ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р.Справа № 922/1186/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Доленчука Д.О.

при секретарі судового засідання Івахненко І.Г.

розглянувши справу

за позовом Фізичної особи - підприємця ОСОБА_1, м. Луганськ
до Луганської обласної дитячої клінічної лікарні, м. Лисичанськ; 1-а 3-я особа на стороні відповідача, що не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Управління державної казначейської служби України у м. Лисичанську Луганської області, м. Лисичанськ 2-а 3-я особа на стороні відповідача, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору - Лисичанський обласний шкірно-венерологічний диспансер, м. Лисичанськ
про стягнення 190298,68 грн.
за участю представників:

позивача - не з'явився

відповідача - не з'явився

1-ї 3-ї особи на стороні відповідача - не з'явився

2-ї 3-ї особи на стороні відповідача - не з'явився

ВСТАНОВИВ:

Фізична особа - підприємець ОСОБА_1 (позивач) звернулася до господарського суду Харківської області з позовною заявою до Луганської обласної дитячої клінічної лікарні (відповідач) про стягнення з відповідача на користь позивача суми заборгованості у розмірі 190298,68 грн. за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 23.12.2013 р.

Ухвалою суду по справі від 02.03.2015 р. було порушено провадження у справі та призначено її до розгляду у судовому засіданні на 11.03.2015 р. о 11:20.

11.03.2015 р. судом розгляд справи було відкладено на 24.03.2015 р. о 12:20.

24.03.2015 р. судом розгляд справи було відкладено на 31.03.2015 р. о 14:15.

Представник позивача в призначене судове засідання не з'явився, через канцелярію господарського суду 25.03.2015 р. за вх. № 11832 надав заяву з додатком, яка судом долучена до матеріалів справи.

Згідно заяви представник позивача вказував, що він позовні вимоги підтримує.

Також, у заяві представник позивача виклав клопотання про розгляд справи за його відсутності у зв'язку з неможливістю прибуття в призначене судове засідання, яке судом задовольняється.

Відповідач про розгляд справи та призначене судове засідання був повідомлений належним чином, відзив на позовну заяву до суду не надав, в призначене судове засідання його представник не з'явився.

Представник 1-ї 3-ї особи на стороні відповідача, через канцелярію господарського суду 10.03.2015 р. за вх.№ 294 та вх.№ 9185, надав пояснення на позов, які судом долучені до матеріалів справи. Також, в них представник 1-ї 3-ї особи на стороні відповідача просив суд розглянути справу без участі представника 1-ї 3-ї особи на стороні відповідача.

Крім того, представник 1-ї 3-ї особи на стороні відповідача, через канцелярію господарського суду 23.03.2015 р. за вх.№ 371 та 27.03.2015 р. за вх.№ 12133, надав заяву про розгляд справи за відсутності представника 1-ї 3-ї особи на стороні відповідача, яка судом задовольняється.

2-а 3-я особа на стороні відповідача про судове засідання була повідомлена належним чином, її представник в призначене судове засідання не з'явився.

Беручи до уваги, що відповідно до ст. 129 Конституції України основними засадами судочинства є, зокрема рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, та те, що відповідно до статті 33 Господарського процесуального кодексу України обов'язок доказування і подання доказів покладено на сторони, суд згідно за статтею 75 Господарського процесуального кодексу України розглядає справу за наявними матеріалами.

Суд, дослідивши матеріали справи, встановив наступне.

23 грудня 2013 року між Луганською обласною дитячою клінічною лікарнею (замовником) та Фізичною особою-підприємцем ОСОБА_1 (учасник) був укладений договір про закупівлю товарів за державні кошти № 7 (надалі - договір).

10.01.2014 р. між сторонами була укладена додаткова угода № 1 до договору.

Згідно п. 1.1. цього договору позивач зобов'язувався протягом 2014 року виконати послуги з прання в об'ємі і на умовах передбачених цим договором, а відповідач зобов'язувався прийняти поетапно роботу і оплатити такі послуги, згідно коду класифікатора: 96.01.1 «Послуги щодо прання та хімічного чищення текстильних і хутряних виробів».

Пунктом 4.1. договору було передбачено, що розрахунки проводяться шляхом оплати послуг замовником після пред'явлення учасником акта здачі-приймання послуг у термін до 25 числа поточного місяця.

