РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

06 квітня 2015 року Справа № 924/1508/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Крейбух О.Г.

судді Юрчук М.І. ,

судді Бучинська Г.Б.

при секретарі Михальчук В.К.

за участю представників:

позивача - не з'явився;

відповідача - не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційні скарги позивача комунального підприємства "Тепловик" та відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/1508/14

за позовом комунального підприємства "Тепловик"

до Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області

про стягнення 13 759, 96 грн.

ВСТАНОВИВ:

В жовтні 2014 року комунальне підприємство «Тепловик» звернулося до господарського суду Хмельницької області з позовом до Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про стягнення 13 759, 96 грн. /а.с. 2-3/.

17.11.2014 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом та згідно якої останній просить стягнути 13 377, 84 грн. заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення з урахуванням встановленого індексу інфляції, 382,12 грн. 3 % річних від простроченої суми, 1 827,00 грн. судового збору та 194,60 грн. інших витрат, пов'язаних з розглядом справи /а.с.73-74/.

08.12.2014 року позивачем подано до суду пояснення, згідно якого витрати позивача, пов'язані з явкою його представника у засідання суду складають 282,60 грн. /а.с.86/.

08.12.2014 року позивачем подано заяву про збільшення розміру позовних вимог, яка прийнята місцевим господарським судом та згідно якої останній просить стягнути 9 685,29 грн. заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення, 1 763,35 грн. пені, 2 119,67 грн. інфляційних втрат та 343,47 грн. 3 % річних /а.с.92/.

Рішенням господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року (з урахуванням ухвали господарського суду Хмельницької області від 16.01.2015 року про виправлення описки) у справі № 924/1508/14 (суддя Муха М.Є.) позов КП "Тепловик" до Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області про стягнення 13 759, 96 грн. задоволено частково.

Стягнуто з Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі на користь комунального підприємства "Тепловик" 5 936,15 грн. боргу, 226,99 грн. 3 % річних, 1276,25 грн. інфляційних втрат, 387,29 грн. пені, 1027,86 грн. судового збору та 158,99 грн. інших судових витрат.

У позові про стягнення 3749,14 грн. боргу, 116,48 грн. 3 % річних, 843,42 грн. інфляційних втрат, 1376,06 грн. пені відмовлено /а.с.108-110/.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, позивач КП "Тепловик" звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року скасувати в частині відмови у позові про стягнення 3749,14 грн. боргу, 116,48 грн. 3 % річних, 843,42 грн. інфляційних втрат, 1376,06 грн. пені та прийняти нове рішення, яким стягнути з Управління ПФУ в Теофіпольському районі Хмельницької області 3749,14 грн. боргу, 116,48 грн. 3 % річних, 843,42 грн. інфляційних втрат, 1376,06 грн. пені.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує, що відповідач за послуги з централізованого опалення, отримані протягом опалювального сезону 2012-2013 року зобов'язаний оплатити спожиту теплову енергію в опалювальний сезон та річну абонплату за період з 01.12.2012 року по 30.11.2013 року у відповідності до встановленого рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради № 1-11/2012 від 30.11.2012 року двоставкового тарифу на теплопостачання, який для будинків з приладами обліку тепла складається з плати за спожиту теплову енергію в опалювальний сезон у розмірі 719,62 грн./Гкал. та плати за одиницю теплового навантаження в рік (річної абонплати) у розмірі 933393,86 грн./Гкал./год.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для часткової відмови в задоволенні позову відсутні; просить рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року скасувати в частині відмови у позові про стягнення 3749,14 грн. боргу, 116,48 грн. 3 % річних, 843,42 грн. інфляційних втрат, 1376,06 грн. пені та прийняти нове рішення, яким стягнути з Управління ПФУ в Теофіпольському районі Хмельницької області 3749,14 грн. боргу, 116,48 грн. 3 % річних, 843,42 грн. інфляційних втрат, 1376,06 грн. пені. /а.с. 117/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року у справі № 924/1508/14 апеляційну скаргу прийнято до провадження у складі колегі суддів: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Демянчук Ю.Г. та призначено до розгляду на 18.02.2015 року /а.с.116/.

Розпорядженням голови Рівненського апеляційного господарського суду від 17.02.2015 року внесено зміни до складу колегії суддів, окрім заміни головуючого судді у зв'язку із тимчасовою непрацездатністю судді Демянчука Ю.Г. та відповідно до затверджених складів колегій; визначено колегію суддів у складі: головуючий суддя Крейбух О.Г., суддя Юрчук М.І., суддя Бучинська Г.Б. /а.с. 124/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 18.02.2015 року розгляд справи № 924/1508/14 відкладено на 04.03.2015 року в зв'язку з клопотанням відповідача /а.с. 129-131/.

