УХВАЛА

19.03.2015Справа № 910/28156/14

За позовом Фізичної особи-підприємця Лук'ян Михайла Федоровича

До Фізичної особи-підприємця Корнєвої Наталії Євтихіївни

про стягнення 94 000, 00 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача: не з'явились;

Від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Позивач звернувся до суду з позовом до відповідача про стягнення з останнього на свою користь суми неустойки в розмірі 94 000, 00 грн. за неналежне виконання договору транспортного експедирування від 14.07.2014р. №7951/0.

В обґрунтування позовних вимог Позивач зазначив наступне:

14.07.2014р. між ним та Відповідачем по справі було укладено договір транспортного експедирування №7951/0 (надалі - Договір).

Відповідно до п. 1.1 договору Експедитор (Відповідач) взяв зобов'язання за винагороду (плату) та за рахунок від імені Замовника (Позивача) організувати виконання послуг, пов'язаних з перевезенням вантажу та транспортно-експедиторське обслуговування в міжнародному, міському та міжміському сполученні з урахуванням вимог (умов), замовника, викладених в контракт-заявці. Позивач стверджує, що як і передбачено п.2.1 Договору, Позивач передав 10.09.2014р. контракт-заявку, яка є невід'ємною частиною договору на здійснення перевезення за маршрутом Польща-Україна, дата завантаження 12.09.2014р., строк доставки 15-16.09.2014р., адреса завантаження 64-115 SWIECIECHOVA, WILCOWICE, UL.SWIECIECHOWAKA 36, AGREGATY SP.Z.O.O., адреса розвантаження Вінницька область, 23227, с. Агрономічне, вул. Я. Мудрого, 20, марка автомобіля РЕНО, держномер тягача В1215НК, держномер прицепу В8312ЕК, найменування вантажу-генератора, вага і обсяг до 20 т. Заявку також було надіслано постачальнику товару, брокером.

Контракт-заявка була прийнята до виконання, про що свідчить рахунок-фактура від 14.08.2014р. № СФ-0000102 на суму 15 000, 00 грн., в якому зазначено автомобіль ВС2455АІ/ВС2919ХХ і рахунок-фактура від 15.08.2014р. № СФ-000012 на суму 15 000, 00 грн., в якому зазначено автомобіль В1215НК/В8312ЕК.

За твердженнями Позивача до сьогоднішнього дня вантаж не доставлено, замовлений автомобіль під завантаження не наданий. Пунктом 4.1-4.5 Договору Відповідач зобов'язаний забезпечити подачу під завантаження транспортного засобу, придатного для здійснення міжнародних перевезень, що відповідає вимогам контракт-заявки, а також у погоджений сторонами термін, вчасно (перед завантаженням) надати необхідні документи для оформлення (TIR, CMR, код ОКПО перевізника, паспорт водія), перевіряти правильність зроблених у проїзних документах записів, забезпечити контроль за доставкою довіреного йому вантажу в пункт призначення і передати його співробітнику вантажоодержувача, зазначеному в товаротранспортній накладній (CMR), інформувати Позивача про змушені затримки транспортних засобів у шляху, аваріях і інших непередбачених обставинах, що перешкоджають своєчасній доставці вантажів.

За умовами п. 6.2. Договору, за несвоєчасну подачу транспортного засобу під завантаження, Відповідач виплачує замовнику неустойку в розмірі 1 000, 00 грн. на території країн Західної Європи за кожну почату добу простою.

За твердженням Позивача, станом на 15.12.2014р. строк не виконання зобов'язання складає 94 дні і тому Відповідач повинен сплатити неустойку в сумі 94 000, 00 грн.

16.01.2015р. через відділ діловодства господарського суду Відповідач подав суду відзив на позов, відповідно до якого зазначив, що Відповідачем від Позивача було отримано претензію від 26.09.2014р. №3482, в якій вказано, що: « 12.09.2014р. товар був завантажений в Польщі перевізником, що підтверджується CMR від 12.09.2014р.». Тобто, згідно з інформації, яка містилася в претензії від 26.09.2014р. №3482, позивач вказував, що вантаж було завантажено перевізнику. До претензії додавалася копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р.

Відповідач зазначив, що таким чином, Позивач вводить суд в оману щодо надання (ненадання) Відповідачем транспортного засобу під навантаження і у такий спосіб хоче стягнути з Відповідача відповідну неустойку.

Зважаючи на викладене, Відповідач просив суд відмовити Позивачу в задоволені його позовних вимог.

