ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Справа № 922/625/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калініченко Н.В.

при секретарі судового засідання Семенов О.Є.

розглянувши справу

за позовом Товариство з обмеженою відповідальністю "Ріо", м. Харків
до Товариство з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЛІА" ЛТД, смт. Станиця Луганська
про стягнення коштів у розмірі 45 173,83 грн.
за участю представників:

позивача - Бондарчук С.Я., за дов. від 20.12.2014 року

відповідача - не з'явився

за відсутності клопотання технічна фіксація судового процесу не здійснювалась

ВСТАНОВИВ:

Позивач - Товариство з обмеженою відповідальністю "РІО", звернувся до господарського суду Харківської області з позовною заявою до відповідача - Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЛІА" ЛТД, про стягнення заборгованості в розмірі 43 965,91 грн., а також просить суд покласти на відповідача судові витрати у розмірі 1 827,00 грн.

Позовні вимоги вмотивовано неналежним виконанням відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором поставки № 390 від 01 серпня 2011 року та договором поставки № 89 від 09 березня 2013 року.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 02 лютого 2015 року позовну заяву прийнято до розгляду, порушено провадження по справі № 922/625/15 та призначено справу до слухання у судовому засіданні на 16 лютого 2015 року.

Розгляд даної справи неодноразово відкладався, востаннє ухвалою господарського суду Харківської області від 17 березня 2015 року до 23 березня 2015 року. Крім того даною ухвалою господарського суду прийнято до розгляду заяву позивача про уточнення позовних вимог (позовна заява (уточнена) вх. № 10350 від 17 березня 2015 р.). Подальший розгляд справи здійснюється з її урахуванням.

20 березня 2015 року на веб-порталі Господарського суду Харківської області розміщено оголошення, до відома Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЛІА" ЛТД , смт. Станиця Луганська про розгляд даної справи 23 березня 2015 року о 12:30 год. в приміщенні господарського суду Харківської області (арк. спр. 239).

В призначене судове засідання 23 березня 2015 року з'явився представник позивача, позовні вимоги підтримав в повному обсязі та просив суд супровідним листом долучити до матеріалів справи копію видаткової накладної № 687 від 22 травня 2014 року та корпію листа № 7-14-104 від 19.03.2015 року, дані документи судом долучено до матеріалів справи з подальшою реєстрацією в канцелярії суду за вх. № 11248 від 23 березня 2015 року.

Відповідач свого уповноваженого представника в засідання суду не направив, витребувані судом документи не надав.

Як роз'яснив Вищий господарський суд України у Інформаційному листі "Про Закон України "Про здійснення правосуддя та кримінального провадження у зв'язку з проведенням антитерористичної операції" від 12 вересня 2014 року № 01-06/1290/14, за неможливості здійснити повідомлення учасника судового процесу - інформація про час і місце судового засідання розміщується на сторінці відповідного суду (у розділі "Новини та події суду") офіційного веб-порталу "Судова влада в Україні" в мережі Інтернет (www.court.gov.ua/sudy/). У такому разі на роздрукованій сторінці з мережі Інтернет, на якій розміщено інформацію про час та місце засідання господарського суду, зазначаються дата розміщення інформації, прізвище та ініціали судді, у провадженні якого знаходиться відповідна справа, а також вчиняється його підпис. Якщо господарським судом вжито відповідних заходів щодо повідомлення учасника судового процесу, який знаходиться на території проведення АТО, у суду вищої інстанції відсутні підстави для скасування прийнятого судового рішення з посиланням на пункт 2 частини третьої статті 104 або пункт 2 частини другої статті 111-10 ГПК.

Таким чином, суд вважає, що сторони повідомлені належним чином про час і місце розгляду справи, але відповідач не з'явився у засідання суду, водночас судом вжито всі заходи для належного повідомлення відповідача про час та місце розгляду справи.

Відповідно з частиною другою статті 4-3 ГПК та статтею 33 ГПК України сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Якщо подані сторонами та іншими учасниками судового процесу докази є недостатніми, господарський суд може за їх клопотанням чи за власною ініціативою витребувати в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього письмові і речові докази, інші матеріали ( пункт 3, 4, 6, 8 і 11 статті 65 ГПК України), притому не лише від учасників судового процесу, а й від інших підприємств, установ, організацій, державних органів.

