ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

27.03.15р. Справа № 904/923/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРЕМ'ЄР ЛІЗИНГ", м. Київ

до Державного підприємства "Придніпровська залізниця", м. Дніпропетровськ

про розірвання договору та зобов'язання здійснити викуп предмета лізингу за викупною вартістю 161 224 158,26 грн.

Суддя Мілєва І.В.

Представники:

від позивача Комлик І.С. довіреність від 26.03.2015р.

від відповідача: Петровська О. В. довіреність № 666 від 20.01.2015р.

Іванчак С. В. довіреність № 611 від 30.01.2015р.

Нудьга І. Г. довіреність № 13 від 01.01.2015р.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області з позовною заявою до Державного підприємства "Придніпровська залізниця" про розірвання договору та зобов'язання здійснити викуп предмета лізингу за викупною вартістю 134 008 496,21 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем договору фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р., в частині своєчасного внесення лізингових платежів.

Ухвалою суду від 12.02.2015р. порушено провадження по справі та призначено судове засідання на 02.03.2015р.

Ухвалою суду від 02.03.2015р. в задоволенні заяви відповідача про відвід судді Мілєвої І. В. відмовлено.

02.03.2015р. позивач подав заяву про збільшення розміру позовних вимог, у зв'язку з збільшенням коефіцієнту коригування, просить розірвати договір та зобов'язати позивача здійснити викуп предмету лізингу за викупною вартістю 161 224 158,26 грн.

Ухвалою суду від 02.03.2015р. розгляд справи відкладено на 11.03.2015р.

10.03.2015р. відповідач подав до суду відзив на позовну заяву.

11.03.2015р. позивач, на виконання ухвали суду від 02.03.2015р., подав до суду докази направлення заяви про збільшення позовних вимог.

11.03.2015р. відповідач подав до суду відзив на заяву про збільшення розміру позовних вимог, в якій просив відмовити в задоволенні позовних вимог в повному обсязі.

11.03.2015р. розгляд справи відкладено на 26.03.2015р.

25.03.2015р. відповідач подав до суду доповнення до відзиву на позовну заяву.

25.03.2015р. відповідач подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме: первинних документів бухгалтерського обліку , що обґрунтовують застосування коефіцієнту коригування за договором фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р. в частині підтвердження імпортної складової структури ціни предмету лізингу.

26.03.2015р. позивач подав до суду письмові пояснення.

26.03.2015р. розгляд справи відкладено на 27.03.2015р.

27.03.2015р. відповідач подав до суду клопотання про призначення судової експертизи. Просить на розгляд експерта поставити питання: у якому розмірі проведена сплата відшкодування вартості предмету лізингу та відсотків за договором фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р.

У судове засідання з'явилися представники позивача та відповідача.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

28.12.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" (лізингодавець) та Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (лізингоодержувач) укладено договір фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ (далі - договір).

"Предмет лізингу" - це майно, вказане в специфікації (додаток № 1) - машина щебенеочисна RM-80 UHR, яке відповідає чинним в Україні вимогам експлуатації та відповідно до встановлених лізингоодержувачем технічних вимог, і яке лізингодавець набуває у власність у виробника (продавця), на підставі та на умовах договору купівлі-продажу та передає його лізингоодержувачу у володіння та користування на умовах цього договору (п. 1.1. договору).

Лізингодавець надає, а лізингоотримувач отримує фінансові лізингові послуги (фінансовий лізинг) (п. 2.1. договору).

Лізингодавець зобов'язується передати лізингоодержувачу в тимчасове платне володіння і користування на умовах, передбачених цим договором предмет лізингу "машина щебенеочисна RM-80 UHR" у кількості 1 (одна) одиниця, що не була в експлуатації, побудови 2012 рік, яка відповідає встановленим лізингоодержувачем технічним вимогам, визначеним у додатку № 2 до цього договору (п. 2.2. договору).

Вартість предмета лізингу за договором складає 58 200 000 грн., в тому числі ПДВ (20%) 9 700 000 грн. (п. 3.1. договору).

Цей договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами і діє до 31.12.2020р. (п. 12.1. договору).