Копію зазначеної претензії Позивача та копію міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р. було надано Відповідачем суду разом з відзивом на позовну заяву.

Досліджуючи в судовому засіданні докази, Господарський суд вважає, що позов має бути залишеним без розгляду, з наступних підстав

Відповідно до пункту 4.8 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» залишення позову без розгляду - це форма закінчення розгляду господарським судом справи без прийняття рішення суду в зв'язку з виявленням обставин, які перешкоджають розглядові справи, але можуть бути усунуті в майбутньому.

При вирішенні питання щодо залишення позову без розгляду (стаття 81 ГПК) господарським судам слід мати на увазі, що застосування пункту 5 частини першої цієї статті можливо лише за наявності таких умов:

- додаткові документи вважаються витребуваними, тільки якщо про це зазначено у відповідному процесуальному документі або, в разі оголошення перерви в судовому засіданні, - в протоколі такого засідання;

- витребувані документи чи явка представника позивача дійсно необхідні для вирішення спору, тобто за їх відсутності суд позбавлений можливості вирішити спір по суті (пункт 4.9);

- позивач не подав документи, витребувані судом при підготовці справи до розгляду (стаття 65 ГПК) або в порядку статті 38 названого Кодексу, чи не направив свого представника в засідання господарського суду без поважних причин. Отже, перш ніж залишити позов без розгляду господарський суд зобов'язаний з'ясувати причини невиконання його вимог позивачем і об'єктивно оцінити їх поважність.

Поважними, з урахуванням конкретних обставин справи, вважаються причини, які за об'єктивних, тобто не залежних від позивача, обставин унеможливлювали або істотно утруднювали вчинення ним відповідних процесуальних дій; при цьому береться до уваги й те, чи вживав позивач заходів до усунення цих обставин або послаблення їх негативного впливу на виконання позивачем процесуальних обов'язків, покладених на нього судом. Відповідні докази подаються позивачем і оцінюються господарським судом за загальними правилами статті 43 ГПК.

19.12.2014р. було порушено провадження у справі №910/28156/14. Зобов'язано Позивача надати оригінали документів на підтвердження його позовних вимог.

В судовому засіданні 29.01.2015р. представник відповідача не з'явився, представник позивача заявив усне клопотання про витребування доказів, а саме міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., яка підтвердить отримання вантажу перевізником, оскільки у нього відсутній оригінал зазначеної CMR.

Розгляд справи №910/28156/14 неодноразово відкладався, про що зазначено в ухвалах суду від 29.01.2015р., 17.02.2015р. для надання можливості відповідачу надати суду докази по справі, а саме: оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної від 12.09.2014р., оскільки за поясненнями Позивача у нього взагалі відсутня така накладна.

Тому для встановлення та підтвердження всіх обставин справи задля забезпечення законного прийняття рішення суду, суд зобов'язав Відповідача відповідними вище зазначеними ухвалами надати суду оригінал вище зазначеної накладної.

Відповідач зазначених зобов'язань, передбачених в вище зазначених ухвалах не виконав, натомість 02.03.2015р. Відповідач через відділ діловодства суду подав пояснення щодо неможливості надати міжнародну товарно-транспортну накладну, оскільки він не являється ні відправником, ні перевізником, ні отримувачем вантажу. Відповідачем в поясненнях також зазначено, що в подальшому ним було укладено відповідний договір про надання послуг по перевезенню вантажу, однак доказів укладення зазначеного договору суду Відповідач не надав.

Тому у суду виникла необхідність витребувати у Відповідача докази на підтвердження належного виконання своїх зобов'язань за договором транспортного експедирування №7951/0 та контракт-заявки №7 від 10.09.2014р., а саме докази укладення договору перевезення вантажу за спірним договором.

За таких обставин, суд своєю ухвалою від 03.03.2015р. відклав розгляд справи на 19.03.2015р., зобов'язавши Відповідача надати докази на підтвердження належного виконання своїх зобов'язань за договором транспортного експедирування №7951/0 та контракт-заявки №7 від 10.09.2014р., а саме докази укладення договору перевезення вантажу, докази митного оформлення вантажу. У разі неможливості надати зазначені докази, надати письмові пояснення щодо неможливості виконати ухвалу суду.

18.03.2015р. Відповідач через відділ діловодства господарського суду подав суду пояснення на виконання вимог ухвали суду від 03.03.2015р., відповідно до яких зазначив, що відомості митного оформлення містяться лише в міжнародній товарно-транспортній накладній (CMR), яка може бути наявна лише у відправника, отримувача та перевізника вантажу.