При цьому, суд має створити належні умови всім учасникам судового процесу для виконання ними вказаного обов'язку по доведенню своєї правової позиції.

Згідно ч. 3 ст. 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Так, наявні в матеріалах справи ухвали суду про порушення провадження у справі та про відкладення розгляду справи свідчать, що судом було створено всім учасникам судового процесу належні умови для доведення останніми своїх правових позицій, надання ними доказів, які, на їх думку, є достатніми для обґрунтування своїх вимог та заперечень. Окрім того, судом було вжито всіх заходів, в межах визначених чинним законодавством повноважень, щодо всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи, витребувано в порядку підготовки справи до розгляду необхідні для цього докази.

В судовому засіданні 23 березня 2015 року представник позивача не виявив наміру подавати додаткові докази чи пояснення по справі в обґрунтування своїх позовних вимог, а матеріали справи свідчать про достатність наявних в ній доказів для встановлення в повному обсязі фактичних обставин справи.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, судом встановлено наступне.

01 серпня 2011 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки № 390.

Відповідно до п.1.1 договору постачальник постачає і передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації, узгодженої сторонами, в якій наведено список товарів, які можуть поставлятися за цією угодою, їх ціна, і яка складає невід'ємну частину цієї угоди.

Постачальник повинен поставляти товари вчасно, за адресою відповідного супермаркету "Абсолют", яка вказана у Замовлені, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з замовленням. Замовлення покупця на поставку товарів, вказаних у специфікації постачальника, обов'язкові для постачальника. Замовлення можуть надаватись постачальнику у письмовій формі, по факсу, електронній пошті або у інший спосіб, прийнятний для покупця. Покупець надає постачальнику замовлення на поставку товарів відповідно до розподілу товарів на групи, у якому вказується: назва постачальника; дата формування замовлення; дата поставки товару; найменування та кількість товарів, що постачаються; найменування відділу супермаркету; адреса постачання відповідного супермаркету. При формуванні початкового товарного запасу при відкритті нового супермаркету "Абсолют" покупець буде надавати замовлення постачальнику у строк не менше ніж 7 днів до дня поставки (п. 2.1 договору).

Ціна товару визначається на підставі узгодженої та підписаної сторонами специфікації товару, що є невід'ємною частиною даного договору, і може бути змінена за попереднім узгодженням сторін шляхом підписання нової редакції специфікації. Зміна ціни без попереднього узгодження сторонами і до виконання всіх діючих і не виконаних на момент такої зміни замовлень не допускається. Постачальник зобов'язаний поставляти товари за цінами, зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (п. 3.1 договору).

Згідно п. 3.2 договору покупець здійснює розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у ст. 8 цього договору протягом терміну платежу, зазначеного у додатку № 1 даного договору., розділ "Спеціальні умови" (п.1.4).

Покупець оплачує товари протягом 30 календарних днів з дня отримання товарів у супермаркеті "Абсолют" за умовами, що постачальник надасть належним чином оформлені податкові та товарні накладні на адресу покупця. яка вказана в статті 8 договору. Якщо постачальник не надасть товарні та податкові накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів (п. 1.4 Додатку № 1 до договору № 390 від 01.08.2011 року).

Відповідно п. 7.1 договору, цей договір укладений строком до 31 грудня 2011 року. Строк дії цього договору автоматично подовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію.

01 березня 2013 року між позивачем (постачальник) та відповідачем (покупець) було укладено договір поставки № 89.

Відповідно п. 1.1 договору, постачальник постачає і передає у власність покупцю, а покупець приймає та оплачує товари згідно з замовленнями покупця та товаросупровідною документацією. При цьому не бере на себе зобов'язання за період дії даного договору купити у постачальника певну конкретну кількість товарів. Покупець надає замовлення постачальнику на підставі специфікації, узгодженої сторонами в якій наведено список товарів, які можуть поставлятися за цим договором, їх цінами, і яка складає невід'ємну частину цього договору. Специфікація складається за формою, наведеною в додатку № 1 до цього договору. Зазначені специфікації надаються покупцю в друкованому та електронному вигляді (файл в форматі xls) на адресу Специфікації у письмовому та електронному вигляді мають бути в ідентичному вигляді.