Сторони договору підписали специфікацію (додаток № 1 до договору), відповідно до якого вартість предмету лізингу за договором складає 58 200 000,00 грн., в тому числі ПДВ 9 700 000,00 грн.

31.12.2012р. сторони договору підписали та засвідчили печатками акт приймання-передачі предмету лізинга в лізинг.

За договором лізингу одна сторона (лізингодавець) передає або зобов'язується передати другій стороні (лізингоодержувачеві) у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем (прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату (лізингові платежі). До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм (оренду) з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом.(ч.1,2 ст. 806 Цивільного кодексу України).

Предметом договору лізингу може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками, віднесена відповідно до законодавства до основних фондів. (ч.1 ст.807 Цивільного кодексу України).

Лізинг - це господарська діяльність, спрямована на інвестування власних чи залучених фінансових коштів, яка полягає в наданні за договором лізингу однією стороною (лізингодавцем) у виключне користування другій стороні (лізингоодержувачу) на визначений строк майна, що належить лізингодавцю або набувається ним у власність (господарське відання) за дорученням чи погодженням лізингоодержувача у відповідного постачальника (продавця) майна, за умови сплати лізингоодержувачем періодичних лізингових платежів. (ч. 1 ст. 292 Господарського кодексу України).

Об'єктом лізингу може бути нерухоме і рухоме майно, призначене для використання як основні фонди, не заборонене законом до вільного обігу на ринку і щодо якого немає обмежень про передачу його в лізинг. (ч. 3 ст. 292 Господарського кодексу України).

Фінансовий лізинг (далі - лізинг) - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу (далі - договір лізингу) лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця (постачальника) відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату (лізингові платежі). (ст. 1 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Предметом договору лізингу (далі - предмет лізингу) може бути неспоживна річ, визначена індивідуальними ознаками та віднесена відповідно до законодавства доосновних фондів. (ч.1 ст. 3 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Позивач стверджує, що відповідач порушив графік сплати лізингових платежів, а отже у позивача відповідно до п. 13.1.6. виникло право відмовитись від договору та вимагати від відповідача здійснити викуп предмету лізингу.

Лізингоодержувач зобов'язаний: своєчасно сплачувати лізингові платежі (п.3 ч.2 ст.11 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором. Лізингові платежі можуть включати: суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу; платіж як винагороду лізингодавцю за отримане у лізинг майно; компенсацію відсотків за кредитом; інші витрати лізингодавця, що безпосередньо пов'язані з виконанням договору лізингу. (ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Відповідно до п. 13.1.6. договору якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж (частково або в повному обсязі) та прострочення сплати становить більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу, відповідно до графіка нарахування лізингових платежів, Лізингодавець має право відмовитися від договору (розірвати його) в цілому з підстав передбачених п. 13.1. договору шляхом направлення Лізингоодержувачу відповідного письмово повідомлення. Відмова від договору є вчиненою з моменту, коли Лізингоодержувач дізнався або міг довідатися про таку відмову.

У разі односторонньої відмови від договору у повному обсязі або частково, якщо право на таку відмову встановлено договором або законом, договір є відповідно розірваним або зміненим. (ч.3 ст.651 Цивільного кодексу України).

З матеріалів справи (поданих відповідачем платіжних доручень, банківських виписок та довідки (а.с.100)) вбачається, що дійсно наявний факт прострочення сплати лізингових платежів більше 30 календарних днів з дня настання строку платежу -15.09.2014р.

Позивач направив відповідачу повідомлення №02-02/15-1 від 02.02.2015р., в якому вимагав розірвати договір фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р. та викупити предмет лізингу.

У відзиві відповідач зазначає, що на адресу залізниці дійсно поступив вказаний лист від представника позивача Діхтяренко О.М., однак відповідач вважає, що вказаний представник не мав відповідних повноважень, про що 23.02.2015р. ним було направлено лист директору ТОВ "Прем'єр Лізинг". Однак це твердження спростовується наступним.

Довіреність від імені юридичної особи видається її органом або іншою особою, уповноваженою на це її установчими документами (ч.1 ст. 246 Цивільного кодексу України).