02.03.2015 року відповідач Управління ПФУ в Теофіпольському районі Хмельницької області звернувся до Рівненського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року скасувати в частині стягнення 5 936,15 грн. боргу, 226,99 грн. 3 % річних, 1276,25 грн. інфляційних втрат, 387,29 грн. пені, 1027,86 грн. судового збору та 158,99 грн. інших судових витрат.

В обгрунтування апеляційної скарги, скаржник вказує наступне:

- відповідач оплатив всі надані рахунки за спожитий опалювальний період з січня по червень 2013 року та проведені по бухгалтерському та податковому обліках;

- тариф на постачання теплової енергії формується виходячи з різних планів витрат на виробництво, транспортування та постачання теплової енергії, виходячи із кількості укладених договорів. Тариф - не стала величина і може змінюватися як в сторону збільшення, так і в сторону зменшення в залежності від реальних витрат понесених постачальником;

- позивач після отримання листа щодо розірвання договору нічого не повідомив щодо абонплати або про іншу заборгованість за відповідачем.

Таким чином, на думку скаржника, правові підстави для часткового задоволення позову відсутні; просить рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року скасувати в частині стягнення 5 936, 15 грн. боргу, 226, 99 грн. 3% річних, 1276, 25 грн. інфляційних втрат, 387, 29 грн. пені, 1027, 86 грн. судового збору та 158, 99 грн. інших судових витрат /а.с. 145-148/.

КП "Тепловик" у відзиві на апеляційну скаргу заперечив проти доводів та вимог скарги, вказавши, що господарський суд Хмельницької області при винесенні рішення правомірно застосував норми матеріального та процесуального права, повністю з'ясував обставини справи та дослідив докази у справі, постановив законне та обгрунтоване рішення, а тому просить оскаржуване рішення в частині стягнення 5 936, 15 грн. боргу, 226, 99 грн. 3% річних, 1276, 25 грн. інфляційних втрат, 387, 29 грн. пені, 1027, 86 грн. судового збору та 158, 99 грн. інших судових витрат залишити без змін, а в задоволенні апеляційної скарги відмовити /а.с. 161-164/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року у справі № 924/1508/14 апеляційну скаргу Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області прийнято до спільного розгляду з раніше поданою і прийнятою до провадження апеляційною скаргою КП "Тепловик" /а.с. 142-143/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 04.03.2015 року розгляд справи № 924/1508/14 відкладено на 25.03.2015 року в зв'язку з необхідністю витребування нових доказів /а.с.156-157/.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 року розгляд справи № 924/1508/14 відкладено на 06.04.2015 року в зв'язку з необхідністю витребування нових доказів /а.с.171-172/.

06.04.2015 року позивач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив; подав клопотання про розгляд справи без участі представника останнього.

06.04.2015 року відповідач участі уповноваженого представника в судовому засіданні не забезпечив; згідно з реєстром на відправку рекомендованої кореспонденції Рівненського апеляційного господарського суду від 25.03.2015 року ухвалу від 25.03.2015 року направлено відповідачу 25.03.2015 року. Станом на день розгляду апеляційної скарги, 06.04.2015 року поштове повідомлення від Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області до апеляційного суду не повернулося.

Відповідно до п.п.2 п.1 розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень затверджених наказом Міністерства інфраструктури України від 28.11.2013 № 958, нормативні строки пересилання простої письмової кореспонденції операторами поштового зв'язку (без урахування вихідних днів об'єктів поштового зв'язку) у межах області та між обласними центрами України (у тому числі для міст Києва, Сімферополя, Севастополя) - Д+3, пріоритетної - Д+1;

де Д - день подання поштового відправлення до пересилання в об'єкті поштового зв'язку або опускання простого листа чи поштової картки до поштової скриньки до початку останнього виймання;

1, 2, 3, 4, 5 - кількість днів, протягом яких пересилається поштове відправлення.

Відповідно до фіскального чеку від 25.03.2015 року, ухвала Рівненського апеляційного господарського суду відповідачу була направлена 25.03.2015 року рекомендованим листом, який пересилався між районним та обласним центрами України (Рівне - м.Теофіполь, Хмельницької обл.), а тому з урахуванням п.п.2 п.1 розділу 2 Нормативів і нормативних строків пересилання поштових відправлень датою отримання Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області даного рекомендованого листа слід вважати 30.03.2015 року.

Відтак, суд вважає, що відповідач належним чином був повідомлений про дату, час і місце судового засідання 06.04.2015 року.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу.

Розглянувши матеріали справи, апеляційну скаргу, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення, дослідивши правильність застосування місцевим господарським судом при винесенні рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів вважає, що в задоволенні апеляційних скарг слід відмовити, а оскаржуване рішення змінити в частині стягнутих сум основного боргу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат та інших судових витрат, виходячи з наступного.