Відповідач зазначив, що Відповідач у взаємовідносинах із Позивачем надає послуги транспортного експедирування, тому відповідно не являється ні відправником вантажу, ні перевізником, ні отримувачем вантажу, а тому відповідно не може мати оригінал міжнародної вантажної накладної та підтвердити митне оформлення вантажу.

Не надання вище витребуваних доказів, а саме оригіналу міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) унеможливлює розгляд справи по суті, оскільки рішення суду не можу бути прийняте на припущеннях та суперечливих тверджень сторін, а письмові докази за нормами ст. 36 Господарського процесуального кодексу України подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

Позивач звернувся до суду з вимогою про стягнення з Відповідача неустойки в розмірі 94 000, 00 грн. фактично за невиконання вимог ст. 6.2 Договору, відповідно до якого Відповідач виплачує Позивачу неустойку в розмірі 1 000, 00 грн. на території країни Західної Європи за кожну почату добу не подачі за несвоєчасну подачу транспортного засобу під навантаження.

Тобто, в рамках даного судового процесу, суд має встановити своєчасно чи ні було подано транспортний засіб під завантаження.

Проте, з наданих суду доказів не вбачається чи було чи ні вчасно подано транспортний засіб під завантаження.

Витребуваний оригінал вище зазначеної міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., яка б підтверджувала подачу транспортного засобу під завантаження Позивачем (який є отримувачем вантажу) та Відповідачем суду надано не було.

Відповідно до частини 3 статті 22 ГПК України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Відповідно до пункту 3.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання або несвоєчасне подання стороною у справі, іншим учасником судового процесу доказів з неповажних причин, спрямоване на затягування судового процесу, має розцінюватися господарським судом як зловживання процесуальними правами.

Згідно з положеннями ст. 36 ГПК України письмовими доказами є документи і матеріали, які містять дані про обставини, що мають значення для правильного вирішення спору; письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії; оригінали документів подаються, коли обставини справи відповідно до законодавства мають бути засвідчені тільки такими документами, а також в інших випадках на вимогу господарського суду.

В доданих матеріалах справи є суттєві розбіжності та жодних фактів, що б встановлювали, що Фізична особа-підприємець Корнєва Наталія Євтихіївна не подала вчасно автомобіль під завантаження не встановлено.

Надана суду копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., не може підтверджувати вчасну подачу транспортного засобу під завантаження.

За таких обставин, прийняти твердження позивача, що до сьогоднішнього дня вантаж не доставлено суд не може, оскільки в матеріалах справи міститься копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., яку позивач сам додав до претензії Відповідачу, як і не може прийняти заперечення Відповідача, щодо вчасної подачі транспортного засобу під завантаження, з відповідними доказами (копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., оскільки зазначена копія міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) не є належним доказом по даній справі.

Відповідно до статті 22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами.

Відповідно до статті 4 Господарського процесуального кодексу України рішення з господарського спору повинно прийматись у цілковитій відповідності з нормами матеріального і процесуального права та фактичними обставинами справи, з достовірністю, встановленими господарським судом. Рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Відповідно до пункту 2.3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.2.2011р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» неподання позивачем витребуваних господарським судом матеріалів, необхідних для вирішення спору, тягне за собою правові наслідки у вигляді залишення позову без розгляду на підставі пункту 5 частини першої статті 81 ГПК.

Як визначено пунктом 5 частини 1 статті 81 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд залишає позов без розгляду, якщо позивач без поважних причин не подав витребувані господарським судом матеріали, необхідні для вирішення спору, або представник позивача не з'явився на виклик у засідання господарського суду і його нез'явлення перешкоджає вирішенню спору.

Судом було виконано всі залежні від нього процесуальні дії для збору доказів, які необхідні для прийняття рішення, однак Позивачем, який є отримувачем вантажу за договором транспортного експедирування від 14.07.2014р. №7951/0., в порушення покладених на нього процесуальних обов'язків не було надано належних доказів по справі, а саме: оригінал міжнародної товарно-транспортної накладної (CMR) від 12.09.2014р., що унеможливлює розгляд справи по суті.

З огляду на наведене справа не може бути розглянута по суті і позов належить залишити без розгляду.

Керуючись п. 5 ст. 81, 86 ГПК України,

У Х В А Л И В:

Позов Фізичної особи-підприємця Лук'ян Михайла Федоровича залишити без розгляду.

Звернути увагу позивача, що залишення позову без розгляду не перешкоджає повторному зверненню до господарського суду.

27.03.2015р.

Суддя І.І. Борисенко