Строк довіреності встановлюється у довіреності. Якщо строк довіреності не встановлений, вона зберігає чинність до припинення її дії. (ч.1 ст. 247 Цивільного кодексу України).

Довіреність Діхтяренко О.М. видана 30.12.2014р. директором ТОВ "Прем'єр Лізинг", дійсна до 31.12.2015р. Відповідно до вказано довіреності Діхтяренко О.М. має право, зокрема: здійснювати заходи досудового, позасудового врегулювання спорів, а саме: підписувати та подавати претензії, повідомлення, вимоги, підписувати листи, заяви, акти приймання-передачі, інші документи.

Особа, яка видала довіреність, за винятком безвідкличної довіреності, може в будь-який час скасувати довіреність або передоручення. Відмова від цього права є нікчемною. Особа, яка видала довіреність і згодом скасувала її, повинна негайно повідомити про це представника, а також відомих їй третіх осіб, для представництва перед якими була видана довіреність. (ч.1.2 ст.249 Цивільного кодексу України).

Відомості про скасування довіреності, виданої Діхтяренко О.М., відсутні.

У судовому засіданні представник відповідача пояснила, що наразі жодні відповіді від директора ТОВ "Прем'єр Лізинг" на адресу ДП «Придніпровська залізниця» не надходило.

У разі розірвання договору лізингу, лізингооодержувач за письмовою вимогою лізингодавця зобов'язаний в строк до 5 календарних днів викупити вже переданий предмет лізингу, при цьому витрати, що виникають у зв'язку з передачею/переоформленням права власності на предмет лізингу, несе лізингоодержувач. У разі, якщо лізингоодержувач не викупить предмету лізингу у строк зазначений у цьому пункті договору, він зобов'язаний на письмову вимогу лізингодавця повернути предмет лізингу в порядку, передбаченому п. 13.3. цього договору (п. 13.2. договору).

Позивач розрахував викупну вартість предмета лізину наступним чином (а.с.138-139): відповідно до формули 1.19: 58 200 000-13 800 847,74(сума сплачених лізингових платежів з відшкодування вартості предмета лізингу)х 3,7341 (коефіцієнт, розрахований станом на 27.02.2014р. з урахуванням курсу НБУ 30,010175грн. за 1долар США). Крім того, до цієї суми позивач додає відповідно до п.8.5 договору заборгованість зі сплати лізингових платежів по винагороді лізингодавця у розмірі 1 981 479,49грн. помноженої на вже вищезазначений коефіцієнт, та загалом визначає викупну вартість у розмірі 161 224 158,26грн.

Пунктом 1.19 договору визначено, що вартість дострокового викупу предмета лізингу - розрахункова сума, що визначається у випадку дострокового викупу предмета лізингу на дату розрахунку як різниця між первісною вартістю предмета лізингу на дату передачі предмета лізингу в лізинг, і сумами, фактично сплаченими лізингоодержувачем в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу лізингодавцю. Вартість дострокового викупу предмета лізингу розраховується за формулою:

ZV=(TV-SP)х КNBU, де

ZV - залишкова вартість предмета лізингу для цілей дострокового викупу, грн.

TV - первісна вартість предмета лізингу, грн.

SP- сума сплачених лізингоодержувачем платежів в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу, грн.

КNBU - коефіцієнт, що розраховується відповідно до п.1.12 договору.

"Коефіцієнт коригування" - коефіцієнт, що розраховується за фактом зміни офіційного курсу НБУ грн./дол. США.

КNBU = "Курс2"/ "Курс1", де

"Курс1" - курс, встановлений НБУ для одного долара США на дату підписання акта прийому-передачі предмету лізингу у лізинг.

"Курс2" - курс встановлений НБУ для одного долара США на день, коли фактично здійснюється Лізинговий платіж. (п. 1.12. договору).

"Коригування" - встановлений цим договором відповідно до ч. 1 ст. 16 Закону України "Про фінансовий лізинг" порядок сплати лізингових платежів, що полягає у погодженому сторонами способі визначення в кожний конкретним момент часу величини лізингових платежів, що підлягають сплаті лізингоодержувачем в такий момент. Необхідність застосування коригування обумовлена тим, що для оплати придбання предмета лізингу лізингодавець використав залучене фінансування у валюті (доларах США), а виконання грошових зобов'язань за даним договором проводиться виключно в національній валюті України (гривнях). При цьому коригування застосовується без будь-якого додаткового узгодження сторонами за формулою зазначеною в п. 1.12. (п. 1.8. договору).

