ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
УХВАЛА

"24" березня 2015 р. Справа № 908/1482/14

Колегія суддів у складі: головуючий суддя Лакіза В.В., суддя Бородіна Л.І., суддя Гетьман Р.А.,

при секретарі Міракові Г.А.,

за участю представників:

від апелянта - не з'явився,

від кредиторів - не з'явились,

ліквідатор - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області (вх.№849 З/2) на постанову господарського суду Запорізької області від 23.10.2014р. у справі №908/1482/14

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", м.Запоріжжя,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Постановою господарського суду Запорізької області від 23.10.2014р. у справі №908/1482/14 (суддя Кричмаржевський В.А.) припинено процедуру санації Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", м.Запоріжжя. Припинено повноваження керуючого санацією Карпова Ю.С. Визнано Товариство з обмеженою відповідальністю "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", м. Запоріжжя, банкрутом. Відкрито ліквідаційну процедуру. Ліквідатором призначено арбітражного керуючого Лященка Сергія Сергійовича. Зобов'язано ліквідатора здійснити ліквідаційну процедуру відповідно до закону. Зазначено про оприлюднення на офіційному веб-сайті Вищого господарського суду України повідомлення про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Не погодившись з постановою місцевого господарського суду, Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області звернулась до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення місцевим господарським судом норм матеріального права, просить скасувати постанову господарського суду Запорізької області від 23.10.2014р. у справі №908/1482/14 про визнання банкрутом та припинити провадження у справі.

Дніпродзержинська об'єднана державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області, посилаючись на акт від 02.04.2014р. № 1262/52-1/04-03-22-03-09/36942448, винесений на підставі проведеної позапланової невиїзної перевірки Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", зазначає про порушення боржником положень п. 180.1 ст. 180, п. 185.1 ст. 185, п. 186.1 ст. 186, п. 187.1 ст. 187 Податкового кодексу України, а саме, завищення податкових зобов'язань по взаємовідносинам з Приватним підприємством «Міжрегіональна сервісна компанія» за 2013 р. у сумі 147542,63 грн.

При цьому, апелянт вказує на неможливість винесення податкового повідомлення-рішення на підставі зазначеного акту від 02.04.2014р., оскільки у відповідності до ст. 89.9 Податкового кодексу України на час винесення оскаржуваної постанови відсутнє судове рішення, яке вступило в законну силу, щодо відкритого кримінального провадження, в якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи - платника податків, предметом якого є податки та/або збори.

Таким чином, на думку апелянта, оскаржувана постанова підлягає скасуванню у зв'язку з неповним з'ясуванням і недоведеністю обставин, що мають значення для справи, а також порушення його законних прав як контролюючого суб'єкта, якому делеговано державою повноваження контролю справляння податків з суб'єктів підприємницької діяльності.

Ухвалою Харківського апеляційного господарського суду від 06.02.2015р. апеляційну скаргу Дніпродзержинської об'єднаної державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області прийнято до провадження, справу призначено до розгляду.

В судове засідання представники сторін не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, про час та місце розгляду справи належним чином повідомлені, про що свідчать повідомлення про вручення поштових відправлень, які містяться в матеріалах справи, а також відмітка про відправлення копій ухвали Харківського апеляційного господарського суду від 03.03.2015р., яка міститься на штампі вихідної кореспонденції господарського суду апеляційної інстанції на зворотній стороні останнього аркушу вказаного процесуального документу (а.с. 163, 164).

Згідно з підпунктом 3.9.2. пункту 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч. 2 ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Враховуючи, що судом апеляційної інстанції створено всі необхідні умови для встановлення фактичних обставин справи і правильного застосування законодавства, вжито заходи для належного повідомлення сторін про час та місце розгляду справи, та виходячи з того, що явка сторін не визнавалася обов'язковою судом апеляційної інстанції, а участь в засіданні суду (як і інші права, передбачені ст. 22 Господарського процесуального кодексу України) є правом, а не обов'язком сторін, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу за відсутності представника скаржника, інших учасників судового процесу за наявними у ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, а також доводи, викладені в апеляційній скарзі, колегія суддів дійшла висновку про припинення апеляційного провадження у справі № 908/1482/14 з огляду на наступне.

