ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 908/3162/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя

Здоровко Л.М., суддя Плахов О.В., суддя Шутенко І.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

позивача - Довгорук І.С. за довіреністю від 31.12.2014р. №44,

відповідача - Воловик Д.І. (директор, наказ №1 від 01.03.2007р.),

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат", м. Бердянськ, (вх. 987 З/2), на рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. у справі № 908/3162/14

за позовом Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж, м. Бердянськ,

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат", м. Бердянськ,

про стягнення 673472,72 грн. боргу за спожиту електричну енергію, 983,88 грн. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, 33156,74 грн. за послуги з компенсації реактивної енергії, 42753,71 грн. пені, 38886,96 грн. інфляційного нарахування, 6457,75 грн. 3 % річних

ВСТАНОВИЛА:

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. (суддя Зінченко Н.Г.) позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" про стягнення 795711,76 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 461 від 15.04.2004 р. задоволено повністю; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж 673472 грн. 72 коп. боргу за спожиту активну електричну енергію та 983 грн. 88 коп. заборгованості за перевищення договірних величин споживання електричної енергії; стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" на користь Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж 33156 грн. 74 коп. заборгованості за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії, 42753 грн. 71 коп. пені, 38886 грн. 96 коп. інфляційного нарахування, 6457 грн. 75 коп. 3 % річних та 15914 грн. 24 коп. судового збору.

Рішення місцевого господарського суду мотивоване тим, що відповідач не надав суду доказів на підтвердження сплати ним заборгованості перед позивачем, тому позивач правомірно нарахував суму боргу за спожиту активну електричну енергію, за перевищення договірних величин споживання електричної енергії, пені, 3% річних та інфляційних нарахувань щодо стягнення заборгованості укладеним договором.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Карат" з рішенням суду першої інстанції не погодилось, звернулось до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. по справі №908/3162/14 і прийняти нове рішення, яким у задоволенні позову Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" про стягнення 795711,76 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 461 від 15.04.2004 р. відмовити.

В обґрунтування апеляційної скарги заявник посилається на те, що господарський суд першої інстанції безпідставно не взяв до уваги факт можливості безперешкодного доступу позивача до приборів обліку, у зв'язку з чим не надав відповідної правової оцінки даним обставинам.

До Харківського апеляційного господарського суду надійшло клопотання від позивача (вх. 3180 від 26.02.2015р.) про проведення судового засідання у режимі відеоконференції у зв'язку з наявністю істотних перешкод.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 26.02.2015р. вищезазначене клопотання задоволено.

До Харківського апеляційного господарського суду позивача надав заперечення на апеляційну скаргу (вх. 3831 від 10.03.2015р.), в яких просить залишити рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. по справі №908/3162/14 без змін.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 11.03.2015р. (судове засідання проведене в режимі відеоконференції), задоволено усне клопотання позивача про проведення наступного судового засідання в режимі відеоконференції.

У судовому засіданні 06.04.2015р. представник відповідача підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити, рішення місцевого господарського суду скасувати та відмовити у задоволенні позову.

Представник позивача заперечував проти задоволення апеляційної скарги, просив рішення місцевого господарського суду залишити без змін, як законне та обґрунтоване, апеляційну скаргу - без задоволення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши повноту встановлення судом першої інстанції обставин справи та доказів на їх підтвердження, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

15.04.2004р. між ВАТ "Запоріжжяобленерго" та ТОВ "Карат" укладений договір про постачання електричної енергії № 461.

Відповідно до п. 1 договору постачальник електричної енергії (позивач) постачає електричну енергію споживачу (відповідачу), а споживач оплачує постачальнику електричної енергії її вартість та здійснює інші платежі згідно з умовами цього договору та додатками до договору, що є невід'ємними частинами.

Пунктом 2 договору передбачено, що під час виконання умов договору, а також вирішення всіх питань, що не обумовлені договором, сторони зобов'язуються керуватися чинним законодавством України, зокрема Правилами користування електричною енергією, Правилами улаштування електроустановок та технічними умовами.