"Залучене фінансування" - кошти, інвестовані лізингодавцем на придбання предмета лізингу. Для виконання своїх зобов'язань щодо придбання предмета лізингу у виробника (продавця), лізингодавець укладає договір позики в валюті (доларах США). Лізингодавець надає відповідний підтверджуючий документ з банку лізінгоодержувачу на його вимогу (п. 1.4. договору).

Лізингодавець має право: інвестувати на придбання предмета лізингу як власні, так і залучені та позичкові кошти (п.1 ч.1 ст.10 Закону України "Про фінансовий лізинг").

Відповідач подав до суду відзив на позовну заяву, в якому не погоджується з застосуванням коефіцієнту коригування, посилаючись на те що відповідний підтверджуючий документ на виконання п.1.4. договору про залучення фінансування у валюті позивач не надав.

Позивач направив відповідачу лист №15/10-02 від 15.10.2014р. (за підписом директора) (а.с. 37), в якому зазначив, що відповідно до п. 1.4. договору ТОВ "Прем'єр Лізинг" для виконання своїх зобов'язань щодо придбання предмету лізингу у виробника - ПАТ "Старокраматорський машинобудівний завод" , уклало договір в валюті (доларах США) - договір № ВЕ-03/10-2012 про надання позики від 03.10.2012р. з компанією "Burlesk Entertaitainment LLP" на суму 60 000 000,00 доларів США. На вимогу лізингоодержувача та на підтвердження правомірності застосування коефіцієнта коригування надає документ з банку - довідку банку АТ "Фортуна банк" № 147/11 від 15.10.2014р.

У листі Публічного акціонерного товариства "Фортуна-банк" № 147/11 від 15.01.2014р. (а.с.38), вказано, що на обслуговуванні знаходиться договір № ВЕ-03/10- 2012 про надання позики від 03.10.2012р. в доларах США, укладений між ТОВ "Прем'єр лізинг" та компанією "Burlesk Entertainment LLP", який зареєстровано в НБУ згідно реєстраційного свідоцтва № 15748 від 15.10.2012р.

Позивач направив відповідачу лист вих. № 07/11-01 від 07.11.2014р. (а.с.39), в якому підтвердив, що зазначений договір про надання позики зареєстрований в НБУ, згідно реєстраційного свідоцтва № 15748 від 15.10.2012р., знаходиться на обслуговуванні в АТ "Фортуна-банк", та що валютні кошти, отримані згідно з умовами договору № ВЕ-03/10-2012 про надання позики від 03.10.2012р., використані ТОВ "Прем'єр Лізинг" для розрахунків з постачальниками предметів лізингу.

Листом ПАТ "Фортуна-банк" № 164/11 від 06.11.2014р. (за підписом голови правління) (а.с.41) підтвердило, що з метою отримання валютного кредиту між "Прем'єр Лізинг" та компанією "Burlesk Entertainment LLP" (Великобританія) укладено договір № ВЕ-03/10-2012 про надання позики від 03.10.2012р. (в доларах США). Зазначений договір зареєстровано в НБУ, згідно реєстраційного свідоцтва № 15748 від 15.10.2012р., та станом на 06.11.2014р. знаходиться на обслуговуванні в АТ "Фортуна-банк". Даним листом підтверджується, що валютні кошти, отримані згідно з умовами зазначеного договору про надання позики, використані ТОВ "Прем'єр Лізинг" для розрахунків з постачальниками предметів лізингу.

Твердження відповідача щодо неналежного виконання позивачем п. 1.4. договору на думку суду є необґрунтованим, оскільки договором прямо не визначено вичерпного переліку документів, натомість передбачено, що "лізингодавець надає відповідний підтверджуючий документ з банку лізінгоодержувачу на його вимогу".