Згідно п.4.2. договору розрахунки проводяться шляхом оплати замовником за виконані послуги на підставі пред'явленого учасником акту здачі-приймання послуг протягом 30 банківських днів з моменту його отримання, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок учасника.

Пунктом 4.3. договору було передбачено, що у разі затримки бюджетного фінансування, розрахунки за виконані послуги здійснюються протягом 30 банківських днів з дати отримання замовником бюджетного призначення на свій реєстраційний рахунок. Бюджетні зобов'язання за договором виникають у разі наявності та в межах відповідних бюджетних асигнувань.

Відповідно до п. 6.1.1. договору відповідач зобов'язувався своєчасно та в повному обсязі сплачувати за надані послуги.

В підтвердження виконання своїх зобов'язань за договором та надання послуг відповідачу позивачем були надані до суду наступні акти здачі-приймання виконаних робіт за договором.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 3-03 від 31.03.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 19714,20 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 1-04 від 14.04.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 31270,80 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 2-04 від 22.04.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 12870,88 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 3-04 від 30.04.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала16077,27 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 1-05 від 12.05.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 19816,17 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 2-5 від 23.05.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 23283,15 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 3-05 від 30.05.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 12270,39 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 1-06 від 10.06.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 13392,06 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 2-06 від 24.06.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 17255,59 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 3-06 від 30.06.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 4543,33 грн.

Відповідно до акта здачі-приймання виконаних робіт № 1-07 від 22.07.2014 року, підписаного сторонами, вартість послуг з прання білизни склала 19804, 84 грн.

При цьому суд зазначає, що докази в підтвердження того, що дані акти були складені між сторонами не за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 23.12.2013 р., учасниками судового процесу до суду не були надані.

За таких обставин господарський суд прийшов до висновку, що дані акти здачі-приймання виконаних робіт були складені між сторонами за договором про закупівлю товарів за державні кошти № 7 від 23.12.2013 р. та заборгованість відповідача перед позивачем за договором склала 190298,68 грн.

28.11.2014 р. позивачем була надіслала на адресу відповідача претензія № 3 щодо сплатити заборгованості за договором № 7 від 23.12.2013 р. у розмірі 190298,68 грн., яка була отримана відповідачем.

Разом з цим суд зазначає, що Вищим господарським судом України у п.5 оглядового листа № 01-06/374/2013 від 18.02.2013 р. "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначалося про те, що відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання (постанова Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. № 15/5027/715/2011).

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Верховного Суду України від 15.05.2012 р. № 11/446 та в рішенні Європейського суду з прав людини у справі "Терем ЛТД, Чечеткін та Оліус проти України" від 18.10.2005 р.

Згідно ст. 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

У відповідності до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно ч.1 ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частина 1 ст. 628 Цивільного кодексу України передбачає, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Статтею 629 Цивільного кодексу України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ч. 1 ст. 903 Цивільного кодексу України якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

З огляду на вищевикладене, враховуючи не виконання відповідачем своїх зобов'язань за договором щодо оплати вартості здійснених послуг, суд дійшов до висновку, що позовні вимоги позивача підтверджуються матеріалами справи, вони підлягають задоволенню, у зв'язку з чим сума заборгованості у розмірі 190298,68 грн. підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи те, що позов підлягає задоволенню у повному обсязі, господарський суд відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України вважав за необхідне стягнути з відповідача на користь позивача сплачену позивачем суму судового збору у розмірі 3805,97 грн.

На підставі вищевикладеного та керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 628, 629, 903 Цивільного кодексу України, ст.ст. 1, 4, 12, 22, 32, 33, 34, 43, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Луганської обласної дитячої клінічної лікарні (93118, Луганська область, м. Лисичанськ, квартал 40 років Перемоги, буд. 12А, ідентифікаційний код 04542985) на користь Фізичної особи - підприємця ОСОБА_2 (юридична адреса: АДРЕСА_1; поштова адреса: АДРЕСА_2; ідентифікаційний номер НОМЕР_1; р/р НОМЕР_2 у ПАТ КБ ПриватБанк, МФО 305299) суму заборгованості у розмірі 190298,68 грн. та суму сплаченого судового збору у розмірі 3805,97 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 02.04.2015 р.

Суддя Д.О. Доленчук