ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.15р. Справа № 904/744/15

За позовом заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону, м. Миколаїв

в інтересах держави в особі позивача-1: Державного концерну "Укроборонпром", м. Київ та позивача-2: Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП", м. Миколаїв

до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд", м. Дніпродзержинськ, Дніпропетровська область

про стягнення 8 536,28 грн.

Суддя Кармазіна Л.П.

Представники:

від прокурора: Кальчев В.В., посвідчення № 028527 від 03.09.2014 року

від позивача-1: представник не з'явився

від позивача-2: представник не з'явився

від відповідача: представник не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону, в інтересах держави в особі позивача-1: Державного концерну "Укроборонпром" та позивача-2: Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" звернувся до господарського суду Дніпропетровської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" про стягнення 8 536,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором №58-14 від 11.03.2014р., з оплати наданих позивачем -2 послуг.

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 06.02.2015р. порушено провадження у справі, а розгляд справи призначено на 24.02.2015р.

24.02.2015р. прокурор, представники позивачів-1,2 та відповідача в призначене судове засідання не з'явились про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином, що підтверджується наявними в матеріалах справи поштовими повідомленнями про вручення поштових відправлень. (а.с. 34-37)

Ухвалою господарського суду Дніпропетровської області від 24.02.2015р., в зв'язку з неявкою представників сторін у судове засідання, розгляд справи відкладено на 24.03.2015р.

24.03.2015р. представник позивача-1 до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення. (а.с.48)

Представник відповідача до судового засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений належним чином, про що свідчить наявне в матеріалах справи поштове повідомлення.(а.с.51)

Прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представник позивача-2 підтримав позовні вимоги прокурора, просив суд позов задовольнити, надав витребувані судом документи, які залучено судом до матеріалів справи.

Ухвалою господарського суду від 24.03.2015р., у зв'язку з неявкою представників позивача-1 та відповідача у судове засідання, розгляд справи відкладено на 30.03.2015р.

30.03.2015р. прокурор в судовому засіданні підтримав позовні вимоги у повному обсязі, просив суд позов задовольнити.

Представники позивачів-1,2 та відповідача в призначене судове засідання не з'явились про час та місце проведення судового засідання повідомлені належним чином.

Відповідно до п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України. За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. У випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору (п. 3.9.2 постанови).

Відповідно до пункту 2.6.15. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20.02.2013р. № 28 (з подальшими змінами), на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправлення, підпис працівника, який її здійснив.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Статтею 69 ГПК України передбачено, що спір має бути вирішено господарським судом у строк не більше двох місяців від дня одержання позовної заяви. У виняткових випадках за клопотанням сторони, з урахуванням особливостей розгляду спору, господарський суд ухвалою може продовжити строк розгляду спору, але не більш як на п'ятнадцять днів.

Позовну заяву подано до господарського суду Дніпропетровської області 05.02.2015р., будь-яких клопотань про продовження строку розгляду справи від представників сторін до господарського суду не надходило, а тому двохмісячний строк розгляду спору спливає.

Одночасно, застосовуючи відповідно до ч.1 ст.4 Господарського процесуального кодексу України, ст.17 Закону України «Про виконання рішень та застосування практики Європейського суду з прав людини» при розгляді справи ч.1 ст.6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд зазначає, що право особи на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку кореспондується з обов'язком добросовісно користуватися наданими законом процесуальними правами, утримуватись від дій, що зумовлюють затягування судового процесу, та вживати надані процесуальним законом заходи для скорочення періоду судового провадження (п.35 рішення від 07.07.1989р. Європейського суду з прав людини у справі «Юніон Еліментарія Сандерс проти Іспанії» (Alimentaria Sanders S.A. v. Spain).

Суд вважає, що позивачі-1,2 та відповідач не скористались своїм правом на участь у судовому засіданні та вважає можливим розглянути справу за відсутності представників позивачів-1,2 та відповідача, оскільки останні повідомлені про час та місце судового засідання належним чином, а матеріали справи містять достатньо документів необхідних для вирішення спору по суті та прийняття обґрунтованого рішення.