Статтею 55 Конституції України встановлено, що кожному гарантується право на судовий захист, апеляційне та касаційне оскарження.

Пункт 8 частини 3 статті 129 Конституції України встановлює серед основних засад судочинства, зокрема, забезпечення апеляційного та касаційного оскарження рішення суду, крім випадків, встановлених законом.

Вказана конституційна норма конкретизована законодавцем в статті 14 Закону України "Про судоустрій і статус суддів", згідно з якою учасники судового процесу та інші особи у випадках і порядку, встановлених процесуальним законом, мають право на апеляційне та касаційне оскарження судового рішення.

Отже, реалізація конституційного права на апеляційне оскарження судового рішення названим Законом ставиться в залежність від положень процесуального закону.

Оскільки вказані правовідносини регулюються нормами Господарського процесуального кодексу України, то саме вказаний законодавчий акт повинен містити імперативні норми про те, в яких випадках особа має право оскаржити рішення суду в апеляційному чи касаційному порядку.

Згідно з ч. 2 ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Згідно з п. 1-1 розділу Х "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI) положення цього Закону застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження в яких порушено після набрання чинності цим Законом.

Як вбачається з матеріалів справи, ухвалою місцевого господарського суду від 02.06.2014р. у справі № 908/1482/14 порушено провадження у справі про банкрутство Товариства з обмеженою відповідальністю "ВТБ-БРОКЕРИДЖ".

Враховуючи вказані вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI.

Згідно з ч. 1 ст. 8 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI) ухвали господарського суду, винесені у справі про банкрутство за наслідками розгляду господарським судом заяв, клопотань та скарг, а також постанова про визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури можуть бути оскаржені в порядку, встановленому Господарським процесуальним кодексом України та цим Законом.

Частиною 1 статті 91 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що сторони у справі, прокурор, треті особи, які не брали участь у справі, якщо господарський суд вирішив питання про їх права та обов'язки, мають право подати апеляційну скаргу на рішення місцевого господарського суду, яке не набрало законної сили.

Колегія суддів зазначає, що в силу особливостей справи про банкрутство (ст. 4-1 Господарського процесуального кодексу України), коло осіб, які мають право оскаржити судові рішення у справі про банкрутство, діючим законодавством звужено до учасників такої справи задля попередження необґрунтованого втручання інших осіб, які не є учасниками справи, у хід процедури банкрутства.

Згідно з ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" сторони у справі про банкрутство - конкурсні кредитори (представник комітету кредиторів), боржник (банкрут).

Відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону України № 4212-VI) учасники у справі про банкрутство - сторони, забезпечені кредитори, арбітражний керуючий (розпорядник майна, керуючий санацією, ліквідатор), власник майна (орган, уповноважений управляти майном) боржника, державний орган з питань банкрутства, Фонд державного майна України, представник органу місцевого самоврядування, представник працівників боржника, уповноважена особа засновників (учасників, акціонерів) боржника, а також у випадках, передбачених цим Законом, інші особи, які беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

При цьому, вищевказаний перелік учасників провадження у справі про банкрутство не є вичерпним, оскільки до учасників справи про банкрутство названа стаття відносить також інших осіб, які у випадках, передбачених Законом про банкрутство, беруть участь у провадженні у справі про банкрутство.

Однак, інші випадки участі органів доходів і зборів у справі про банкрутство платника податків Законом про банкрутство не передбачені. Таким чином, органи доходів і зборів не віднесені чинним законодавством до інших учасників справи про банкрутство, окрім кредиторів.

Відповідно до ст. 210 Господарського кодексу України правами кредиторів щодо неплатоспроможних боржників користуються також визначені законом органи справляння податків, зборів (обов'язкових платежів).