Відповідно до п. 9.7 договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на термін до 31.12.2004р. Договір вважається щорічно продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною зі сторін не буде заявлено про припинення його дії.

На підставі вказаних положень договору та норм чинного законодавства дія договору від 15.04.2004р. № 461 сторонами була пролонгована.

Таким чином, на час вирішення спору судом договір № 461 від 15.04.2004р. є діючим, сторонами питання про недійсність договору не ставилося, в судовому порядку договір не визнано недійсним і не розірвано. Відповідачем зазначені факти не спростовані.

Згідно з умовами п.п. 2.2.3 і 2.2.4 відповідач зобов'язався оплачувати позивачу вартість електричної енергії згідно з умовами додатків № 4 "Порядок розрахунків" № 5 "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а також здійснювати оплату за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії між електромережею позивача та електроустановками відповідача згідно з додатком № 6 "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії".

Відповідно до п. 7.2, 7.3 договору розрахунки за електроенергію та інші платежі за розрахунковий період здійснюються по діючих тарифах, що визначаються відповідно до положень нормативних документів НКРЕ України. Порядок зняття показів розрахункових приладів обліку, розрахунків за активну електроенергію та оплати за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії обумовлюються додатками №, № 4, 5, 6.

У відповідності до пункту 1 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків" розрахунковим вважається період з 00 годи першого числа до 24 години останнього числа поточного місяця. Розрахунки за електричну енергію проводяться відповідачем виключно грошовими коштами на рахунок позивача. За дату оплати приймається дата зарахування коштів на рахунок позивача.

Пунктом 5 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків" встановлено, що відповідач не пізніше 14 години першого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до позивача для подання у двох примірниках, підписаних уповноваженою особою відповідача та скріплених його печаткою, зокрема "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" за формою додатку № 5.1 до договору. Позивач підписує подані акти та один примірник повертає відповідачу.

У відповідності до п. 1 додатку № 5 до договору "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії" для визначення обсягів споживання активної електричної енергії за розрахунковий період о 24-00 год., в останній день місяця відповідач самостійно або в присутності представника позивача відповідно до точок розрахункового обліку, що наведені в п.п. 6, 7, 8 цього додатку, здійснює зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, що відповідають споживанню активної електричної енергії. Зафіксовані покази оформлюються "Актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" (додаток № 5.1) у 2-х примірниках.

Згідно з п. 5 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" за підсумками розрахункового періоду позивач виписує відповідачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для остаточного розрахунку. Сума платежу при остаточному розрахунку визначається, виходячи з тарифів на активну електроенергію та фактичного обсягу спожитої електричної енергії, згідно даних наданого відповідачем "Акта про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" з урахуванням сум платежів, що надійшли від відповідача.

Відповідно до п. 6 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються позивачем відповідачу поштою рекомендованим листом, нарочним або віддаються уповноваженому представнику відповідача під розпис у пронумерованому, прошнурованому та скріпленому печаткою позивача журналі. При направлені рахунка або платіжної вимоги-доручення відповідачу нарочним позивача відповідач зобов'язаний під розпис на супровідному листі прийняти рахунок або платіжну вимогу-доручення.

Відповідно до п. 7 додатку № 4 до договору відповідач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунку або платіжної вимоги-доручення, що направляються йому позивачем. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається: при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документів (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); у випадку вручення рахунка або платіжної вимоги-доручення уповноваженому представнику відповідача під розпис в журналі, дата зазначена у журналі; при направлені нарочним - дата вручення відповідачу.

