ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 911/1122/15

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесттеплоцентр",

м. Коломия, Івано-Франківська обл.

до Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області

про стягнення 46 744,41 грн.

Суддя Щоткін О.В.

за участю представників сторін:

позивач -Дзенік С.І. предст. дов. б/н від 12.01.2015;

відповідач - не з'явився.

суть спору:

До господарського суду Київської області надійшла позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесттеплоцентр" до Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області про стягнення 46 744,41 грн. заборгованості за договором про постачання теплової енергії № 12 від 03.03.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.03.2015 порушено провадження у справі № 911/1122/15 та призначено до розгляду на 30.03.2015.

В судове засідання 30.03.2015 представник відповідача не з'явився хоча про дату, час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином та завчасно, проте 27.03.2015 через канцелярію суду подав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд розглядати справу без його участі.

27.03.2015 через канцелярію суду представник позивача подав клопотання про залучення документів до матеріалів справи, яке судом було задоволено.

Відповідно до п. Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2010р. №01-08/140 "Про деякі питання запобігання зловживанню процесуальними правами у господарському судочинстві", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Враховуючи те, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 ГПК України за відсутності представника відповідача.

Відповідно до ч. 1 статті 85 ГПК України, прийняте рішення оголошується господарським судом у судовому засіданні після закінчення розгляду справи.

30.03.2015 в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши наявні в ній докази, оцінивши їх в сукупності та заслухавши пояснення присутнього в судовому засіданні представника відповідача, суд,-

встановив:

03.03.2014 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Інвесттеплоцентр" (позивач, постачальник) та Крушинською сільською радою Васильківського району Київської області (відповідач, споживач) було укладено договір про постачання теплової енергії № 12 (договір), відповідно до пункту 1.1 якого позивач зобов'язується постачати відповідачу теплову енергію, а відповідач зобов'язується отримувати та оплачувати отриману теплову енергію за тарифами та в терміни передбачені цим договором.

02.04.2014 сторони уклали договір, яким внесли зміни до договору про постачання теплової енергії №12 від 03.03.2014 виклавши пункти 2.2 та 3.3 в наступній редакції:

« 2.2 Обсяги постачання теплової енергії можуть змінюватись (як в сторону зменшення, так і в сторону збільшення) в залежності від температурного навантаження (погодних умов). Фактичні (кінцеві) обсяги постачання теплової енергії за даним договором, визначаються (встановлюються) актами виконаних робіт (актами прийому-передачі послуг).»

« 3.3 ціна договору (загальна сума договору) може бути зменшена або збільшена в залежності від кількості (обсягу) поставленої теплової енергії, що визначається (встановлюється) актами виконаних робіт (актами прийому-передачі послуг). Остаточна ціна (загальна сума) даного договору визначається загальною сумою, яка вказана в погоджених та підписаних сторонами актах виконаних робіт (актах прийому-передачі послуг).»

Всі інші умови договору про постачання теплової енергії №12 від 03.03.2014, відповідно до договіру про внесення змін від 02.04.2014, залишаються без змін.

Пунктами 4.1, 4.2, 4.3 договору №12 від 03.03.2014 передбачено, що споживач до 10-го числа місяця, наступного за розрахунковим періодом (календарний місяць), сплачує постачальнику вартість спожитої теплової енергії в розрахунковому періоді в грошовій формі відповідно до встановлених тарифів на поточний рахунок постачальника №019 в АТ «ЄВРОГАЗБАНК», МФО 80430.

Відповідно до пункту 5.2.2. споживач зобов'язаний виконувати умови та порядок оплати спожитої теплової енергії в обсягах і в терміни, які передбачені даним договором.

Згідно пунктів 11.1 та 11.3 договір набуває чинності з дня підписання та діє до 31.12.2014. Припинення дії договору не звільняє споживача від обов'язку повної сплати вартості спожитої теплової енергії.

На виконання умов договору №12 від 03.03.2014 період з січня по квітень 2014 року позивач поставив відповідачу теплової енергії на загальну суму 166 644,41 грн., що підтверджується належним чином засвідченими з боку сторін актами прийому-передачі наданих послуг №КК-001 від 04.03.2014, №КК-002 від 04.03.2014, №КК-003 від 02.04.2014 та №КК-004 від 30.04.2014, копії яких наявні у матеріалах справи.