Відзиву на позов до суду не надано, тому справа розглядається за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п.3.9.2. Постанови Вищого господарського суду України від 26.12.11р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

30.03.2015р. року в порядку ст. 85 ГПК України, у судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши наявні матеріали справи, дослідивши надані докази, заслухавши пояснення прокурора, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

Між державним підприємством "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (сторона 1 - позивач-2) та товариством з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" (сторона 2-відповідач) укладено договір №58-14 від 11.03.2014р., відповідно до умов якого на підставі взаємної згоди та листа сторони 2 від 11.03.014р. №11/03-14, сторона 1 надає наступні послуги, а сторона 2 зобов'язується оплатити надані послуги: - демонтаж грифованого обладнання з списаного та частково утилізованого планера літака ТУ-95МС, зав. №144; - тимчасове зберігання грифованого обладнання на складі. Передача грифованого обладнання для тимчасового зберігання оформлюється актом приймання-передачі. (а.с.13-15)

Договір набуває чинності з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 (п.7.1. договору).

Відповідно до п.п.2.1.1, 2.1.2 договору, сторона 1 зобов'язується надавати послуги зі зберігання протягом строку, встановленого у договорі. Сторона 1 звільняється від обов'язку надавати послуги зі зберігання обладнання, якщо в зв'язку з новими обставинами вона не може забезпечити його схоронності та письмово повідомила про це сторону 2 в термін не менш 7 (семи) календарних днів до дату розірвання договору.

Щомісячно, до 5 числа поточного місяця сторона 1 зобов'язується надавати факсимільним зв'язком стороні2 рахунок на оплату витрат за збереження за минулий місяць. Відсутність письмових заперечень сторони 2, наданих на адресу сторони 1, є підтвердженням того, що послуги зі зберігання надані стороною 1 якісно і в повному обсязі та сторона 2 не має претензій. (п.2.1.3 договору)

Після виконання послуг відповідно до п. 1.1.2 даного договору, сторона1 надає стороні2 акт виконання демонтажу грифованого обладнання. (п.2.1.5 договору)

Відповідно до п.2.2.1 договору, сторона 2 зобов'язується своєчасно та в повному обсязі сплачувати щомісяця, до 10 числа поточного місяця оплату послуг зі збереження за минулий місяць, розраховану виходячи з тарифу, встановленого п.3.1. договору.

Відповідно до п.3.1.2 договору, вартість надання послуг з тимчасового зберігання грифованого обладнання на складі - 132,00 грн. в т.ч. ПДВ за 1 добу.

Пунктом 3.2. договору сторони погодили, що сторона 2 здійснює оплату вартості наданих послуг згідно п.п. 3.1.2 договору, щомісячно до 10 числа наступного місяця згідно рахунку сторони1 шляхом банківського переказу на розрахунковий рахунок сторони 1. Вартість послуг згідно п.п. 3.1.1., сторона 2 оплачує на розрахунковий рахунок сторони1 протягом 3-х банківських днів з моменту виставлення рахунку на передплату (100%) послуг.

На виконання умов укладеного договору, відповідач передав позивачу-2 на тимчасове зберігання демонтоване грифоване обладнання літака ТУ-95МС, зав. №144, про що свідчить акт приймання передачі від 29.04.2014р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача-2 та відповідача.(а.с.17)

В період з 29.04.2014р. по 26.06.2014р. державне підприємство "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (позивач-2) надало відповідачу послуги з тимчасового зберігання грифованого обладнання літака ТУ-95МС, зав. №144 на складі №7 на території позивача-2 на загальну суму 7788,00 грн., що підтверджується актом надання послуг від 15.08.2014р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача-2 та відповідача.(а.с.16)

26.06.2014р. актом приймання-передачі обладнання з літака ТУ-95МС, зав. №144 (борт. №31), позивач-2 повернув уповноваженому представнику відповідача грифоване обладнання літака ТУ-95МС, зав. №144. Відповідно до даного акту, сторони погодили, що термін закінчення обліку зберігання грифованого обладнання на складі №7 ДП "НАРП" вважати 26.06.2014р.(а.с.18)

На оплату наданих послуг позивач-2 виставив відповідачу рахунок №233 від 15.08.2014р. на суму 7788,00 грн. (а.с.19)

Відповідач свої зобов'язання по оплаті в установлений договором строк не виконав, у зв'язку з чим у відповідача перед позивачем утворилась заборгованість у розмірі 7788,00 грн.

13.11.2014 позивач-2 направив на адресу відповідача претензію за вих. №3664/10, якою просив здійснити оплату заборгованості в повному обсязі (а.с.21).

