КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"18" березня 2015 р. Справа№ 910/15381/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Кропивної Л.В.

суддів: Руденко М.А.

Смірнової Л.Г.

при секретарі:Ставицькій Т.Б.

за участю представників:

від позивача: Гуцула А.Д., представник за довіреністю №10/00-23 від 21.01.2015р.;

від відповідача: Просенюк С.М., представник за довіреністю №б/н від 13.01.2015р.;

Розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт"

на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. (підписано - 21.11.2014р.)

у справі №910/15381/14 (Головуючий суддя - Сташків Р.Б., судді: Грєхова О.А., Отрош І.М.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт"

про стягнення 196 950 487,56 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство «Банк Форум» , в особі Уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію Публічного акціонерного товариства «Банк Форум», (далі - позивач, Банк ) звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Бетконсалт» (далі - відповідач, позичальник ) про стягнення заборгованості та штрафних санкцій за Кредитним договором № 2-0072/13/11-KL від 20.12.2013 на загальну суму 194 701 855,56 грн.

У процесі розгляду спору позивач, за заявою від 09.09.2014р. , збільшив розмір позовних вимог і просив про стягнення з відповідача 196950487,56 грн., з яких: 170000000 грн. заборгованості по тілу кредиту, 2566301,37 грн. - по поточним процентам, 12854794,50 грн. - по простроченим процентам; 11529391,69 грн. - пені.

У подальшому судом першої інстанції спір розглядався у зв'язку новою ціною позову.

При цьому представник позивача уточнив допущену в прохальній частині заяви про збільшення позовних вимог описку, яка судом була врахована.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 29.07.2014р. позовну заяву Публічного акціонерного товариства "Банк Форум"прийнято до розгляду та порушено провадження у справі №910/15381/14.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" позовні вимоги заперечувало, посилаючись, зокрема на ту обставину, що Банку не належить право вимоги до боржника за Кредитним договором, у зв'язку з переходом такого права до іншої юридичної особи - поручителя, який виконав за позичальника зобов'язання перед позивачем.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" на користь Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" 170000000 грн. заборгованості по кредиту, 2566301 грн. 37 коп. заборгованості по поточним процентам, 12854794 грн. 50 коп. заборгованості по простроченим процентам, 11529391 грн. 69 коп. пені. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" в доход Державного бюджету України 73080 грн. судового збору. Встановивши, що позичальником зобов'язання за Кредитним договором не виконані, кредит та проценти за користування кредитом Банку не повернуті, нараховані штрафні санкції - не сплачені, суд першої інстанції, задовольняючи позов, відхилив доводи відповідача про те, що Банк вибув із зобов'язання за Кредитним договором .

При цьому місцевий господарський суд виходив з умов договору поруки, за яким поручитель надавав право Банку на списання у безспірному порядку коштів з власного рахунку , який відкрито у Банку, для виконання зобов'язань за позичальника перед Банком.

За висновком суду першої інстанції відсутність доказів фактичного списання Банком коштів з рахунків/рахунку поручителя при тому, що таке списання коштів є правом, а не обов'язком Банку, заявлені вимоги до позичальника відповідає змісту статей 553, 554 ЦК України, адже кредитор вправі заявити позов до позичальника, або до поручителя, або до них обох разом.

Не погодившись із мотивами та висновками рішення господарського суду, Товариство з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просило рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 скасувати та прийняти нове, яким відмовити у задоволенні позовних вимог у повному обсязі.

У доводах апеляційного оскарження скаржник вказував, що судом першої інстанції прийнято рішення при неправильному застосуванні господарським судом норм матеріального права.

Зокрема, апелянт стверджував, що суд, усупереч ст. 613 ЦК України, провину відсутності меморіального ордеру та інших документів щодо списання грошових коштів поклав на відповідача при тому, що такі документи є внутрішніми документами позивача, а не відповідача. Апелянт наполягав , що поручитель виконав умови договору поруки і свої грошові зобов'язання, тому до нього перейшло право вимоги до відповідача. Також відповідач вважав, що зобов'язання припинилися шляхом поєднання боржника та кредитора в одній особі за ст. 606 ЦК України, адже поручитель є кредитором Банку у відносинах , що випливають з договору банківського рахунку. Необґрунтована відмова суду у залученні у процесуальному статусі третьої особи поручителя, на думку апелянта, є додатковою підставою для скасування прийнятого судом рішення.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" передано на розгляд колегії суддів Київського апеляційного господарського суду: Кропивній Л.В. (головуюча суддя), судді: Смірновій Л.Г., Чорній Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.12.2014р. за справою №910/15381/14 (колегія суддів у складі: головуючий суддя - Кропивна Л.В. (доповідач), судді: Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.) апеляційну скаргу прийнято до провадження, а її судовий розгляд призначено на 14.01.2015р.