Асортимент та кількість поставлених товарів повинні відповідати заявленому та підтвердженому постачальником замовленню. Постачальник повинен поставляти товари вчасно у строки вказані в замовленні, за адресою відповідного супермаркету "Абсолют", яка вказана у замовленні, у відповідній кількості та належної якості, а також у відповідності до усіх інших вимог згідно з замовленням. Поставка на підставі даного договору здійснюється на умовах DDP (супермаркет покупця) відповідно до офіційних правил тлумачення торговельних термінів міжнародної торгової палати "ІНКОТЕРМС" в редакції 2000 року, якщо інше не передбачено даним договором або додатками до нього. Замовлення покупця на поставку товарів отримані та підтверджені постачальником вказаних у специфікації постачальника, обов'язкові для постачальника. Замовлення можуть надаватися постачальнику у письмовій формі, по факсу, електронній пошті або у іншій спосіб, прийнятний для покупця. Покупець надає постачальнику замовлення на поставку товарів відповідно до розподілу товарів на групи, у якому вказується: назва постачальника; дата формування замовлення; дата поставки товару; найменування та кількість товарів, що постачаються; найменування відділу супермаркету; адреса постачання відповідного супермаркету; години прийому товару (п. 2.1 договору).

Ціна товару визначається на підставі узгодженої та підписаної сторонами специфікації товару, що є невід'ємною частиною даного договору, і може бути змінена за попереднім узгодженням сторін шляхом підписання нової редакції специфікації. Зміна ціни без попереднього узгодження сторонами і до виконання всіх діючих і не виконаних на момент такої зміни замовлень не допускається. Постачальник зобов'язаний поставляти товари за цінами, зазначеними у специфікації затвердженій сторонами (п. 3.1 договору).

Згідно п. 3.2 договору, покупець здійснює вчасний розрахунок за товари. Оплата виконується шляхом банківських переказів на рахунок постачальника, зазначений у п. 9.2 договору протягом 45 календарних днів з дня отримання товарів у супермаркеті "Абсолют" за умови, що постачальник надасть належним чином оформлену транспортні видаткові та податкові накладні на адресу покупця, яка вказана в.п.9.2 договору. Якщо постачальник надасть транспортні, видаткові накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок відповідний час затримки у наданні документів. Покупець має право не виконувати оплату за товари як товарні накладні чи податкові накладні вчасно, покупець має право затримати розрахунок на відповідний час затримки у наданні документів. Покупець має право не виконувати оплату за товари, якщо товарні накладні чи податкові накладні не відповідають вимогам, передбаченим законодавством, договором, або містить помилки, розбіжності, доки помилки чи розбіжності не будуть виправлені. Покупець має право також затримати оплату за товар без застосування до нього будь-яких санкцій у випадку наявності непогашеної заборгованості постачальника перед покупцем за надані на підставі відповідних довідок, маркетингові або мерчиндайзингові послуги - до моменту погашення такої заборгованості. Платіжне зобов'язання вважається виконаним покупцем після списання коштів з його рахунків.

Відповідно п. 8.1 договору, цей договір укладений строком до 31 грудня 2012 року. Строк дії цього договору автоматично подовжується на додаткові однорічні терміни у випадку, якщо не менше ніж за 30 днів до закінчення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір змінити його чи припинити його дію.

Згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 114 від 16 травня 2014 року; № 195 від 07 травня 2014 року; № 262 від 08 травня 2014 року; № 363 від 16 травня 2014 року; № 461 від 16 травня 2014 року; № 701 від 22 травня 2014 року; № 758 від 20 червня 2014 року; № 759 від 20 червня 2014 року; № 687 від 22 травня 2014 року позивачем на виконання умов договору № 390 від 01 серпня 2011 року поставлено товару на загальну суму 8 870,16 грн. На виконання умов договору № 89 від 01 березня 2013 року згідно з наявними в матеріалах справи видатковими накладними: № 46 від 02 травня 2014 року; № 47 від 02 травня 2014 року; № 48 від 02 травня 2014 року; № 49 від 02 травня 2014 року; № 50 від 02 травня 2014 року; № 52 від 02 травня 2014 року; № 53 від 02 травня 2014 року; № 54 від 02 травня 2014 року; № 55 від 02 травня 2014 року; № 56 від 02 травня 2014 року; № 57 від 02 травня 2014 року; № 58 від 02 травня 2014 року; № 59 від 02 травня 2014 року; № 485 від 11 квітня 2014 року; № 486 від 11 квітня 2014 року; № 487 від 11 квітня 2014 року; № 488 від 11 квітня 2014 року; № 489 від 11 квітня 2014 року; № 491 від 11 квітня 2014 року; № 492 від 11 квітня 2014 року; № 493 від 11 квітня 2014 року; № 495 від 11 квітня 2014 року; № 496 від 11 квітня 2014 року; № 497 від 11 квітня 2014 року; № 498 від 11 квітня 2014 року; № 499 від 11 квітня 2014 року; № 500 від 11 квітня 2014 року позивачем поставлено товар на загальну суму 31 533,77 грн. Однак в порушення умов спірних договорів, відповідач не сплатив вартість отриманого товару.

Надаючи правову кваліфікацію викладеним обставинам, суд виходить з наступного.

Відповідно до ст. 11 Цивільного кодексу України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст. ст. 6, 627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Стаття 628 ЦК України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до ч. 2 ст. 712 ЦК України, до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно ст. 655 ЦК України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Стаття 694 ЦК України встановлює особливості продажу товару в кредит. Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або з розстроченням платежу. Товар продається в кредит за цінами, що діють на день продажу. Зміна ціни на товар, проданий в кредит, не є підставою для проведення перерахунку, якщо інше не встановлено договором або законом.

Абзац 1 ч. 1 ст.193 ГК України встановлює, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із ст. 525 ЦК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Враховуючи вище викладене, беручи до уваги те, що відповідачем в порушення умов договору № 390 від 01 серпня 2011 року та договору № 89 від 01 березня 2013 року , не сплачено вартість отриманого товару, у відповідача перед позивачем наявна заборгованість за отриманий товар відповідно до умов договору № 390 від 01 серпня 2011 року у розмірі 8 870,16 грн. та умов договору № 89 від 01 березня 2013 року у розмірі 31 533,77 грн. З огляду на наведене позовні вимоги в частині стягнення з відповідача заборгованості за договором № 390 від 01 серпня 2011 року у розмірі 8 870,16 грн. та заборгованості за договором № 89 від 01 березня 2013 року у розмірі 31 533,77 грн. є обґрунтованими, підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

В частині позовних вимог стягнення з відповідача на користь позивача заборгованості за договором № 390 від 01 серпня 2011 року у розмірі 4 769,90 грн. суд вважає за необхідне позивачу відмовити у зв'язку із необґрунтованістю, оскільки позивачем не надано суду доказів на підтвердження передання позивачем відповідачу товару на вказану суму за даним договором № 390. Отже, вказана сума у розмірі 4 769,90 грн. є необґрунтовано та безпідставно заявленою за договором № 390 і, відповідно, у зв'язку із необґрунтованістю - задоволенню судом не підлягає.

Суд зазначає, що за приписами статей 33, 34 господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані довести обставини справи, на які вони посилаються, як на підставу своїх вимог та заперечень, належними та допустимими доказами.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керуючись ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, відповідно до якої витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 1 634,09 грн. покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 6, 11, 509, 525, 627, 628, 655, 694, 712 Цивільного кодексу України, ст. ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 69, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю виробничо-комерційна фірма "ЛІА" ЛТД (93600, Луганська область, смт. Станиця Луганська, вул. Леніна, 53, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Ріо" (61052, м. Харків, вул. Полтавський шлях, 155-а, кв. 40, ) заборгованість за договором № 390 від 01 серпня 2011 року у розмірі 8 870,16 грн., заборгованість за договором № 89 від 01 березня 2013 року у розмірі 31 533,77 грн. та 1 634,09 грн. судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

В решті позову відмовити.

На рішення господарського суду, яке не набрало законної сили, сторони мають право подати апеляційну скаргу, а прокурор апеляційне подання протягом десяти днів з дня прийняття (підписання) рішення через місцевий господарський суд.

Повне рішення складено 27.03.2015 р.

Суддя Н.В. Калініченко

справа № 922/625/15