В пункті 8 додатку № 4 до договору "Порядок розрахунків за активну електричну енергію" (в редакції Додаткової угоди від 01.11.2006 р.) сторони обумовили, якщо відповідач не надав "Акт про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію" в обумовлений термін, позивач самостійно визначає обсяги спожитої електроенергії та надає відповідачу рахунок або платіжну вимогу-доручення для сплати. Сума платежу розраховується виходячи із середньодобового обсягу споживання електроенергії за попередній розрахунковий період з подальшим перерахунком у разі надання відповідачем даних про використану електричну енергію протягом наступного розрахункового періоду. Тривалість періоду розрахунку за середньодобовим обсягом споживання електричної енергії не перевищує один розрахунковий період, після чого розрахунок обсягу споживання електричної енергії здійснюється позивачем за величиною дозволеної потужності струмоприймачів та кількістю годин їх використання визначених згідно п. 6 додатку № 5 до договору "Графік зняття показів обліку електричної енергії" без подальшого перерахунку. Відновлення розрахунків за розрахунковими засобами обліку здійснюється після спільного складання акта, в якому фіксуються покази розрахункових засобів обліку електричної енергії.

Згідно з пунктом 2 Додатку № 6 до Договору "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії" розрахунковим вважається період з 00 годин першого числа до 24 години останнього числа поточного місяця. Розрахунок здійснюється окремо для кожної відокремленої площадки відповідача за точками обліку, що зазначені в Додатку № 6.1 "Перелік точок розрахункового обліку реактивної енергії". Розрахунки за електричну енергію проводяться відповідачем виключно грошовими коштами на рахунок позивача. За дату оплати приймається дата, на яку були зараховані кошти на рахунок позивача.

Пунктом 4 Додатку № 6 до Договору "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії" встановлено, що відповідач не пізніше 14 години першого робочого дня місяця, наступного за розрахунковим, направляє свого представника до позивача для подання у двох примірниках "Акта про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду" та "Акту про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Споживача в мережі Постачальника протягом розрахункового періоду". Позивач підписує подані акти та один примірник повертає відповідачу.

При цьому, у відповідності до п. 2 Додатку № 5 до Договору "Графік зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії" для визначення обсягів перетікання реактивної електричної енергії за розрахунковий період о 24-00 год., в останній день місяця відповідач самостійно або в присутності представника позивача здійснює зняття показів розрахункових засобів обліку, що відповідають перетіканням реактивної електричної енергії в точках розрахункового обліку згідно Додатку № 6.1 до Договору. Зафіксовані покази оформлюються у двох примірниках "Актом про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду" (Додаток № 6.3) і "Актом про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Споживача в мережі Постачальника протягом розрахункового періоду" (Додаток № 6.4).

У відповідності до п. 5 Додатку № 6 до Договору "Порядок розрахунків за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії" за підсумками розрахункового періоду позивач виписує відповідачу рахунок або платіжну вимогу-доручення на оплату послуг з компенсації перетікання реактивної електричної енергії. Сума платежу визначається з обсягів фактично спожитої та генерованої відповідачем реактивної електричної енергії, згідно даних наданих відповідачем в "Акті про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Постачальника в мережі Споживача протягом розрахункового періоду" і "Акті про обсяги перетікання реактивної енергії з мереж Споживача в мережі Постачальника протягом розрахункового періоду" з урахуванням сум платежів, що надійшли від відповідача. Рахунки або платіжні вимоги-доручення направляються позивачем відповідачу поштою рекомендованим листом або нарочним.

Згідно з п. 6 додатку №6 відповідач зобов'язаний у термін, що не перевищує 5-ти операційних днів з дня отримання рахунку або платіжної вимоги-доручення, здійснити оплату рахунку або платіжної вимоги-доручення, що направляються йому позивачем. Датою отримання рахунка або платіжної вимоги-доручення вважається: при направленні рекомендованим листом - дата, зазначена на фінансовому чеку поштового відділення, що підтверджує відправлення, з урахуванням поштового пробігу документів (по місту - 3 дні, по області - 5 днів, по Україні - 7 днів); при направлені нарочним - дата вручення відповідачу.

У відповідності до п. 9.1 договору невід'ємними частинами останнього є, зокрема додатки до договору.

Вищезазначені додатки підписані сторонами та скріплені печатками підприємств, вони є дійсними.