26.04.2007 року рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради № 50 визначено виконавців послуг у житловому фонді селищної ради, зокрема, виконавцем послуг із центрального опалення та централізованого гарячого водопостачання визначено КП "Тепловик" /а.с.6/.

17.01.2013 року між комунальним підприємством "Тепловик" Старокостянтинівської міської ради (надалі - виконавець, позивач) та Управлінням Пенсійного фонду у Теофіпольському районі (надалі - споживач, відповідач) укладено договір про надання послуг з централізованого опалення, та постачання гарячої води № 8/5 (надалі - Договір), відповідно до п.1 якого, виконавець зобов'язується надавати споживачеві своєчасно та відповідної якості послуги з централізованого опалення та постачання гарячої води, а споживач зобов'язується своєчасно оплачувати надані послуги за встановленими тарифами у строки і на умовах, що передбачені договором /а.с.7-8/.

За змістом п.4 Договору оплата послуг проводиться за двоставковим тарифом.

Відповідно до п.5 Договору, тарифи на послуги становлять:

з централізованого постачання гарячої води згідно розрахунку,

з централізованого опалення 719, 62 грн./Гкал.

Згідно п.9 Договору, розрахунковим періодом є календарний місяць. У разі застосування щомісячної системи оплати послуг платежі вносяться не пізніше 10 числа місяця, що настає за розрахунковим.

Послуги оплачуються безготівковою формою (п.10 Договору).

Згідно п.14 Договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом - 0,1 %.

Відповідно п.п.1 п.17 Договору, споживач зобов'язаний оплачувати послуги в установлені договором строки.

Згідно п.28 Договору, договір укладається на один рік і набирає чинності з дати його укладення. Договір вважається щороку продовженим, якщо за місяць до закінчення його строку однією із сторін не буде письмово заявлено про розірвання або необхідність перегляду.

Договір скріплено підписами та печатками сторін.

Рішенням виконавчого комітету Теофіпольської селищної ради від 30.11.2012 року № 1-11/2012 погоджено скориговані двоставкові тарифи КП "Тепловик" на теплопостачання для підприємств, установ, організацій смт.Теофіполь /а.с.9/.

Згідно розрахунку абонентської плати розрахованої на приєднане теплове навантаження по Управлінню Пенсійного фонду абонплата за місяць становить 1874,57 грн. /а.с.10/.

На виконання п.п.1 п.19 Договору позивачем надано відповідачу послуги з централізованого опалення за період з жовтня 2012 року по жовтень 2013 року, що підтверджується наступними висталеними рахунками:

- від 18.10.2012 року б/н на суму 2 799,00 грн., призначення платежу «оплата за спожиту теплову енергію» /а.с.31/;

- від 31.10.2012 року б/н на суму 9000,00 грн., призначення платежу «оплата за спожиту теплову енергію» /а.с.32/;

- від 09.11.2012 року №403 на суму 1689,48 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 21/;

- від 26.11.2012 року № 418 на суму 4 144,06 грн., призначення платежу «оплата послуг за теплову енергію» /а.с. 22/;

- за грудень 2012 року на суму 1 874,57 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 23/;

- від 20.12.2012 року № 429 на суму 5194,89 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 24/;

- від 08.01.2013 року на суму 1874, 57 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 28/;

- від 22.01.2013 року № 37 на суму 4 834,38 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 27/;

- від 15.02.2013 року № 55 на суму 1 874,57 грн., призначення платежу «оплата послуг з теплопостачання» /а.с. 42/;

- від 22.02.2013 року № 83 на суму 9666,48 грн., призн.платежу «оплата послуг за спожиту теплову енергію» /а.с. 26/;

- від 05.03.2013 року № 89 на суму 1874,57 грн., призначення платежу «оплата послуг за теплову енергію» /а.с. 25/;

- від 05.03.2013 року б/н на суму 4000 00 грн., призначення платежу «оплата за спожиту електроенергію» /а.с. 47/;

- від 29.03.2013 року б/н на суму 475,43 грн., призначення платежу «оплата за спожиту електроенергію» /а.с. 46/;

- від 12.04.2013 року №130 на суму 1874,57 грн., призн.платежу «оплата послуг за спожиту теплову енергію» /а.с.29/;

- від 25.04.2013 року б/н на суму 2 125,43 грн., призначення платежу «оплата за спожиту електроенергію» /а.с. 51/;

- від 12.06.2013 року б/н на суму 1 462, 53 грн., «оплата за спожиту електроенергію» /а.с. 54/;

- від 12.06.2013 року № 198 на суму 1874,56 грн., призначення платежу "абонплата в червні 2013 року" /а.с. 67/;

- від 10.07.2013 року № 241 на суму 1874,56 грн., призначення платежу "абонплата в липні 2013 року" /а.с. 68/;