Відповідач на претензію позивача-2 не відреагував, заборгованість не сплатив, що і предметом даного спору.

На підставі п. 4.1. договору, яким передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати рахунків стороною2 вона сплачує стороні 1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованої суми за кожний день прострочення платежу, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 748,28 грн.

Дослідивши матеріали справи та подані докази, заслухавши прокурора, суд приходить до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, з наступних підстав:

Сторони є суб'єктами господарювання, тому відповідно до положень ст.ст. 4, 173-175 і 193 ГК України до прав і обов'язків сторін, що виникли на підставі зазначеного договору і є господарськими зобов'язаннями, мають застосовуватися відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей передбачених Господарським кодексом України.

Судом встановлено, що позивач-2 свої зобов'язання згідно умов договору №58-14 від 11.03.2014р., виконав належним чином, про що свідчить акт надання послуг від 15.08.2014р., який підписаний уповноваженими представниками сторін та скріплений печатками підприємств позивача-2 та відповідача.(а.с.16)

Доказів повної оплати наданих позивачем-2 послуг, матеріали справи не містять.

Зобов'язання відповідача щодо оплати за надані послуги передбачено умовами договору та нормами законодавства.

Відповідачем оплату наданих позивачем-2 послуг не здійснено, тобто порушено умови договору, який підписаний між сторонами.

Вищевказаний договір за своїм змістом є договором про надання послуг.

Відповідно до положень ст. 901 ЦК України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно ст. 629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з приписами ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст. 193 ГК України цивільні та господарські зобов'язання мають бути виконані належним чином і у встановлений договором строк, а одностороння відмова від виконання зобов'язань не допускається, крім випадків, передбачених законом.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк. (ст. 530 ЦК України )

Згідно ст.610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

На підставі викладеного, суд дійшов висновку, що відповідач неналежним чином виконав свої зобов'язання за вищевказаним договором, спір між сторонами виник з його вини, тому вимоги позивача про стягнення з відповідача боргу за договором №58-14 від 11.03.2014р., обґрунтовані належними доказами, підтверджується матеріалами справи та підлягають задоволенню у повному обсязі на суму 7788 грн. 00 коп.

Щодо позовних вимог позивача про стягнення пені у розмірі 748 грн. 28 коп., судом встановлено наступне:

Відповідно до частини першої статті 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Частиною 1 статті 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу, розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно до положень ч. 2 ст.551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Законом України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" (надалі-Закон) встановлено, що його норми регулюють договірні правовідносини між платниками та одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань.

Відповідно до ст. 1 Закону платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня (ст. 3 Закону).

На підставі п. 4.1. договору, яким передбачено, що у випадку несвоєчасної оплати рахунків стороною2 вона сплачує стороні 1 пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ від заборгованої суми за кожний день прострочення платежу, позивач нарахував відповідачу пеню у розмірі 748,28 грн.

З огляду на зазначені обставини справи та приписи законодавства, суд перевіривши наданий розрахунок пені (а.с.22), суд доходить до висновку, що позовні вимоги прокурора про стягнення з відповідача пені у розмірі 748 грн. 28 коп. підлягають задоволенню у повному обсязі.

Отже, факт неналежного виконання відповідачем зобов'язань за договором, щодо своєчасної та повної оплати за надані позивачем-2 послуги встановлено судом та доведено матеріалами справи.

Згідно зі ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача у повному обсязі.

Керуючись ст. ст. 4, 32, 33, 36, 43, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, Заводський район, вул. Сачка, буд.26, кв. 16, ) на користь Державного підприємства "Миколаївський авіаремонтний завод "НАРП" (54037, м. Миколаїв, вул. Знаменська, буд. 4, ) суму основного боргу у розмірі 7788 грн. 00 коп. та пеню у розмірі 748 грн. 28 коп.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Дніпробізнесбуд" (51931, Дніпропетровська область, м. Дніпродзержинськ, Заводський район, вул. Сачка, буд.26, кв. 16, ) в доход Державного бюджету України (49027, м. Дніпропетровськ, пл. Шевченка, 7, , Відділення банку ГУ ДКСУ у Дніпропетровській області, п/р 3005, МФО 805012, ЄДРПОУ банку 37988155) судовий збір в розмірі 1827 грн. 00 коп.

Видати накази після набрання судовим рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскаржене протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 01.04.2015р.

Суддя Л.П. Кармазіна