Всупереч вищезазначеним додатками відповідача не здійснив зняття показів розрахункових засобів обліку електричної енергії, що відповідають споживанню активної електричної енергії, а також не надав зафіксовані покази, що повинні бути оформлені "Актом про спожиту протягом розрахункового періоду активну електричну енергію".

У зв'язку з цим позивач самостійно визначив обсяги спожитої електроенергії та надав відповідачу рахунок для сплати.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання вимог укладеного договору, позивачем надавались:

- рахунки спожиту електроенергію: №461/8а від 30.08.2013р. за серпень 2013р. на суму 34655,18 грн., №461/9а від 01.10.2013р. за вересень 2013р. у сумі 3675,76 грн., №461/10а від 06.11.2013р. за жовтень 2013р. у сумі 3841,76 грн., №461/11а від 09.12.2013р. за листопад 2013р. у сумі 1630,37 грн., №461/12а від 06.01.2014 за грудень 2013р. у сумі 1694,78 грн., №461/1 від 06.02.2014р. за січень 2014р. у сумі 127167,31 грн., №461/2а від 05.03.2014р. за лютий 2014 року у сумі 114916,03 грн., №461/3а від 02.04.2014р. за березень 2014 року у сумі 127104,13 грн., №461/4а від 06.05.2014р. за квітень 2014р. у сумі 122870,88 грн., №461/5а від 04.06.2014р. за травень 2014 року у сумі 132403,04 грн., №461/6а від 27.06.2014р. за червень 2014р. у сумі 60655,04 грн., №461/7а від 29.07.2014р. за липень 2014р. у сумі 42387,89 грн.

- рахунки за перевищення договірної величини електроспоживання рахунок №461/8-пс від 04.09.2013р. за серпень 2013р. у сумі 486,26 грн., №461/11п від 09.12.2013р. за листопад 2013р. у сумі 497,62 грн.

- рахунки за послуги з компенсації перетікання реактивної електроенергії №461/8р від 30.08.2013р. за серпень 2013 року у сумі 860,89 грн., №461/9р від 01.10.2013р. за вересень 2013р. у сумі 352,50грн., №461/10р від 06.11.2013р. за жовтень 2013р. у сумі 347,72 грн., №461/11р від 09.12.2013р. за листопад 2013р. у сумі 282,94 грн., №461/12р від 06.01.2014р. за грудень 2013р. у сумі 286,51 грн., №461/1р від 07.02.2014р. за січень 2014 року у сумі 7694,92 грн., №461/2р від 05.03.2014р. за лютий 2014р. у сумі 295,66 грн., №461/3р від 02.04.2014р. за березень 2014року у сумі 7865,39 грн., №461/4р від 06.05.2014р. квітень 2014 року у сумі 7614,71 грн.; №461/5р від 04.06.2014р. за травень 2014 року у сумі 8246,71 грн., №461/6р від 27.06.2014р. за червень 2014року у сумі 508,49 грн., №461/7р від 29.07.2014р. за липень 2014року у сумі 1055,30 грн.

Дані рахунки направлялись відповідачу, про що свідчать реєстр відправленої рекомендованої кореспонденції Бердянського міського РЕМ.

У відповідності до виписок з Філії Запорізького Обласного управління АТ «Ощадбанк», відповідач частково сплатив борг за споживання електроенергії та з компенсації перетікання реактивної електроенергії.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено господарським судом першої інстанції, відповідач свої зобов'язання за укладеним договором не виконав, у зв'язку з чим, ВАТ «Запоріжжяобленерго» в особі Бердянського міського району електричних мереж звернулось до господарського суду першої інстанції, вважаючи свої права порушеними, з позовною заявою про стягнення з ТОВ «Карат» суми заборгованості за спожиту активну електроенергію, за понад договірну величину споживання електричної енергії, а також пені, інфляційних втрат та 3% річних.