14.01.2015р. через канцелярію суду від апелянта надійшло клопотання про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанію ЄРНАМІО КОНСАЛТІНГ ЛТД та відкладення розгляду апеляційної скарги.

14.01.2015р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 21.01.2015р.

21.01.2015р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 18.02.2015р.

18.02.2015р. через канцелярію суду від Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" надійшли пояснення по справі.

18.02.2015р. у судовому засіданні представником апелянта подано клопотання про продовження строку розгляду спору у справі №910/15381/14 у зв'язку з необхідністю повного та об'єктивного з'ясування всіх обставин справи.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.02.2015р. строк розгляду спору у справі №910/15381/14 продовжено на п'ятнадцять днів.

18.02.2015р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 25.02.2015р.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у зв'язку з перебуванням судді Смірнової Л.Г. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у справі №910/15381/14 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Чорна Л.В.

25.02.2015р. у судовому засіданні колегією суддів оголошено перерву до 18.03.2015р.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. у справі №910/15381/14 у зв'язку з перебуванням судді Чорної Л.В. у відпустці, здійснено заміну у складі колегії суддів у даній справі на наступний: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 18.03.2015р. у справі №910/15381/14 прийнято апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 до провадження у складі колегії суддів: головуючий суддя - Кропивна Л.В., судді: Руденко М.А., Смірнова Л.Г.

У судове засідання 18.03.2015р. з'явились представники сторін.

Розглянувши клопотання відповідача про залучення в якості третьої особи без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача - Компанію ЄРНАМІО КОНСАЛТІНГ ЛТД, колегія суддів не знаходить підстав для його задоволення у зв'язку з тим, що в силу приписів ст. 27 ГПК України залучення до участі у справі третіх осіб можливе лише до прийняття рішення у справі.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Пленуму Вищим господарським судом України від 17.05.2011 р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу ХП Господарського процесуального кодексу України».

У судовому засіданні 18.03.2015р. представник відповідача просив апеляційну скаргу задовольнити, скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 та прийняти нове рішення, яким у позові відмовити повністю.

Представник позивача просив апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуваний судовий акт - без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних мотивів.

Відповідно до ст.101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як підтверджується матеріалами справи та вірно встановлено судом першої інстанції, 20.12.2013р. між Публічним акціонерним товариством "Банк Форум" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" (позичальник) був укладений Кредитний договір №2-0072/13/11-KL (далі - Кредитний договір), за умовами якого позичальнику надавалися в користування грошові кошти у вигляді відкриття відновлювальної кредитної лінії з максимальним лімітом 170000000 грн., з остаточним строком поверненням кредиту 19.12.2014, зі сплатою 15% річних за користування коштами як базової процентної ставки, з можливістю її збільшення на 2% у разі порушення окремих умов Договору.

Порядок надання та погашення кредиту погоджено в розділі 2 Кредитного договору, розмір та порядок сплати процентів і комісій, а також умови розрахунків передбачені у розділах 3 і 4 Кредитного договору.

В подальшому між сторонами були укладені Договори про внесення змін №1 від 28.01.2014р. та №2 від 12.02.2014р. до Кредитного договору.

На виконання умов Кредитного договору Банк надавав позичальнику кредитні кошти згідно з його заявкою від 24 грудня 2013 року (сума кредиту становить 170000000 грн., дата погашення -24.03.2014 року) (а.с. 23, т. 1), що підтверджується відповідними меморіальним ордером №493081 від 24.12.2013р. (а.с. 24, т. 1) та виписками Банку про рух коштів (а.с. 47-60, т. 1).

Ці обставини відповідачем визнані і не заперечені.

З матеріалів справи також випливає , що у забезпечення виконання зобов'язання позичальника за Кредитним договором №2-0072/13/11-KL від 20.12.2013р., Банк уклав Договір поруки від 30.12.2013р. (а.с. 132-142, т. 1) з Компанією ЄРНАМІО КОНСАЛТІНГ ЛТД (YERNAMIO CONSULTING LTD) (далі - поручитель).

За умовами Договору поруки поручитель прийняв на себе зобов'язання відповідати за порушення зобов'язань за Кредитним договором в межах сум коштів наявних на його рахунках (поточних, вкладних і т. і.) у ПАТ "Банк Форум".

Відповідно до п.п. 2.1.3 Договору поруки - порукою у межах коштів ,наявних на рахунку поручителя у позивача, забезпечується виконання всіх платіжних зобов'язань ,які має позичальник за Кредитним договором, а саме: повернення кредиту в сумі 170 000 000,00 гривень із строком поврення до 19.12.2014 р. ; сплату процентів за користування кредитом в розмірі 15,0% річних з можливим збільшенням їх розміру на 2% (два проценти) річних без укладення відповідного договору про внесення змін у випадках, передбачених Кредитним Договором, зокрема, ; сплату комісій у розмірі, в строки (терміни) та в порядку, визначених Кредитним Договором; сплату можливої неустойки (пені, штрафу), визначеної Кредитним Договором; відшкодування витрат позивача, пов'язаних зі стягненням заборгованості за Кредитним Договором.