- від 06.08.2013 року № 252 на суму 1874, 56 грн., призначення платежу "абонплата в серпні 2013 року" /а.с. 252/;

- від 06.09.2013 року № 299 на суму 1874,56 грн., призначення платежу "абонплата в вересні 2013 року" /а.с. 70/;

- від 18.10.2013 року №313 на суму 907,03 грн., признач.платежу "абонплата в жовтні 2013 року за 15 днів" /а.с. 66/;

На виконання п.п.1 п.17 Договору, відповідачем здійснено оплату наданих позивачем послуг з теплопостачання, що підтверджується наступними банківськими виписками по рахунку КП "Тепловик":

- 18.01.2013 року на суму 1 874,57 грн., призначення платежу "згідно рахунку від 08.01.2013 року" /а.с. 39/;

- 28.01.2013 року на суму 4 834,38 грн., призначення платежу "згідно рахунку від 22.01.2013 року" /а.с. 40/;

- 15.02.2013 року на суму 1 874,57 грн., призначення платежу "згідно рахунку від 15.02.2013 року" /а.с. 44/;

- 22.02.2013 року на суму 9666,48 грн., призначення платежу "згідно рахунку від 22.02.2013 року" /а.с. 43/;

- 05.03.2013 року на суму 1 874,57 грн., призначення платежу "абонплата за 03.2013 року" /а.с. 48/;

- 05.03.2013 року на суму 4000,00 грн., призначення платежу "згідно рахунку від 05.03.2013 року" /а.с. 48/;

- 29.03.2013 року на суму 475,43 грн., призначення платежу "за тепло за 03.2013 року" /а.с. 49/;

- 15.04.2013 року на суму 1 874,57 грн., призначення платежу "абонплата за 04.2013 року" /а.с. 52/;

- 25.04.2013 року на суму 2 185,43 грн., призначення платежу "за тепло згідно рахунку від 23.04.2013 року" /а.с. 53/;

- 19.07.2013 року на суму 1 462,53 грн., призначення платежу "абонплата згідно рахунку від 19.07.2013 року" /а.с. 55/;

В порушення умов Договору, відповідачем щорічну абонплату за червень-листопад 2013 року в повному обсязі здійснено не було, що слугувало підставою для звернення КП "Тепловик" з позовом до суду (з урахуванням заяви про збільшення розміру позовних вимог від 08.12.2014 року) про стягнення 9 685,29 грн. заборгованості з оплати послуг з централізованого опалення за період з червня по листопад 2013 року включно.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Відповідно до ст.526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства , а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог , що звичайно ставляться.

У відповідності до част.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (част.1 ст.628 ЦК України).

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ст.629 ЦК України).

Судом встановлено, що за змістом п.4 Договору оплата послуг проводиться за двоставковим тарифом.

Відповідно до п.4 Порядку формування тарифів на теплову енергію, її виробництво, транспортування та постачання, послуги з централізованого опалення і постачання гарячої води, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України "Про забезпечення єдиного підходу до формування тарифів на житлово-комунальні послуги" від 1 червня 2011 р. N 869:

двоставковий тариф на теплову енергію - грошовий вираз двох окремих частин тарифу (умовно-змінної та умовно-постійної);

умовно-змінна частина двоставкового тарифу - вартість одиниці (1 Гкал) теплової енергії відповідної якості, що реалізується споживачам як грошовий вираз змінної частини планованих економічно обґрунтованих прямих витрат на її виробництво, що змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії з урахуванням планованого прибутку;

умовно-постійна частина двоставкового тарифу - абонентська плата за одиницю (1 Гкал/год.) теплового навантаження об'єктів теплоспоживання як грошовий вираз решти планованих економічно обґрунтованих витрат, що включаються до повної собівартості виробництва, транспортування та постачання теплової енергії, є постійними і не змінюються прямо (або майже прямо) пропорційно зміні обсягу виробництва теплової енергії з урахуванням планованого прибутку.

Тобто умовами Договору сторони погодили оплату теплової енергії за двоставковим тарифом, який складається з вартості спожитої теплової енергії та абонентської плати за теплове навантаження.

Згідно розрахунку абонентської плати розрахованої на приєднане теплове навантаження по Управлінню Пенсійного фонду абонплата за місяць становить 1874,57 грн. /а.с.10/.

Відповідно до заяви позивача від 17.11.2014 року, за даними бухгалтерського обліку позивача, станом на 01.06.2013 року, відповідачем була здійснена переплата абонплати у розмірі 99,60 грн. /а.с.73/, яку слід віднести в часткове погашення боргу за червень 2013 року.

Оплата за липень 2013 року здійснена 19.07.2013 року частково на суму 1 462,53 грн. з призначенням платежу "абонплата згідно рахунку від 19.07.2013 року" /а.с.55/.