Відповідно до п. 1.4. договору для виконання своїх зобов'язань щодо придбання предмета лізингу у виробника (продавця), лізингодавець укладає договір позики в валюті (доларах США). Листом ПАТ "Фортуна-банк" № 164/11 від 06.11.2014р. (за підписом голови правління) (а.с.41) підтвердило, що з метою отримання валютного кредиту між "Прем'єр Лізинг" та компанією "Burlesk Entertainment LLP" (Великобританія) укладено договір № ВЕ-03/10-2012 про надання позики від 03.10.2012р. (в доларах США), зареєстрований в НБУ згідно реєстраційного свідоцтва № 15748 від 15.10.2012р. та станом на 06.11.2014р. знаходиться на обслуговуванні в АТ "Фортуна-банк", валютні кошти, отримані згідно з умовами зазначеного договору про надання позики, використані ТОВ "Прем'єр Лізинг" для розрахунків з постачальниками предметів лізингу.

25.03.2015р. відповідач подав до суду клопотання про витребування доказів, а саме: первинних документів бухгалтерського обліку, що обґрунтовують застосування коефіцієнту коригування за договором фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р. в частині підтвердження імпортної складової структури ціни предмету лізингу.

Відповідно до ч.1,2 ст.38 Господарського процесуального кодексу України сторона у разі неможливості самостійно надати докази вправі подати клопотання про витребування господарським судом доказів; у клопотанні повинно бути зазначено: який доказ витребовується; обставини, що перешкоджають його наданню; підстави, з яких випливає, що цей доказ має підприємство чи організація; обставини, які може підтвердити цей доказ.

Подане відповідачем клопотання про витребування доказів не підлягає задоволенню, оскільки як вже зазначалось вище відповідно до п.1.4. лізингодавець надає відповідний підтверджуючий документ з банку лізінгоодержувачу на його вимогу для підтвердження обґрунтованості застосування коефіцієнту коригування, що і було здійснено. Крім того відповідачем не обґрунтовано правомірність застосування Постанови Кабінету Міністрів України від 18.12.1998р. №1998 «Про удосконалення порядку формування цін», на яку він посилається, до правовідносин фінансового лізингу.

Позивач при здійсненні розрахунку (як пояснив представник позивача у судових засіданнях) не враховував призначення платежу, вказані відповідачем при здійсненні сплати лізингових платежів, зараховуючи, наприклад, кошти щодо відшкодування вартості предмета лізингу як суму коригування, що не відповідає умовам договору.

Так, пунктом 3.4 договору визначено, що лізингові платежі зараховуються в наступному порядку:

1) в рахунок сплати прострочених лізингових платежів

2) в рахунок поточних лізингових платежів.

В лізинговий платіж входять суми, які включають: платіж по відшкодуванню вартості предмета лізінгу, винагороду лізингодавця за отримане у лізинг майно, що включає компенсацію відсотків за кредитом (п.1.11 договору).

Враховуючи наведене, судом проведено перерахунок сум, сплачених лізингоодержувачем в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу, та встановлено, що станом на 27.02.2015р. вона становила 19 643 283,63грн., про що також зазначає і відповідач у своїй довідці (а.с.100).

27.03.2015р. відповідач подав до суду клопотання про призначення судової експертизи. Просить на розгляд експерта поставити питання: у якому розмірі проведена сплата відшкодування вартості предмету лізингу та відсотків за договором фінансового лізингу № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р.

Відповідно до п.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №4 від 23.03.2012р. «Про деякі питання практики призначення судової експертизи» судова експертиза призначається лише у разі дійсної потреби у спеціальних знаннях для встановлення фактичних даних, що входять до предмета доказування, тобто у разі, коли висновок експерта не можуть замінити інші засоби доказування.

Відповідачем на виконання ухвали суду подано платіжні доручення (із зазначенням призначення платежу) та відповідні банківські виписки, що дозволяє провести розрахунок без залучення експерта. У зв'язку з наведеним суд не вбачає підстав для задоволення клопотання про призначення експертизи.

При здійснення розрахунку позивач також посилається на п.8.5 договору.