У відповідності до ч.1 ст. 554 ЦК України у разі порушення боржником зобов'язання, забезпеченого порукою, боржник і поручитель відповідають перед кредитором як солідарні боржники, якщо договором поруки не встановлено додаткову ( субсидіарну) відповідальність .

Оскільки поручителя і кредитора зв'язують самостійні правовідносини, тому право кредитора по відношенню до боржника переходить до поручителя, який виконав своє зобов'язання перед кредитором (законна цесія).

Такий висновок випливає з ч. 2 ст. 556 ЦК України, відповідно до якої до поручителя який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні ,у тому числі й ті, що забезпечують його виконання.

Як вірно встановлено судом першої інстанції, Банк звернувся до позичальника та поручителя з письмовою вимогою № 5500/3.1 від 12.08.2014 про виконання зобов'язань за Кредитним договором про погашення 194701855,56 грн., з яких: 170000000 грн. основного боргу, 1695342,47 грн. заборгованості за строковими процентами, 12854794,50 грн. заборгованості за простроченими процентами, 10151718,59 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту та несвоєчасну сплату процентів, які існували станом на 18.07.2014.

У відповідності до п. 1.3. Договору поруки по закінченні трьох робочих днів від дати отримання поручителем письмової вимоги Кредитора щодо виконання забезпечених порукою зобов'язань (відповідної частини) поручитель доручає Кредитору в порядку договірного списання списати (списувати) кошти з будь-яких рахунків (поточних, вкладних), як відкритих, так і тих, що будуть відкриті, у Кредитора, в сумі, яка дорівнює сума заборгованості Боржників та /або будь-якого за Боржників перед Кредитором, включаючи можливу неустойку (штрафи, пені), а у випадку недостатності коштів для повного виконання зобов'язань Поручителя за Договором - кошти в наявній (доступній) сумі.

Відповідно до пп. 1.3.1. Договору поруки договірне списання здійснюється на підставі Договору поруки з оформленням Кредитором відповідного розрахункового документу (меморіальний ордер тощо) без будь-якого додаткового погодження поручителя. При договірному списанні за Договором Кредитор одночасно виступатиме і отримувачем коштів і банком отримувача.

Як випливає з мотивувальної частини рішення, розрахунковому документу (меморіальному ордеру) суд першої інстанції надав силу доказу фактичного списання Банком коштів з рахунків/рахунку Поручителя. Відсутність такого доказу, за висновком суду першої інстанції, свідчить про наявність невиконаних поручителем зобов'язань на суму 194701855,56 грн. по Кредитному договору ,а отже до поручителя не перейшли права Банку, які він мав до позичальника.

З такими висновками судова колегія погодитися не може.

В силу пункту 30.1 статті 30 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" моментом виконання грошового зобов'язання є дата зарахування коштів на рахунок кредитора.

У відносинах поруки і при наданні виконання поручителем шляхом попереднього акцепту на списання коштів з власного рахунку Банк одночасно виступав в якості отримувача коштів - кредитора та в якості банку отримувача, тобто боржника за договором банківського рахунку.

За загальним правилом, викладеним у главі 48 розділу 1 книги п'ятої ЦК України, зобов'язання вважається виконаним належним чином, якщо точно дотримані його умови; вимоги, які ставляться до предмету виконання, суб'єктів, місцю, строку та способу виконання.

Відмовляючи у задоволенні позову та відхиляючи доводи позичальника про виконання поручителем обов'язків боржника перед Банком, незалежно від того, чи надав Банк поручителю документ, підтверджуючий факт фактичного списання ним коштів з рахунку поручителя, господарський суд виходив з тих мотивів, що фактичне списання коштів є правом, а не обов'язком Банку.

Утім, суд не врахував, що Банк, як кредитор у кредитному зобов'язанні, зобов'язаний прийняти виконання запропоноване належним боржником - поручителем в силу імперативних приписів частини 1 ст. 527 ЦК України .

Згідно з наведеною нормою Закону боржник зобов'язаний виконати свій обов'язок, а кредитор - прийняти виконання особисто, якщо інше не встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Безготівкові кошти на банківському рахунку власника такого рахунку являють собою обліковий запис, а сам банківський рахунок - одиницю обліку записів про грошові борги банку своєму клієнтові.

