ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХМЕЛЬНИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________
УХВАЛА

"06" квітня 2015 р.Справа № 924/242/15

Господарський суд Хмельницької області у складі:

суддя Танасюк О.Є., розглянувши матеріали справи

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Український лізинговий фонд" м. Київ

до фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 м. Хмельницький

про стягнення 147959,00 грн. заборгованості з яких: 100329,31 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу; 10550,46 грн. - пеня; 28349,22 грн. - штраф; 1256,39 грн. - 3% річних; 7235,62 грн. - інфляційні втрати; 238,00 грн. - додаткові витрати за зберігання предмету лізингу

Представники сторін:

від позивача: не з'явився

від відповідача: ОСОБА_2 - представник за довіреністю №592 від 10.08.2013р.

Суть спору: позивач звернувся до суду з позовом, в якому просить стягнути з відповідача 147959,00 грн., з яких: 100329,31 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу; 10550,46 грн. - пеня; 28349,22 грн. - штраф; 1256,39 грн. - 3% річних; 7235,62 грн. - інфляційні втрати; 238,00 грн. - додаткові витрати за зберігання предмету лізингу.

В обґрунтування позовних вимог зазначає, що на виконання умов договору фінансового лізингу № 1196/05/13-В від 18.05.2013р., укладеного між сторонами, позивач придбав предмет лізингу та передав його у користування відповідачу на підставі акту приймання-передачі від 24.05.2013р.

Вказує, що згідно зі ст. 2 Загальних умов договору фінансового лізингу (додаток №3 до договору) відповідач повинен сплачувати лізингові платежі, які складаються з авансового платежу та поточних лізингових платежів, що включають суму, яка відшкодовує частину вартості предмета лізингу та винагороду (комісію) лізингодавця, в порядку, строки та у розмірі згідно графіком внесення лізингових платежів (додаток №1 до договору), з урахуванням суми курсової різниці відповідно до п. 2.6. Загальних умов договору.

Повідомляє, що авансовий платіж відповідач оплатив, проте вже з другого місяця дії договору почав прострочувати оплату лізингових платежів, і з червня 2014р. відповідач взагалі припинив виконувати зобов'язання по оплаті згідно договору фінансового лізингу.

В свою чергу позивачем з метою врегулювання спору в досудовому порядку відповідно до ст. 5 ГПК України, 22.07.2014 р. було направлено лист-вимогу (вих.№222-УПК від 10.07.14 р.) на адресу відповідача, на що останній не відреагував.

Також відповідно до п. 11.2.1 та п. 11.4 Загальних умов договору фінансового лізингу позивачем 05.09.2014р. було направлено відповідачу повідомлення про відмову (розірвання) від договору фінансового лізингу (вих. №484-УПК від 02.09.14р.). Вимоги позивача щодо повернення предмету лізингу його законному власнику були виконані лише через 3 місяці, про що було підписано акт повернення майна з фінансового лізингу за договором від 24.12.2014р.

Враховуючи порушення відповідачем умов договору фінансового лізингу і взятих на себе зобов'язань, позивач у позові просить стягнути з примусовому порядку з відповідача суму 147959,00 грн., з яких: 100329,31 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу; 10550,46 грн. - пеня; 28349,22 грн. - штраф; 1256,39 грн. - 3% річних; 7235,62 грн. - інфляційні втрати; 238,00 грн. - додаткові витрати за зберігання предмету лізингу.

До початку судового засідання, 26.03.2015р. від позивача надійшло клопотання про зменшення позовних вимог в частині стягнення пені, в якому просить стягнути з відповідача 147431,48 грн., з яких: 100329,31 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу; 10022,94 грн. - пеня; 28349,22 грн. - штраф; 1256,39 грн. - 3% річних; 7235,62 грн. - інфляційні втрати; 238,00 грн. - додаткові витрати за зберігання предмету лізингу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення позовних вимог приймається судом.