Однак, вказана норма не встановлює автоматичного визнання цих органів кредиторами у всіх справах про банкрутство. Статус кредитора щодо неплатоспроможного боржника набувається, у тому числі і цими органами, через певні процедури, які визначені спеціальною нормою законодавства - Законом про банкрутство.

Статтею 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" встановлено, що кредитором - є юридична або фізична особа, а також органи державної податкової служби та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника.

При цьому особа, яка має грошові вимоги до боржника, набуває статусу учасника провадження у справі про банкрутство, а саме кредитора, лише після звернення у встановленому порядку з грошовими вимогами до боржника. Тільки після цього така особа має процесуальне право на оскарження процесуальних документів у справі про банкрутство.

Як вбачається з матеріалів справи, копію ухвали про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ" направлено державному реєстратору служби Запорізького міського управління юстиції для розміщення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідного оголошення (т.1, а.с. 130,131).

03.06.2014р. на офіційному сайті Вищого господарського суду опубліковане оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ" та введення процедури санації боржника (т.2, а.с. 132).

Відповідно до частини 6 статті 94 Закону про банкрутство конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, зобов'язані подати до господарського суду у місячний строк з дня офіційного оприлюднення оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство і відкриття процедури санації письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують та/або заперечення проти проведення процедури санації керівником боржника.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 22.07.2014р. у справі №908/1482/14 визнано конкурсним кредитором у справі ТОВ "ВНЕШТОРГ" з вимогами до боржника в розмірі 400001,55 грн., які віднесено до четвертої черги задоволення вимог кредиторів. Відмовлено в задоволенні кредиторських вимог ТОВ "ВНЕШТОРГ" в розмірі 1218 грн. (сума судового збору). Зазначено, що вимог ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області підлягають погашенню в шосту чергу в ліквідаційній процедурі.

Копію оскаржуваної постанови у справі направлено державному реєстратору служби Запорізького міського управління юстиції для розміщення в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб підприємців відповідного оголошення (т.2, а.с. 125,126).

27.10.2014р. на офіційному сайті Вищого господарського суду опубліковане оголошення про визнання ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ" банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури (т.2, а.с. 127).

При цьому, постанову господарського суду Запорізької області від 23.10.2014р.у справі № 908/1482/14 ДПІ в Орджонікідзевському районі м. Запоріжжя ГУ Міндоходів у Запорізькій області у встановленому Законом порядку не оскаржено.

Як встановлено колегією суддів, з матеріалів справи, зокрема, апеляційної скарги вбачається, що Дніпродзержинською об'єднаною Державною податковою інспекцією Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не виносилося податкового повідомлення-рішення щодо наявності у боржника податкового зобов'язання.

Докази звернення Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області до розпорядника майна, ліквідатора та суду з грошовими вимогами до боржника ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", а також докази звернення до місцевого господарського суду зі скаргами на дії ліквідатора у зв'язку з неможливістю проведення позапланової податкової перевірки в матеріалах справи також відсутні.

Щодо посилання апелянта на приписи пункту 86.9 статті 86 Податкового кодексу України, відповідно до якого у разі якщо грошове зобов'язання розраховується контролюючим органом за результатами перевірки, проведеної з обставин, визначених підпунктом 78.1.11 пункту 78.1 статті 78 цього Кодексу, щодо кримінального провадження, у якому розслідується кримінальне правопорушення стосовно посадової особи (посадових осіб) платника податків (юридичної особи) або фізичної особи - підприємця, що перевіряється, предметом якого є податки та/або збори, податкове повідомлення-рішення за результатами такої перевірки приймається таким контролюючим органом протягом 10 робочих днів з дня, наступного за днем отримання цим контролюючим органом відповідного судового рішення (обвинувальний вирок, ухвала про закриття кримінального провадження за нереабілітуючими підставами), що набрало законної сили, як підстави для неможливості винесення відповідного повідомлення-рішення стосовно боржника про наявну податкову заборгованість, колегія суддів зазначає наступне.

Відповідно до частини 2 статті 2 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" цей Закон має пріоритет перед іншими законодавчими актами України у регулюванні відносин, пов'язаних з банкрутством суб'єктів підприємницької діяльності, за винятком випадків, передбачених цим Законом.

