РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

19.03.2015Справа №910/2152/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик»

До Товариства з обмеженою відповідальністю «Жефко України»

Про стягнення 370 151,16 грн.

Суддя Сівакова В.В.

Представники сторін:

від позивача Топоркова О.С. - по дов. № б/н від 18.03.2015

від відповідача Гаврильченко Д.О. - по дов. № б/н від 25.10.2013

СУТЬ СПОРУ:

На розгляд Господарського суду міста Києва передані вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик» до Товариства з обмеженою відповідальністю «Жефко України» про стягнення 370 151,16 грн. боргу, який виник внаслідок неналежного виконання взятих на себе останнім зобов'язань згідно договору перевезення на умовах субпідряду № TLA-MAL-08-05-13 від 08.05.2013.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 порушено провадження у справі № 910/2152/15-г та призначено справу до розгляду на 24.02.2015.

Позивач в судовому засіданні 24.02.2015 позовні вимоги підтримав повністю.

Відповідач в судовому засіданні 24.02.2015 проти задоволення позовних вимог заперечував повністю.

В судовому засіданні 24.02.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 12.03.2015.

Відповідачем в судовому засіданні 12.03.2015 було заявлено усне клопотання про оголошення в судовому засіданні перерви, яке підтримано позивачем.

В судовому засіданні 12.03.2015 на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України було оголошено перерву до 19.03.2015.

Відповідачем 18.03.2015 до відділу діловодства суду було подано заяву, в якій відповідач визнає суму позову та просить розстрочити виконання рішення суду на 4 місяці рівними частинами по 92 537,79 грн.

Позивач в судовому засіданні 19.03.2015 проти розстрочки виконання рішення суду не заперечував.

Відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 19.03.2015, відповідно до ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.05.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Жефко України» (клієнт) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик» (перевізник) було укладено договір перевезення на умовах субпідряду № TLA-MAL-08-05-13 (далі - договір).

Відповідно до п. 2.1. договору на умовах даного договору перевізник зобов'язується доставити ввірений йому замовником клієнта (відправник) вантаж в пункт призначення та передати його особі, яка уповноважена на отримання цього вантажу (одержувач), а клієнт зобов'язується сплатити за перевезення вантажу погоджену сторонами плату.

Спір виник внаслідок того, що відповідач в порушення умов договору вартість послуг повністю не сплатив, в результаті чого виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 370 151,16 грн.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно з ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Згідно ст. 627 Цивільного кодексу України встановлено, що відповідно до ст. 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Стаття 628 Цивільного кодексу України встановлює, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є не обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 631 Цивільного кодексу України визначено, що строком договору є час, протягом якого сторони можуть здійснити свої права і виконати обов'язки відповідно до договору.

Відповідно до п. 14.1. договору даний договір вважається укладеним в день підсипання та скріплення печатками сторін та діє протягом трьох місяців з моменту укладення договору, якщо інше не буде узгоджено сторонами шляхом підписання додаткової угоди.

Додатковою угодою № 3 від 09.08.2013 сторони домовились продовжити дію договору до 09.01.2014.

Згідно з п. 13.1. договору послуги. здійснені перевізником на регулярній основі мають бути сплачені клієнтом у відповідності до додатку 1.1.

Відповідно до п. 3.1. додатку 1.1. клієнт зобов'язується забезпечити гарантований оплачувальний пробіг (ГОП) кожного технічно справного автопроїзду: 21 000 км в квартал. При цьому вартість гарантованого оплачувального пробігу (ВГОП) складає 136 080,00 грн. (включаючи податок на додану вартість) виходячи із вартості послуг зазначених в заявках за всіма пройденими автопоїздом за квартал напрямком.

Відповідно до п. 4.1. додаткової угоди № 3 від 09.08.2013 клієнт зобов'язався забезпечити загальний оплачувальний пробіг всіх технічно справних автопоїздів перелічених в п. 1 даної угоди в розмірі 2 240 000 км (мінімально оплачувальний пробіг - МОП) за п'ять місяців. При цьому вартість оплачувального пробігу складає 15 052 800,00 грн. виходячи з вартості послуг зазначених в заявках за всіма пройденими автопоїздом напрямками за вказаний період.