Також 01.04.2015р. до суду надійшло клопотання про зменшення позовних вимог в частині стягнення 3% річних та штрафу, в якому просить стягнути з відповідача 146876,28 грн., з яких: 100329,31 грн. - заборгованість зі сплати лізингових платежів згідно договору фінансового лізингу; 10022,94 грн. - пеня; 27800,92 грн. - штраф; 1249,49 грн. - 3% річних; 7235,62 грн. - інфляційні втрати; 238,00 грн. - додаткові витрати за зберігання предмету лізингу.

Відповідно до ст. 22 ГПК України зменшення позовних вимог приймається судом.

Представник позивача в судове засідання не з'явився, проте судом явка визнавалася на розсуд сторін.

Представник відповідача в судовому засіданні та у письмовому відзиві на позов від 06.04.2015р. проти позову заперечує. Вважає безпідставним застосування до відносин, які склалися між сторонами п. 2.6. Загальних умов, яка передбачає коригування курсу валют, оскільки в п. 8.5. договору не має вказівки на застосування такого коригування, а лише встановлює офіційний курс гривні до долару США на дату укладання договору. Зазначає, що для застосування п. 2.6. Загальних умов договору та коригування лізингових платежів позивач повинен був внести відповідні зміни до договору. Однак, жодних змін ні до п. 8.4., ні до п. 8.5. договору внесено не було. Тобто, застосовуючи положення п.2.6. Загальних умов договору позивач фактично в односторонньому порядку змінив умови договору, не дотримуючись при цьому передбаченого законодавством порядку внесення змін до договору.

Повідомляє, що згідно п. 2.6. Загальних умов договору, розрахунок позивача про розмір заборгованості є невірним, оскільки відповідачем належним чином оплачувалися всі виставлені позивачем рахунки щодо оплати лізингових платежів до моменту повідомлення позивача про розірвання договору. Згідно зазначеного розрахунку у відповідача на момент відправлення позивачем повідомлення від 02.09.2014р. про розірвання договору заборгованості по оплаті лізингових платежів не було, що підтверджується розрахунком самого позивача у листі-вимозі від 10.07.2014р. Так, позивач зазначає, що станом на 10.07.2014р. заборгованість за договором складає 20616,07грн., з яких: 20476,91 грн. (станом на 10.07.2014р.), згідно розрахунку відповідача, є сума додаткової винагороди (комісії) згідно п. 2.6. Загальних умов договору, для нарахування якої відсутні правові підставі. Звертає увагу, що різниця між вказаними сумами 139, 16 грн. очевидно, є помилкою у підрахунках позивача. Відповідач стверджує, що відсутні будь-які підстави для нарахування штрафних санкцій (штрафу. пені).

Звертає увагу, що згідно з п. 11.4. Загальних положень договору повідомлення про розірвання договору з вимогою повернути предмет лізингу із зазначенням терміну та місця його передачі направляється лізингодавцем лізингоодержувачу цінним листом з описом або вручається нарочно. Однак відповідні докази в матеріалах справи відсутні. У зв'язку з неналежним повідомленням відповідача про необхідність повернути предмет лізингу, останній був позбавлений можливості належним чином передати предмет лізингу, не зважаючи на той факт, що вимога про повернення предмету лізингу була неправомірною.

Враховуючи фактичні обставини справи, необхідність витребування додаткових пояснень, з метою повного, всебічного та об'єктивного вирішення спору, суд вважає за необхідне розгляд справи відкласти.

Керуючись ст. ст. 77, 86 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. Розгляд справи відкласти на 15:00 год. "21" квітня 2015 р.

Засідання відбудеться в приміщенні господарського суду Хмельницької області за адресою: м. Хмельницький, майдан Незалежності, 1, каб. 332.

2. Зобов'язати позивача подати в судове засідання копію Витягу з Єдиного державного реєстру, письмову позицію з приводу відзиву відповідача.

Визнати явку повноважних представників в судове засідання на розсуд сторін.

Суддя О.Є. Танасюк

Віддрук. 3 прим. :

1 - до справи,

2 - позивачу, 04205, м.Київ, пр-т Оболонський, 35-А,оф.301 (рек. з повід.)

3 - відповідачу, АДРЕСА_1.