Водночас, 13.02.2013 року позивач направив на адресу відповідача лист № 29, яким повідомив про те, що у зв'язку із виводом котельні № 4 по вул.Щорса, 25А з експлуатації, надавати послуги по теплопостачанню в опалювальний період 2013-2014 роки не буде можливості /а.с.59/.

Згідно з п.2 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 21 липня 2005 р. N 630, міжопалювальний період - період між кінцем одного опалювального сезону та початком наступного опалювального сезону.

Відповідно до п.5 Правил надання послуг з централізованого опалення, постачання холодної та гарячої води і водовідведення, рішення про початок та закінчення опалювального сезону приймається виконавчими органами відповідних сільських, селищних та міських рад або місцевими державними адміністраціями виходячи з кліматичних умов згідно з будівельними нормами і правилами, правилами технічної експлуатації, нормами санітарного законодавства та іншими нормативними документами.

Розпорядженням Теофіпольської районної державної адміністрації Хмельницької області від 07.10.2013р. № 233/2013-р вирішено розпочати опалювальний сезон в районі для всіх категорій споживачів з 15 жовтня 2013 року по 15 квітня 2014р.ку /а.с.139-140/.

Тобто опалювальний сезон 2013-2014 рр розпочався 15.10.2013р.

20.02.2013 року Управління Пенсійного фонду України у Теофіпольському районі звернулось до начальника головного управління Пенсійного фонду України в Хмельницькій області з листом № 734/01 з проханням передбачити в кошторисі видатків на 2013 рік коштів в сумі 165 063,00 грн. для будівництва газопроводу до тепло генераторної та безпосередньо теплогенераторної адміністративної будівлі /а.с.60/.

25.06.2013 року відповідач звернувся до КП "Тепловик" із заявою про розірвання договору № 8/5 від 17.01.2013 року, оскільки в квітні 2013 року котельня № 4, яка оплювала будівлю управління ПФУ в Теофіпольському районі виведена з експлуатації та не буде надавати послуг з теплопостачання. В зв'язку з цим, відповідно до п.п.28 п.9 договору № 8/5 від 17.01.2013 року просить розірвати даний договір та припинити зобов'язання передбачені умовами договору /а.с. 61/.

14.10.2013 року прийнято в експлуатацію систему опалення в адміністративній будівлі з встановленням теплогенераторної в смт. Теофіполь по вул. Щорса, 25 де замовником робіт було Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі, що підтверджується декларацією про готовність об'єкта до експлуатації від 14.10.2013 року № ХМ431328706 /а.с. 62-64/.

Тобто з 14.10.2013 року, послуги по централізованому опаленню позивачем відповідачу не надавалися. А тому, абонентську плату за жовтень 2013 року слід нараховувати з 01.10.2013 року по 13.10.2013 року.

При цьому, колегія суддів не погоджується з доводами відповідача про розірвання Договору в односторонньому порядку на підставі п.29 договору про надання послуг з централізованого опалення та постачання гарячої води № 8/5 з огляду на част.1-4 ст.188 ГК України, відповідно до якої зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором.

Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

У разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

25.06.2013 року відповідач звернувся до КП "Тепловик" із заявою про розірвання договору № 8/5 від 17.01.2013 року, оскільки в квітні 2013 року котельня №4, яка оплювала будівлю управління ПФУ в Теофіпольському районі виведена з експлуатації та не буде надавати послуг з теплопостачання. В зв'язку з цим, відповідно до п.п.28 п.9 договору № 8/5 від 17.01.2013 року просить розірвати даний договір та припинити зобов'язання передбачені умовами договору /а.с. 61/.

Згідно журналу вхідної кореспонденції КП "Тепловик", вказаний лист останнім було отримано 25.06.2013 року, запис за вх.№ 72 /а.с.166-167/, однак залишений без відповіді та реагування.

Відповідно до п.29 Договору, договір може бути розірваний достроково у разі:

- зникнення потреби в отриманні послуги або відмови споживача від користування послугами виконавця;

- переходу права власності (користування) на квартиру (будинок садибного типу) до іншої особи;

- невиконання умов договору сторонами договору.

Згідно з п.25 Договору, спори між сторонами розв'язуються шляхом переговорів або у судовому порядку.

Судом встановлено, що з позовом до суду про розірвання договору № 8/5 від 17.01.2013 року відповідач не звертався.

А тому, договір про надання послуг з централізованого опалення, та постачання гарячої води № 8/5 не може вважатися таким, що розірваний автоматично після звернення управління ПФУ в Теофіпольському районі з листом від 25.06.2013р. до КП "Тепловик" за відсутності письмової згоди останнього.