Умовами п. 3.6. додатку 1.1. було передбачено, що в разі, якщо фактичний пробіг (ФП) за період (квартал) менше ніж гарантований оплачувальний пробіг, зазначений в п. 3.1., якщо це трапилось з вини клієнта та відображено у підсумковій інформації простоїв за місяць, зазначений в п. 1.1., клієнт зобов'язаний включити вартість не виконаних перевезень по кожному автомобілю в оплачувальну вартість робіт за квартал.

Згідно з п. 4.5. додаткової угоди № 3 від 09.08.2013 в разі, якщо фактичний пробіг (ФП) за даний період (п'ять місяців) менше ніж гарантований оплачувальний пробіг, зазначений в п. 4.1., якщо це трапилось з вини клієнта та відображено у підсумковій інформації простоїв за місяць, зазначений в п. 2.1., клієнт зобов'язаний включити вартість не виконаних перевезень в оплачувальну вартість робіт за останній місяць дії даного договору (з 09.12.2013 по 09.01.2014), якщо сторонами не буде узгоджений інший строк, в разі продовження умов договору.

З матеріалів справи вбачається, що коефіцієнт готовності (технічної справності) парку автовозів в спірний період становив 75,32%.

Таким чином, розмір гарантованого оплачувального пробігу, що не був забезпечений відповідачем і підлягає оплаті становить: загальна вартість 15 052 800,00 грн. (ГОП згідно договору) * 75,32% (коефіцієнт готовності парку) = 11 337 768,96 грн.

Фактично, відповідачем було забезпечено замовлення та оплачено послуг лише на суму 10 967 617,80 грн.

Отже, залишок становить 370 151,16 грн. (11 337 768,96 грн. - 10 967 617,80 грн.), який мав бути оплачений відповідачем.

Стаття 610 Цивільного кодексу України визначає що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Матеріали справи свідчать, що відповідач в порушення умов договору не виконав свого обов'язку та плату за гарантований пробіг повністю не вніс, в результаті чого виникла заборгованість, яка за неоспореними відповідачем розрахунками позивача становить 370 151,16 грн.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Статтею 525 Цивільного кодексу України встановлено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до п. 7 ст. 193 Господарського кодексу України не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

З огляду на викладене, суд дійшов висновку про наявність передбачених чинним законодавством правових підстав для стягнення з відповідача боргу в розмірі 370 151,16 грн.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач доказів на спростування обставин, повідомлених позивачем не надав.

Таким чином, позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик» обґрунтовані та підлягають задоволенню повністю.

Пунктом 6 статті 83 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що господарський суд, приймаючи рішення, має право відстрочити або розстрочити виконання рішення.

Розглянувши клопотання відповідача про розстрочку виконання рішення, заслухавши пояснення представника відповідача, а також зважаючи на відсутність заперечень з боку позивача, господарський суд визнає причини, з яких рішення суду не може бути виконано у встановлений термін, поважними, а тому вважає можливим задовольнити клопотання відповідача та розстрочити виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/2152/15-г від 19.03.2015 на 4 місяці, приймаючи до уваги можливі негативні наслідки, які можуть настати для позивача.

Задовольняючи клопотання відповідача, суд приймає до уваги і ту обставину, що при застосуванні ст. 83 Господарського процесуального кодексу України щодо розстрочки виконання рішення № 910/2152/15-г від 19.03.2015 виконання вказаного рішення є більш вірогідним і є підстави вважати, що відповідач здійснить заходи по його належному та своєчасному виконанню.

Витрати по сплаті судового збору, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене та керуючись ст. 49, ст.ст. 82-85 ГПК України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жефко України» (01030, м. Київ, вул. Жилянська, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик» (м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1А, ) 370 151 (триста сімдесят тисяч сто п'ятдесят одну) грн. 16 коп. заборгованості, розстрочивши виконання рішення Господарського суду міста Києва № 910/2152/15-г від 19.03.2015 наступним чином:

до 07.05.2015 - 92 537 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 79 коп.,

до 07.06.2015 - 92 537 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 79 коп.,

до 07.07.2015 - 92 537 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 79 коп.,

до 07.08.2015 - 92 537 (дев'яносто дві тисячі п'ятсот тридцять сім) грн. 79 коп.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Жефко України» (01030, м. Київ, вул. Жилянська, 110, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мега Авто Логістик» (м. Київ, вул. Новокостянтинівська, 1А, ) 7 403 (сім тисяч чотириста три) грн. 02 коп. витрат по сплаті судового збору.

Повне рішення складено 26.03.2015.

Суддя В.В.Сівакова