Судовою колегією встановлено, що на момент направлення Банком вимоги № 5500/3.1 від 12.08.2014 про виконання зобов'язань за позичальника за Кредитним договором про погашення 194701855,56 грн., банківський рахунок поручителя закритий не був, а залишок коштів на ньому за даними банківської довідки, достовірність якої Банком підтверджена, становив 800 381 080 грн. (а.с. 150).

Враховуючи встановлене та зважаючи на умови договору поруки з 00 год четвертого дня від дня отримання ним вимоги Банку за № 5500/3.1 поручитель вважається особою, яка належним чином виконала свої зобов'язання за боржника перед Банком на суму 194701855,56 грн., навіть тоді, коли Банк не видав поручителю документу, який оформлює фактичне списання коштів.

Відмова кредитора від прийняття виконання, запропонованого належним боржником, судом апеляційної інстанції до уваги не приймається, а доводи кредитора з цього приводу вважаються неспроможними, тому що неправомірна відмова кредитора від прийняття виконання правових наслідків не має.

В силу виконання поручителем зобов'язань за боржника, про що останній був повідомлений письмово 15.09.2014р., відбулася заміна кредитора у зобов'язанні позики за правилом законної цесії відповідно до пункту 3 ч. 1 ст.. 512 ЦК України.

Згідно статті 556 Цивільного кодексу України до поручителя, який виконав зобов'язання, забезпечене порукою, переходять усі права кредитора у цьому зобов'язанні, в тому числі й ті, що забезпечували його виконання.

З вибуттям Банку з кредитного зобов'язання вимоги Банку до боржника у кредитному зобов'язанні вважаються поданими неналежним позивачем, а тому у їх задоволенні належить відмовити.

Запровадження у Банку тимчасової адміністрації на ліквідацію банку та відкликання банківської ліцензії цих висновків суду апеляційної інстанції не змінює.

Крім того, колегія вважає, що Банк помилкового тлумачить поняття самостійне списання грошових коштів та здійснення платежів (переказів).

Під час дії тимчасової адміністрації та при ліквідації банку платежі з рахунків, відкритих у банку не здійснюються (ст. 36 ЗУ «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб»). Пунктом 1.24 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" від 05.04.2001р. № 2346-ІІІ передбачено, що переказ коштів - рух певної суми коштів з метою її зарахування на рахунок отримувача або видачі йому у готівковій формі. Ініціатор та отримувач можуть бути однією і тією ж особою.

Пунктом 1.28 статті 1 Закону України "Про платіжні системи та переказ коштів в Україні" визначено, що списання договірне - списання банком з рахунка клієнта коштів без подання клієнтом платіжного доручення, що здійснюється банком у порядку, передбаченому в договорі, укладеному між ним і клієнтом.

Таким чином, чинне законодавство розрізняє такі поняття як переказ коштів та їх списання, а тому норми ст. 36 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» не можуть застосовуватися до правовідносин, що виникли.

Задоволення судом першої інстанції вимог до відповідача призводить до подвійного отримання кредитором вигод від двох боржників, що суперечить засадам добросовісності, розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 104 Господарського процесуального кодексу України, підставами для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є:

1)неповне з'ясування обставин, що мають значення для справи;

2)недоведеність обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими;

3)невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи;

4)порушення або неправильне застосування норм матеріального чи процесуального права.

Оскільки рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального права, апеляційна скарга підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду м. Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14 скасуванню з прийняттям нового рішення про відмову у задоволенні позову повністю.

Оскільки вказаною постановою в позові відмовляється, то відповідно до ст.49 ГПК України судовий збір за розгляд справи у суді апеляційної інстанції покладається на позивача.

Утім , як вбачається з матеріалів справи, позивач відповідно до ст. 5 Закону України «Про судовий збір» від сплати судового збору звільнений.

Згідно з п.4.5. Постанови Пленуму Вищого господарського України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» №7 від 21.02.2013р., у випадках коли позивач звільнений від сплати судового збору: якщо позов залишено без задоволення, - судовий збір не стягується.

Оскільки апеляційна скарга відповідача підлягає задоволенню та позивач звільнений від сплати судового збору, сплачений відповідачем судовий збір за розгляд апеляційної скарги підлягає поверненню йому з Державного бюджету України.

У судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1.Задовольнити апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Бетконсалт" на рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14.

2.Скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.11.2014р. у справі №910/15381/14.

3.Прийняти нове судове рішення, яким відмовити у задоволенні позову повністю.

4.Повернути Публічному акціонерному товариству "Банк Форум" з Державного бюджету України судовий збір в сумі 36 540, 00 грн., сплачений в зв'язку з подачею апеляційної скарги згідно Платіжного доручення №117 від 27.11.2014р.

5.Матеріали справи №910/15381/14 повернути до місцевого господарського суду.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку протягом 20 днів.

Головуючий суддя Л.В. Кропивна

Судді М.А. Руденко

Л.Г. Смірнова