Відтак, позовні вимоги про стягнення заборгованості по оплаті наданих послуг з теплопостачання за період з червня 2013 року по жовтень 2013 року є такими, що підтверджуються матеріалами справи і підлягають частковому задоволенню у розмірі 6 748,06 грн. за період з червня 2013 року до 14 жовтня 2013р., дати введення в експлуатацію системи опалення в адміністративній будівлі відповідача з встановленням теплогенераторної в смт.Теофіполь по вул. Щорса, 25, на підставі ст.ст.526, 530, 628, 629 Цивільного кодексу України наступним чином:

Період нарахування основного боргуАбонплата за місяцьЧасткова оплатаСума основного боргу
Червень 2013 року1874, 57 грн.99, 60 грн.1 774, 57 грн.
Липень 2013 року1874, 57 грн.1 462, 53 грн.412, 04 грн.
Серпень 2013 року1874, 57 грн.-1874, 57 грн.
Вересень 2013 року1874, 57 грн.-1874, 57 грн.
Жовтень 2013 року (за 13 днів)774,79 грн. (1874,57 : 31 х 13) - 812, 31 грн.

Позивач просить стягнути:

- 1763, 35 грн. пені:

з суми боргу 1774, 97 грн. за період з 11.07.2013 року по 10.01.2014 року;

з суми боргу 412, 04 грн. за період з 11.08.2013 року по 10.02.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.09.2013 року по 10.03.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.10.2013 року по 10.04.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.11.2013 року по 10.05.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.12.2013 року по 10.06.2014 року;

- 343,47 грн. 3% річних:

з суми боргу 1 774, 97 грн. за період з 11.07.2013 року по 08.12.2014 року;

з суми боргу 412, 04 грн. за період з 11.08.2013 року по 08.12.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.09.2013 року по 08.12.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.10.2013 року по 08.12.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.11.2013 року по 08.12.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 11.12.2013 року по 08.12.2014 року;

- 2 119,67 грн. інфляційних втрат:

з суми боргу 1 774, 97 грн. за період з 01.08.2013 року по 30.11.2014 року;

з суми боргу 412, 04 грн. за період з 01.09.2013 року по 30.11.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 01.10.2013 року по 30.11.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 01.11.2013 року по 30.11.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 01.12.2013 року по 30.11.2014 року;

з суми боргу 1874, 57 грн. за період з 01.01.2014 року по 30.11.2014 року.

Виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком (част.1 ст.546 ЦК України).

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (част.1, 3 ст.549 ЦК України).

Відповідно до част.1 ст.547 ЦК України, правочин щодо забезпечення виконання зобов'язання вчиняється у письмовій формі.

Згідно п.14 Договору, за несвоєчасне внесення плати із споживача стягується пеня у розмірі, встановленому законом - 0,1 %.

Відповідно до ст.ст.1, 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань", платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Поскільки розмір пені, погоджений п.14 Договору, перевищує розмір подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період прострочення, суд визнає розрахунок пені, виконаний позивачем, невірним /а.с.81, на звороті, 82/.

Відповідно до част.2 ст.625 ЦК України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних з простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судом перевірено розрахунки 3 % річних та інфляційних втрат, виконані позивачем та встановлено, що останнім при здійсненні розрахунку за жовтень 2013 року неправомірно здійснено нарахування 3 % річних та інфляційних втрат на повну суму абонентської плати (1874,57 грн.), тоді як абонентська плата за жовтень 2013 року нараховується з 01.10.2013 року по 13.10.2013 року та становить 812,31 грн.

Водночас, в зв'язку з тим, що з 14.10.2013 року послуги по централізованому опаленню в опалювальний сезон 2013-2014 рр. позивачем відповідачу не надавалися, правові підстави для здійснення нарахування пені, 3 % річних та інфляційних втрат на суму абонентської плати за листопад 2013 року - відсутні.

При цьому, розрахунок 3 % річних та інфляційних втрат, здійснений позивачем за зобов'язаннями червня 2013 року - вересня 2013 року, визнано колегією суддів вірним /а.с.96/.

Суд здійснив розрахунок пені, 3 % річних та інфляційних втрат за зобов'язаннями жовтня 2013 року самостійно /а.с.185-186/.

Відтак, за розрахунком суду за зобов'язаннями жовтня 2013 року:

- розмір пені з суми боргу 812,31 грн. за період з 11.11.2013 року по 10.05.2015 року становить 55,84 грн.;

- розмір 3 % річних з суми боргу 812,31 грн. за період з 11.11.2013 року по 08.12.2014 року становить 26,24 грн.;

- розмір інфляційних втрат з суми боргу 812, 31 грн. за період з 01.12.2013 року по 30.11.2014 року становить 989, 71 грн..