Відповідно до п.8.5 договору укладення договору купівлі-продажу предмета лізінгу у разі його викупу (дострокового викупу) не залежить від сплати лізингоодержувачем будь-яких інших (додаткових) платежів на користь лізингодавця, окрім як погашення заборгованості за лізинговими платежами строк яких настав до дати його викупу (дострокового) викупу).

Пунктом 1.19 договору чітко визначено формулу, за якою має розраховуватись вартість дострокового викупу предмета лізингу. Так, використовується первісна вартість предмета лізингу, яка є фіксованою і становить 58 200 000,00грн. (п. 3.1. договору), та сума фактично сплачених платежів в рахунок відшкодування вартості предмета лізингу (яка на 27.02.2015р. становить 19 643 283,63грн.).

Що ж до заборгованість зі сплати лізингових платежів по винагороді лізингодавця, яка застосовується позивачем, то вона в даній формулі не передбачена і тому застосуванню, наразі, не підлягає. Оскільки позивачем не заявлена вимога саме про стягнення вказаної суми, суд вважає за необхідне роз'яснити, що він не позбавлений права звернутись до суду з відповідною позовною заявою.

Згідно офіційного курсу валют, встановленого Національним банком України, з 15-00 26.02.2015р. до 14-00 27.02.2015р. 100 доларів США = 3001,0175грн.; 31.12.2012р. - 100 доларів США = 799,30грн.

Враховуючи вищевикладене, суд вважає що позовні вимоги щодо розірвання договору фінансового лізингу №ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р. підлягають задоволенню з урахуванням наступного розрахунку вартості дострокового викупу предмета лізингу: (58 200 000,00грн.- 19 643 283,63грн.)х30,010175/7,993=144 763 393,68грн.

Однак необхідно враховувати, що відповідно до платіжного доручення №13 від 20.03.2015р. відповідачем було сплачено 494 920,24грн., призначення платежу: вартість предмета лізингу за договором № ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р.

Позивачем не було надано документів щодо підтвердження повернення вказаної суми відповідачу.

Відповідно до п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет позову.

Згідно з п.4.4 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" господарський суд припиняє провадження у справі у зв'язку з відсутністю предмета спору, зокрема, у випадку припинення існування предмета спору, якщо між сторонами у зв'язку з цим не залишилося неврегульованих питань. Припинення провадження у справі на підставі зазначеної норми ГПК можливе в разі, коли предмет спору існував на момент виникнення останнього та припинив існування в процесі розгляду справи.

Суд вважає за необхідне в цій частині провадження у справі припинити на підставі п.1-1 ч.1 ст.80 Господарського процесуального кодексу України.

З урахуванням наведеного, викупна вартість предмета лізингу становить 144 268 473,44грн.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог: на позивача - 7461,47грн. (10,21%), на відповідача - 65618,53грн. (89,79%), а також на відповідача - 1218,00грн.

Враховуючи вищевикладене, керуючись ст.ст.1, 33, 34, 43, 49, 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Припинити провадження щодо визначеня викупної вартості предмета лізингу згідно Договору фінансового лізингу №ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р., укладеного між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг", у розмірі 494 920,24грн.

Позов задовольнити частково.

Розірвати Договір фінансового лізингу №ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р., укладений між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр.К. Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" 03150, м. Київ, вул. Горького,33-в, оф. 1001, ідентифікаційний код 37559525).

Зобов`язати Державне підприємство "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр.К. Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828) здійснити викуп предмета лізингу згідно Договору фінансового лізингу №ПР/П-121104/НЮ від 28.12.2012р., укладеного між Державним підприємством "Придніпровська залізниця" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" - машини щебенеочисної RM-80 UHR за викупною вартістю 144 268 473,44грн.

В решті позовних вимог відмовити.

Стягнути з Державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр.К. Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Прем'єр Лізинг" (03150, м. Київ, вул. Горького,33-в, оф. 1001, ідентифікаційний код 37559525) витрати по сплаті судового збору у розмірі 66836,53грн.,про що видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду може бути оскаржено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду через господарський суд Дніпропетровської області протягом десяти днів з дня його оголошення, а у разі якщо в судовому засідання було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення -з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги, рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 31.03.2015

Суддя І.В. Мілєва