04.2011, погодився тим самим з Умовами та Правилами надання банківських послуг, Тарифами Банку, що розміщені в мережі Інтернет на сайті Приватбанку, в т.ч. і в частині умов щодо кредитування рахунку, та прийняв їх. Тобто позивач своїм підписом на заяві засвідчив факт укладення з відповідачем договору банківського обслуговування та взяв на себе зобов'язання виконувати умови зазначеного договору. Наведеним спростовуються безпідставні твердження позивача про відсутність у нього волевиявлення на укладення спірного кредитного договору.

Крім того, судами попередніх інстанцій також встановлено, що факт укладення договору було підтверджено сторонами шляхом прийняттям до виконання його умов, а саме: банк приймав і зараховував на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконував розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка, проводив інші операції за рахунком, надавав грошові кошти (кредит) позивачу в межах встановлених лімітів та на умовах розташованих на сайті банку.

Частиною першою статті 627 Цивільного кодексу України передбачено, що відповідно до статті 6 цього кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 628 ЦК України зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Сторони мають право укласти договір, в якому містяться елементи різних договорів (змішаний договір). До відносин сторін у змішаному договорі застосовуються у відповідних частинах положення актів цивільного законодавства про договори, елементи яких містяться у змішаному договорі, якщо інше не встановлено договором або не випливає із суті змішаного договору.

Надавши оцінку положенням заяви про відкриття поточного рахунку та картки зі зразками підписів та відтисків печатки від 28.04.2011, суди попередніх інстанцій обґрунтовано зазначили, що за своєю правовою природою укладений між сторонами договір банківського рахунку є змішаним договором банківського рахунку та кредитного договору. Такого висновку дійшла і колегія суддів Вищого господарського суду України в постанові від 23.07.2014 у справі № 914/4463/13 за позовом ПАТ "КБ "ПриватБанк" до ФОП ОСОБА_4 про стягнення заборгованості.

Відповідно до ч.1 ст. 1066 ЦК України за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком.

Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. (ч. 1 ст. 1067 ЦК України).

Відповідно до ч. 1 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Згідно зі ст. 638 ЦК України, договір вважається укладеним, коли між сторонами в потрібній у належних випадках формі досягнуто згоди за всіма істотними умовами. Істотними є умови про предмет договору, а також ті, які визнані такими за законом або необхідні для договорів даного виду, а також усі ті умови, щодо яких за заявою однієї зі сторін має бути досягнуто згоди.

Як вірно встановлено судами попередніх інстанцій умови кредитування рахунку позивача були передбачені пунктом 3.18. Умов та Правил надання банківських послуг, розміщених в мережі Інтернет на сайті http://privatbank.ua., яким, зокрема, встановлено вид та мету надання кредиту (пп. 3.18.1.), порядок його видачі та погашення (підпункти 3.18.1.3, 3.18.4.7, 3.18.4.8.), умови щодо визначення кредитного ліміту (підпункти 3.18.1.5 - 3.18.1.7), строк користування кредитом (пп. 3.18.1.11., 3.18.6.1.), строк повернення кредиту (пп. 3.18.1.8.), розмір, порядок розрахунку та сплати процентів за користування кредитом (підпункти 3.18.1.12., 3.18.4.1. - 3.18.4.2., 3.18.4.9.), права та обов'язки сторін (пп. 3.18.2) тощо.

Проаналізувавши наведені умови кредитування, суди попередніх інстанцій дійшли до вірного висновку про те, що укладений між сторонами у справі договір банківського обслуговування містить всі істотні умови договору, передбачені вимогами чинного законодавства для кредитних договорів.

При цьому, колегія суддів не бере до уваги посилання позивача на те, що в момент укладення договору банківського обслуговування він не був ознайомлений з Умовами та Правилами надання банківських послуг, в т.ч. з умовами кредитування, оскільки, як вірно встановлено судами попередніх інстанцій, такі посилання спростовуються підписом позивача на заяві від 28.04.2011, яким він засвідчив своє ознайомлення з Умовами та Правилами надання банківських послуг ПАТ КБ "ПриватБанк". Крім того, текст Умов та Правил надання банківських послуг розміщено в мережі Інтернет на сайті банку http://privatbank.ua, що свідчить про те, що він є доступним для всіх клієнтів банку, в т.ч. і для позивача. Твердження позивача про викладення Умов та Правил надання банківських послуг на сайті ПАТ КБ "ПриватБанк" не українською, а російською мовою, яку позивач не розуміє, також є безпідставними, оскільки, як правильно встановлено судами, текст Умов та Правил викладено на сайті банку трьома мовами: російською, українською та англійською, вибір якої користувач мережі Інтернет може здійснити шляхом натискання відповідного посилання, розташованого у верхньому куті стартової сторінки.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками судів попередніх інстанцій про те, що договір банківського обслуговування від 28.04.2011, укладений між сторонами у справі, відповідає вимогам чинного законодавства, в т.ч. і в частині умов про кредитування рахунку, а підстави для визнання недійсним спірного правочину, встановлені статтями 215, 216 ЦК України та статтями 207, 208 ГК України, відсутні, у зв'язку з чим суди правильно відмовили у задоволенні позовних вимог.

За таких обставин, колегія суддів касаційної інстанції вважає, що оскаржувані відповідачем рішення місцевого та постанова апеляційного господарських судів прийняті з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а твердження скаржника про порушення і неправильне їх застосування судами попередніх інстанцій не знайшли свого підтвердження, у зв'язку з чим підстави для зміни чи скасування законних та обґрунтованих судових актів відсутні.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу фізичної особи-підприємця ОСОБА_4 залишити без задоволення, а постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 10.02.2015 у справі № 914/1648/14 - без змін.

Головуючий Н. Кочерова

Судді Н. Мележик

В. Саранюк