Таким чином, позовні вимоги підлягають задоволенню частково:

- про стягнення суми основного боргу - в сумі 6 748,06 грн., в позові про стягнення 2 937,23 грн. основного боргу слід відмовити;

- про стягнення пені - в сумі 443,13 грн. (117,90 грн. + 27,03 грн. + 120,85 грн. + 121,51 грн. + 55,84 грн.), в частині стягнення 1 320,22 грн. пені слід відмовити;

- про стягнення 3 % річних - в сумі 253,21 грн. (75,26 грн. + 16,43 грн. + 69,95 грн. + 65,33 грн. + 26,24 грн.), в частині стягнення 90,26 грн. 3 % річних слід відмовити;

- про стягнення інфляційних втрат - в сумі 1 492,76 грн. (385,31 грн. + 93,00 грн. + 423,10 грн. + 413,95 грн. + 177,40 грн.), в частині стягнення 626,91 грн. інфляційних втрат слід відмовити.

Щодо розподілу судових витрат.

За змістом ст.44 ГПК України до складу судових витрат належать, зокрема, судовий збір, сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом, оплати послуг адвоката.

Порядок розподілу судових витрат визначено ст.49 ГПК України.

Згідно з част.5 ст.49 ГПК України, суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються:

при задоволенні позову - на відповідача;

при відмові в позові - на позивача;

при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем заявлено до стягнення 282,60 грн. інших судових витрат сплачених КП "Тепловик" адвокату Сторожуку Юрію Володимировичу /а.с. 86/, з яких:

- 194,60 грн. згідно платіжного доручення № 261 від 05.11.2014 року з призначенням платежу "відшкодування транспортних витрат по справі № 924/1508/14 згідно договору від 18.07.2014 року" /а.с. 75/;

- 88,00 грн. згідно платіжного доручення № 295 від 05.12.2014 року з призначенням платежу "витрат пов'язаних із явкою представника у засідання господарського суду 02.12.2014 року у справі № 924/1508/14" /а.с. 87/.

Водночас, відповідно до розділу VI Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК) судовими витратами є витрати сторін та інших учасників судового процесу в господарському суді, які пов'язані з розглядом справи і складаються з: судового збору; сум, що підлягають сплаті за проведення судової експертизи, призначеної господарським судом; витрат, пов'язаних з оглядом та дослідженням речових доказів у місці їх знаходження; оплати послуг перекладача, адвоката; інших витрат, пов'язаних з розглядом справи. Склад судових витрат не є вичерпним, і оцінка тих чи інших витрат сторін як судових здійснюється господарським судом з урахуванням обставин конкретної справи.

До інших витрат у розумінні статті 44 ГПК відносяться, зокрема: суми, які підлягають сплаті особам, викликаним до господарського суду для дачі пояснень з питань, що виникають під час розгляду справи (стаття 30 названого Кодексу); витрати сторін та інших учасників судового процесу, пов'язані з явкою їх або їхніх представників у засідання господарського суду, за умови, що таку явку судом було визнано обов'язковою (абз.1-2 п.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року №7).

Згідно протоколу судового засідання від 23.10.2014 року по справі № 924/1508/14, представник КП "Тепловик" Сторожук Ю.В. був присутній в судовому засіданні 23.10.2014 року, явка в яке повноважних представників, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 08.10.2014 року, визнана обов'язковою /а.с.35/.

Згідно протоколу судового засідання від 03.11.2014 року по справі № 924/1508/14, представник КП "Тепловик" Сторожук Ю.В. був присутній в судовому засіданні 03.11.2014 року, явка в яке повноважних представників, згідно протоколу судового засідання від 23.10.2014 року та розписки від 23.10.2014 року по справі № 924/1508/14 обов'язковою не визнавалась /а.с.72/.

Згідно протоколу судового засідання від 02.12.2014 року по справі № 924/1508/14, представник КП "Тепловик" Сторожук Ю.В. був присутній в судовому засіданні 02.12.2014 року, явка в яке повноважних представників, ухвалою господарського суду Хмельницької області від 18.11.2014 року, визнана обов'язковою /а.с. 85/.

На виконання вимог ухвали суду від 25.03.2015 року позивачем подано наступні докази понесених Сторожуком Ю.В. транспортних витрат у сумі 282, 60 грн.:

- фіскальний чек від 23.10.2014 року, рейс №662, вартість проїзду м.Хмельницький-смт.Теофіполь - 45, 65 грн. /а.с. 184/;

- фіскальний чек від 23.10.2014 року, рейс №0703, вартість проїзду смт.Теофіполь-м.Хмельницький - 45, 65 грн. /а.с. 184/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі № 064455, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 184/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі №064437, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 184/.

- фіскальний чек від 03.11.2014 року, рейс №586, вартість проїзду смт.Теофіполь-м.Хмельницький - 45, 65 грн. /а.с. 183/;

- фіскальний чек від 03.11.2014 року, рейс №4037, вартість проїзду м.Хмельницький-смт.Теофіполь - 45, 65 грн. /а.с. 183/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі №064456, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 183/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі №302152, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 183/.