Рішенням господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. позов Відкритого акціонерного товариства "Запоріжжяобленерго" в особі Бердянського міського району електричних мереж до Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" про стягнення 795711,76 грн. заборгованості за договором про постачання електричної енергії № 461 від 15.04.2004 р. задоволено повністю з підстав, зазначених вище.

Колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає апеляційну скаргу такою, що не підлягає задоволенню з огляду на наступне.

Статтею 11 Цивільного кодексу України передбачено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

Відповідно до ч. 2 цієї статті підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 202 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Зобов'язанням, відповідно до ч. 1, 2 ст. 509 цього Кодексу, є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Як вбачається з матеріалів справи сторонами укладений договір на надання послуг з водопостачання та водовідведення.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Як зазначалось вище, відповідач свої зобов'язання за договором виконав не у повному обсязі, у зв'язку чим утворилась заборгованість за активну електроенергію в розмірі 673472,72 за період з вересня 2013 року по червень 2014 року; за послуги з компенсації перетікання реактивної електричної енергії у розмірі 33156,74 грн. за період з серпня 2013 року по травень 2014 року), а також заборгованість, утворена за понад договірну величину споживання електричної енергії та серпень 2013 року та листопад 2013р. у розмірі 983,88 грн.

Таким чином, заборгованість перед позивачем за договором від 15.04.2004р. №461 про постачання електричної енергії складає 707613,34 грн. та підлягає до стягненню з відповідача.

Таким чином, доводи позивача є обґрунтованими, таким, що підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Як вбачається з позовної заяви, позивач просить стягнути з відповідача пеню за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання за договором від 15.04.2004р. №461 про постачання електричної енергії в розмірі 42753,71грн.

Відповідальність відповідача за несвоєчасну оплату у вигляді стягнення пені передбачена пунктом 4.2.1. договору, в якому сторони визначили, що за недотримання термінів сплати рахунків або платіжних вимог-доручень за активну електроенергію та за надання послуг з компенсації перетікання реактивної електроенергії, відповідач сплачує позивачу пеню за весь період часу, протягом якого невиконане зобов'язання по сплаті в розмірі 0,5 %суми платежу за кожен день прострочення (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період нарахування пені) по день фактичної оплати.

Відповідно до частини 6 статті 231 ГК України штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

Згідно з частиною 2 статті 343 Господарського кодексу України платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Стаття 1 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" передбачає, що платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін.

Стаття 3 Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" визначає, що розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення пені за несвоєчасне виконання зобов'язання підлягає задоволенню. Отже, висновки рішення місцевого господарського суду є обґрунтованими та відповідають матеріалам справи.

Колегія суддів погоджується з висновками суду про стягнення з відповідача на користь позивача 38886,96грн. інфляційних втрат та 6457,75 3% річних за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань за договором від 15.04.2004р. №461 про постачання електричної енергії

Згідно зі ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Таким чином, позивач з метою захисту свого майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваних ним грошових коштів, належних до сплати кредиторові, правомірно просить стягнути з відповідача суму боргу з урахуванням інфляційного нарахування на суму боргу та трьох відсотків річних. Отже, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції щодо обґрунтованості вимоги по стягненню інфляційних втрат та 3% річних на користь позивача.

Посилання апелянта на те, що представники позивача могли безперешкодно потрапити на підприємство з метою зняття показань лічильників не знайшли своє підтвердження в матеріалах справи.

Відповідно до ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду погоджується з висновками суду першої інстанції, а саме вважає за правомірне задоволення позовної заяви.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваного рішення у даній справі.

У зв'язку з вищевикладеним, апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" залишити без задоволення, рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. у справі № 908/3162/14 залишити без змін.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 102, п.1 ч.1 ст.103, ст.105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Карат" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Запорізької області від 22.10.2014р. у справі № 908/3162/14 залишити без змін.

Постанова апеляційного господарського суду набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів.

Повний текст постанови складено 08.04.2015р.

Головуючий суддя Л.М. Здоровко

Суддя О.В. Плахов

Суддя І.А. Шутенко