ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАКАРПАТСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31.03.2015 Справа № 907/170/15

за позовом державного підприємства "Великобичківське лісомисливське господарство", смт. Великий Бичків Рахівського району

до відповідача товариства з обмеженою відповідальністю "ВГСМ", смт. Великий Бичків Рахівського району

третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державна фінансова інспекція у Закарпатської області, м. Ужгород

про стягнення шкоди в розмірі 531 842,42 грн.

Суддя Бобрик Г. Й.

За участю представників сторін:

від позивача - не з'явився

від відповідача - Мацепура І.О., директор

від третьої особи - Голінка С. І., представник по довіреності від 14.01.2015 року, Кудрич С. О., представник по довіреності від 27.03.2015 року

Суть спору: державне підприємство "Великобичківське лісомисливське господарство", смт. Великий Бичків Рахівського району звернулося до господарського суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "ВГСМ", смт. Великий Бичків Рахівського району суму 531 842,42 грн. шкоди заподіяної лісу.

Ухвалою суду від 17.03.2015 року відповідно до ст. 27 ГПК України залучив до участі у справі в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Державну фінансову інспекцію у Закарпатської області, м. Ужгород.

Позовні вимоги мотивовані тим, що Державна фінансова інспекція проводила ревізію фінансово - господарської діяльності державного підприємства "Великобичківське лісомисливське господарство" за період 2011-2012 роки та звітній період 2013 року, за результатами якої складено Акт № 07-07/61 від 29 листопада 2013 року. Ревізією виявлено факти порушення законодавства з фінансових питань, зокрема, що ТОВ "ВГСМ" проводило придбання від позивача лісопродукції на підставі договорів купівлі - продажу та виявлено випадки заниження кубомаси, сортності та діаметрів лісової продукції при реалізації лісопродукції; встановлено, що у товарно - транспортні накладні, специфікації було включено обсяги реалізованої лісопродукції у більшій кількості та за якісним складом вищого класу, а за актами приймання лісопродукції, складеної ТОВ "ВГСМ" - меншої кількості нижчого сорту та діаметру, що призвело до недотримання доходів ДП "Великобичківське лісомисливське господарство" на суму 531 842,42 грн.

Позаяк, в позовній заяві не зазначені докази, що підтверджують позов, обґрунтований розрахунок суми, що стягується, період стягнення заборгованості, законодавство, на підставі якого подано позов, суд рекомендував позивачу усунути вищезазначені недоліки до 24 березня 2015 року до 14:20.

Однак, 24 березня 2015 року від позивача на адресу суду надійшло клопотання про те, що позовні вимоги підтримує повністю та просить суд розглянути справу без участі його представника; витребуваних судом доказів на підтвердження позову та обґрунтованого, детального розрахунку не надав.

Відповідач, та його представник, присутній в судових засіданнях, проти позову заперечує, з мотивів наведених у письмовому відзиві на позов, та письмових поясненнях. Просить суд відмовити позивачу у задоволенні позову повністю.

У зв'язку з тим, що всебічно та об'єктивно вирішити даний спір на підставі наявних у справі документів неможливо, то суд відклав розгляд справи на інший термін та вдруге зобов'язав позивача надати суду необхідні матеріали: належним чином засвідчену копію акта ревізії від 29.11.2013 року (повний текст); вимогу щодо усунення виявлених ревізією фінансових порушень; докази (первинні документи), що підтверджують заборгованість відповідача; обґрунтований розрахунок суми позову; уточнити строк виконання грошового зобов'язання відповідачем за спірну поставку лісопродукції; період стягнення заборгованості.

Позивач вимоги суду не виконав: витребуваних документів не подав, явку представника не забезпечив Про неможливість виконати вимоги суду не повідомив.

Згідно з ч. 2 ст. 4-3 ГПК України та ст. 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Такяк подані позивачем докази є недостатніми, господарський суд за власною ініціативою витребовував їх від позивача, які останній не подав та не обґрунтував неможливість їх подання суду.

Приймаючи до уваги, що за змістом ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування, а поданий позивачем витяг ксерокопії акту ревізії від 29.11.2013 року не є первинним документом та не є належним та допустимим доказом і не підтверджує стягнення суми 531 842,42 грн., за позовом, яку недоотримав позивач через включення у товарно - транспортні накладні та специфікації обсягів реалізованої лісопродукції в більшій кількості та за якісним складом вищого класу, ніж за актами приймання, господарський суд залишає позов без розгляду на підставі п. 5 ст. 81 ГПК України.

Керуючись п. 5 ст. 81, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України суд

У Х В А Л И В :

Залишити позов без розгляду.

Суддя Бобрик Г. Й.