- квиток на автобус ХМТБ 037481 від 02.12.2014 року, вартість проїзду смт.Теофіполь-м.Хмельницький - 41, 00 грн. /а.с. 181-182/;

- квиток на автобус ХММБ 018250 від 02.12.2014 року, вартість проїзду м.Хмельницький-смт.Теофіполь - 41, 00 грн. /а.с. 181-182/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі №064454, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 181/;

- квиток на проїзд в міському маршрутному таксі №064438, вартість проїзду - 3, 00 грн. /а.с. 181/.

Як зазначалося вище, явка в судові засідання 23.10.2014 року (45,65 грн. + 45,65 грн.) та 02.12.2014 року (41,00 грн. + 41,00 грн.) визнавалася обов'язковою, а відтак заявлені до стягнення інші судові витрати за вказані дати в розмірі 173,3 грн. є підставними.

В судове засідання від 03.11.2014 року явка уповноважених представників обов'язковою не визнавалася, а тому у відповідності до абз. 2 п. 1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 року № 7, правові підстави для задоволення транспортних витрат в розмірі 91,3 грн. за явку в судове засідання господарського суду Хмельницької області від 03.11.2014 року - відсутні.

Водночас, суд відмовляє у відшкодуванні 18,00 грн. транспортних витрат, на підтвердження яких позивачем додано квитки на проїзд в міському маршрутному таксі, оскільки з даних квитків не вбачається дата проїзду та маршруту поїздки.

Відповідно до ст.49 ГПК України, судовий збір у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Загальна сума заявлених позовних вимог - 13 911, 78 грн.

Загальна сума задоволених позовних вимог - 8 937, 16 грн.

Відношення задоволених позовних вимог до заявлених - 64, 24 %.

На підставі ст.49 ГПК України на відповідача покладається 111,33 грн. інших судових витрат (пропорційно розміру задоволених позовних вимог) та судовий збір за подання позовної заяви у розмірі 1 173, 66 грн.

Натомість, суд першої інстанції на вищевикладене уваги не звернув, що призвело до порушення норм матеріального права.

Згідно із п.4 част.1 ст.103 ГПК України, апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги (подання) має право змінити рішення.

Відповідно до п.4 част.1 ст.104 ГПК України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оцінюючи вищевикладені обставини справи, колегія приходить до висновку, що апеляційні скарги позивача комунального підприємства "Тепловик" та відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року у даній справі слід залишити без задоволення, а рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.2014 року змінити в частині стягнутих сум пені, 3 % річних, інфляційних втрат та інших судових витрат

Судовий збір за подання апеляційних скарг покладається на їх заявників (позивача та відповідача).

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу позивача комунального підприємства "Тепловик" на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/1508/14 залишити без задоволення.

Апеляційну скаргу відповідача Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області на рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/1508/14 залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/1508/14 змінити в частині стягнутих сум основного боргу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат, судового збору та інших судових витрат.

Викласти резолютивну частину рішення господарського суду Хмельницької області від 23.12.14 р. у справі № 924/1508/14 в такій редакції:

"Позов Комунального підприємства "Тепловик", смт.Теофіполь, Хмельницької області до Управління Пенсійного Фонду України в Теофіпольському районі Хмельницької області, смт.Теофіполь, Хмельницької області про стягнення 13 911,78 грн. задовольнити частково.

Стягнути з Управління Пенсійного фонду України в Теофіпольському районі (смт.Теофіполь, вул.Щорса, 25 ) на користь комунального підприємства "Тепловик" (смт.Теофіполь, вул.Щорса, 25 ) 6748,06 грн. (шість тисяч сімсот сорок вісім гривень 06 коп.) боргу, 253,21 грн. (двісті п'ятдесят три гривень 21 коп.) 3 % річних, 1492,76 грн. (одна тисяча чотириста дев'яносто дві гривень 76 коп.) інфляційних втрат, 443,13 грн. (чотириста сорок три гривень 13 коп.) пені, 1173,66 грн. (одну тисячу сто сімдесят три гривень 66 коп.) судового збору та 111,33 грн. (сто одинадцять гривень тридцять три коп.) інших судових витрат.

У позові про стягнення 2937,23 грн. боргу, 90,26 грн. 3 % річних, 626,91 грн. інфляційних втрат та 1320,22 грн. пені - відмовити".

Доручити господарському суду Хмельницької області видати наказ.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку протягом двадцяти днів з дня набрання постановою апеляційного господарського суду законної сили.

Справу № 924/1508/14 повернути господарському суду Хмельницької області.

Головуючий суддя Крейбух О.Г.

Суддя Юрчук М.І.

Суддя Бучинська Г.Б.