ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 квітня 2015 року Справа № 925/1525/14
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Овечкіна В.Е., Чернова Є.В., Цвігун В.Л.,
розглянувши матеріали касаційної скарги КП "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради
на постановуКиївського апеляційного господарського суду від 14.01.2015
у справі№925/1525/14
за позовомТОВ "Обслуговуюче підприємство "Митниця"
доКП "Служба утримання будинків"Митниця" Черкаської міської ради
про стягнення коштів
В С Т А Н О В И В :

Подана касаційна скарга не відповідає вимогам розділу ХП1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.111 ГПК України касаційна скарга повинна містити вимоги особи, що подала скаргу із зазначенням суті порушення або неправильного застосування судом норм матеріального чи процесуального права.

Як роз'яснено в п.62 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 №11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII1 Господарського процесуального кодексу України", за приписом пункту 4 частини першої статті 1113 ГПК у касаційній скарзі має бути зазначена суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Недодержання цієї вимоги тягне за собою повернення скарги на підставі пункту 6 частини першої статті 111 названого Кодексу. Отже, якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Таким чином, в касаційній скарзі має бути чітко викладено зміст порушення з обґрунтуванням порушених норм законодавчими актами та вказуватися конкретні їх пункти та статті з урахуванням встановлених судами фактичних обставин справи.

Відповідно до положень ч.2 ст.1115 та ч.ч.1,2 ст.1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у судовому рішенні чи відхилені судом, вирішувати питання про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази чи додатково перевіряти докази.

Тому касаційна скарга повинна містити дані, які б свідчили, що судом при розгляді спору не застосований закон, який підлягає застосуванню до спірних правовідносин, або застосований закон, який не підлягає застосуванню, або судами неправильно витлумачена норма закону.

При цьому, згідно імперативних вимог ч.2 ст.111 ГПК України у касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи.

Проте, всупереч вимог п.4 ч.1 ст.111 ГПК України касаційна скарга містить лише загальні посилання на норми процесуального права без зазначення того, в чому саме полягає їх порушення або неправильне застосування судами. Зокрема, в поданій касаційній скарзі не зазначено, в чому саме полягає порушення норми ст.901 ЦК України, яка безпосередньо застосована судами при вирішенні даного спору, і яким чином таке порушення вплинуло на прийняття постанови.

Натомість зміст касаційної скарги заявника зводиться до викладення обставин справи, аналізу наявних у справі доказів, посилань на неналежну оцінку судами доказів (лист від 22.07.2014 №122, розрахунок зменшення вартості виконаних ТОВ "ОП "Митниця" робіт з технічного обслуговування житлових будинків КП "СУБ "Митниця" за травень 2014 року відповідно договору №66/3 від 01.06.2012 тощо), тобто, скарга стосується виключно заперечень щодо оцінки судом доказів по справі.

Отже, у скарзі не зазначено суті порушення або неправильного застосування апеляційним судом норм матеріального чи процесуального права, що згідно з п.6 ч.1 ст.1113 ГПК є підставою для повернення касаційної скарги.

Зважаючи на викладене, скарга підлягає поверненню для належного дооформлення.

Крім того, відповідно до ч.3 ст.105 та ст.110 ГПК України постанова набирає законної сили з дня її прийняття. Касаційна скарга може бути подана протягом двадцяти днів з дня набрання судовим рішенням апеляційного господарського суду законної сили.

Згідно з ч.3 ст.50 ГПК України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Таким чином, з системного аналізу змісту ч.3 ст.50, ч.3 ст.105, ч.1 ст.110 ГПК України вбачається, що перебіг встановленого процесуального строку починається з дня, наступного за датою прийняття постанови судом апеляційної інстанції.

Отже, у даному випадку перебіг процесуального строку для подання касаційної скарги розпочався 15.01.2015 року та закінчився 03.02.2015 року. Однак, касаційну скаргу заявником подано 10.03.2015 року, тобто з пропуском встановленого строку.

Відтак, в порушення вимог ст.110 ГПК України касаційну скаргу фактично подано після закінчення 20-денного процесуального строку, встановленого для її подання, без клопотання про його відновлення, що згідно п.5 ч.1 ст.1113 цього Кодексу є достатньою підставою для повернення касаційної скарги без розгляду.

Враховуючи наведене та керуючись ст.86 та п.п.5,6 ч.1 ст.1113 ГПК України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу КП "Служба утримання будинків "Митниця" Черкаської міської ради на постанову Київського апеляційного господарського суду від 14.01.2015 у справі №925/1525/14 повернути скаржнику, а згадану справу - до господарського суду Черкаської області.

Судді: В.Овечкін

Є.Чернов

В.Цвігун