Як стверджує позивач, відповідач свої обов'язки за договором в частині оплати вартості поставленої теплової енергії належним чином не виконав, внаслідок чого за ним утворилась заборгованість в сумі 46 744, 41 грн., на підтвердження чого надав суду виписки з банківського рахунку з відомостями про надходження коштів від відповідача.

Оскільки відповідач не розрахувався з позивачем за отриману теплову енергію в сумі 46 744, 41, останній звернувся з даним позовом до суду.

27.03.2015 через канцелярію суду представник відповідача подав відзив на позовну заяву, в якому визнав позовні вимоги в повному обсязі та зазначив, що Крушинська сільська рада являєтся бюджетною неприбутковою організацією і у зв'язку з неналежним та несвоєчасним фінансуванням з державного бюджету отримана теплова енергія оплачена нею лише частково, на підтвердження чого додав до відзиву належним чином засвідчені копії платіжних доручень №100 від 13.11.2014, №409 від 13.11.2014, №112 від 25.12.2014 та №462 від 25.14.2014 на загальну суму 119 900 грн.

У зв'язку з неможливістю направити в судове засідання повноважного представника відповідач просив розглядати справу за наявними в ній матеріалами без його участі.

Суд, розглянувши матеріали справи, позовну заяву та відзив на неї, прийшов до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню в повному обсязі з наступних підстав.

Згідно частини першої та частини сьомої статті 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Частиною першою статті 275 ГК України передбачено, що за договором енергопостачання енергопостачальне підприємство (енергопостачальник) відпускає електричну енергію, пару, гарячу і перегріту воду (далі - енергію) споживачеві (абоненту), який зобов'язаний оплатити прийняту енергію та дотримуватися передбаченого договором режиму її використання, а також забезпечити безпечну експлуатацію енергетичного обладнання, що ним використовується.

Як зазначено в частині сьомій статті 276 ГК України, оплата енергії, що відпускається, здійснюється відповідно до умов договору. Договір може передбачати попередню оплату, планові платежі з наступним перерахунком або оплату, що проводиться за вартість прийнятих ресурсів.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Приписами пункту 2 статті 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Викладені у відзиві твердження відповідача про неможливість сплати заборгованості за договором №12 від 03.03.2014 з підстав, що відповідач є бюджетною неприбутковою організацією і заборгованість виникла через недофінансування бюджетних коштів не приймаються судом до уваги з огляду на наступне.

Відсутність бюджетного фінансування не звільняє відповідача від виконання зобов'язань щодо оплати наданих послуг, оскільки така обставина не визначена законодавчо як така, що звільняє від виконання зобов'язання.

Так, частина 2 ст. 218 Господарського кодексу України прямо передбачає, що відсутність у боржника необхідних коштів, а також порушення зобов'язань контрагентами правопорушника не вважається обставинами, які є підставою для звільнення боржника від господарсько-правової відповідальності.

При цьому, Європейським судом з прав людини у рішеннях у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" (від 18.10.2005) та у справі "Бакалов проти України" (від 30.11.2004) вказано, що відсутність бюджетного фінансування (бюджетних коштів) не є виправданням бездіяльності.

Аналогічна правова позиція викладена у постанові Вищого господарського суду № 11/446 від 27.10.2011р.

Про помилковість позиції про те, що відсутність бюджетного асигнування є підставою для звільнення від виконання грошового зобов'язання, викладено також у постанові Верховного Суду України від 13.10.2009 Судової палати в адміністративних справах.

Враховуючи, що заборгованість за договором про постачання теплової енергії № 12 від 03.03.2014 на час прийняття рішення відповідачем не погашена, доказів оплати відповідач до суду не надав та визнав розмір вказаної заборгованості в повному обсязі, вимога про стягнення з відповідача 46 744, 41 грн. боргу за поставлену теплову енергію підлягає задоволенню в повному обсязі.

Витрати по сплаті судового збору відповідно до ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України судом покладаються на відповідача.

Враховуючи вищезазначене, керуючись статтею 124 Конституції України, статтями 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,

вирішив:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Крушинської сільської ради Васильківського району Київської області (08635, Київська обл., Васильківський р-н., с. Крушинка, вул. Київська, буд. 5, ідентифікаційний код 04359301) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Інвесттеплоцентр" (78200, Івано-Франківська обл., м. Коломия, вул. Січових Стрільців, буд. 29 в, ідентифікаційний код 38367821 ) - 46 744 ( сорок шість тисяч сімсот сорок чотири) грн. 41 коп. боргу та 1827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Дата підписання повного тексту рішення: 06.04.2015.

Суддя О.В. Щоткін