Відповідно до пункту 1.3. статті 1 Податкового кодексу України цей Кодекс не регулює, зокрема, питання погашення податкових зобов'язань або стягнення податкового боргу з осіб, на яких поширюються судові процедури, визначені Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Виходячи з вищевикладеного, колегія суддів дійшла висновку, що діючі норми законодавства передбачають обов'язок відповідних органів державної податкової служби України при виконанні покладених на них законом обов'язків керуватися нормами Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", вирішуючи питання стосовно стягнення податкового боргу з боржника в межах процедури банкрутства, зокрема, до набрання законної сили рішенням у кримінальному провадженні.

Також, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду зазначає, що податковий орган у разі ж виявлення порушень вимог податкового законодавства та заборгованості боржника по сплаті податків, зборів (обов'язкових платежів) має право заявити свої вимоги до такого боржника (ліквідатора) після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом, у порядку, передбаченому Податковим кодексом України.

Крім того, посилання апелянта на порушення боржником вимог статті 60 Господарського кодексу України у зв'язку з неподанням до податкового органу ліквідаційного балансу ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ" є необґрунтованими, оскільки вказані норми Закону не поширюються на спірні правовідносини, а також на момент порушення провадження у справі про банкрутства дана стаття була виключена з Господарського кодексу України.

Відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування та подання доказів покладений на сторони. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до п.52 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011р. N 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" у розгляді апеляційної скарги, поданої особою, яка не брала участі в розгляді справи судом першої інстанції і яка вважала, що місцевим господарським судом вирішено питання про її права та обов'язки, апеляційний господарський суд, прийнявши апеляційну скаргу до провадження (якщо вона не підлягала поверненню з передбачених Господарським процесуальним кодексом України підстав), повинен з'ясувати наявність правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі. Якщо при цьому буде встановлено, що права такої особи оскаржуваним судовим рішенням не порушені та що питання про її права і обов'язки стосовно сторін у справі судом першої інстанції не вирішувалися, то апеляційний господарський суд своєю ухвалою припиняє апеляційне провадження на підставі пункту 1 частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України, оскільки у такому випадку не існує правового зв'язку між скаржником і сторонами у справі, в зв'язку з чим відсутній суб'єкт апеляційного оскарження.

Доказів того, що оскаржувана ухала господарського суду порушує права та обов'язки скаржника до апеляційної скарги не додано.

Отже, встановивши той факт, що Дніпродзержинська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не є стороною та учасником провадження у справі про банкрутство ТОВ "ВТБ-БРОКЕРИДЖ", питання про права та обов'язки скаржника місцевим господарським судом не вирішувались, і апелянтом не доведено, що оскаржувана постанова зачіпає чи порушує його права та охоронювані законом інтереси, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду дійшла висновку про неможливість здійснення апеляційного провадження за апеляційною скаргою Дніпродзержинська об'єднана Державна податкова інспекція Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області.

Відповідно до пункту першого частини першої статті 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо спір не підлягає вирішенню в господарських судах України.

Враховуючи наведене, колегія суддів дійшла висновку, що апеляційне провадження за скаргою Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області не може бути здійснене, тому підлягає припиненню.

Аналогічна правова позиція викладена Вищим господарським судом України в постановах від 16.05.2012р. у справі № 5010/2174/2011-Б-23/78, від 25.02.2015 р. у справі № 910/19650/13, від 28.01.2015 р. у справі № 916/1791/13.

На підставі викладеного, керуючись п.1 ч.1 ст. 80, ст.ст. 86, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду

УВАЛИЛА:

Припинити апеляційне провадження за апеляційною скаргою Дніпродзержинської об'єднаної Державної податкової інспекції Головного управління Міндоходів у Дніпропетровській області на постанову господарського суду Запорізької області від 23.10.2014р. у справі №908/1482/14.

Головуючий суддя Лакіза В.В.

Суддя Бородіна Л.І.

Суддя Гетьман Р.А.