ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 925/429/15

Господарський суд Черкаської області у складі головуючого судді - Васяновича А.В.,

секретар судового засідання - Гень С.Г.,

за участю представників сторін:

від позивача - Штих Ю.І. - представник за довіреністю,

від відповідача - представник не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу

за позовом публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ, м. Канів,

Черкаської області

до Канівського районного комунального підприємства

"Райтеплоенергія", с. Пекарі, Канівського району, Черкаської

області

про стягнення 3 453 грн. 09 коп.,-

ВСТАНОВИВ:

До господарського суду Черкаської області з позовом звернулося публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ до Канівського районного комунального підприємства "Райтеплоенергія" про стягнення заборгованості у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем умов договору про постачання електричної енергії від 01 березня 2013 року за №878 в розмірі 3 453 грн. 09 коп., в тому числі: 3 185 грн. 22 коп. борг за спожиту активну електроенергію, 171 грн. 32 коп. пеня, 80 грн. 51 коп. інфляційні втрати та 16 грн. 04 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 березня 2015 року порушено провадження у справі та було призначено розгляд справи на 31 березня 2015 року.

Представник позивача в судовому засіданні позовні вимоги підтримав та просив суд позов задовольнити повністю.

Викликаний в судове засідання представник відповідача не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, відзиву на позовну заяву суду не надав.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 березня 2015 року було зобов'язано відповідача надати суду відзив на позовну заяву з посиланням на мотиви повного або часткового відхилення вимог позивача, а також докази, що обґрунтовують відхилення позовних вимог.

Оскільки відповідач не був позбавлений права надати суду необхідні докази та свої доводи і міркування щодо предмету спору шляхом письмових пояснень та заперечень, про час та місце проведення судового засідання повідомлений належним чином, та оскільки явка представників сторін в судове засідання обов'язковою не визнавалась, суд вважає за можливе розглянути справу за наявними в ній матеріалами в порядку ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні, яке відбулося 31 березня 2015 року згідно ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення зі справи №925/429/15.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши докази, суд вважає, що позовні вимоги підлягають частковому задоволенню виходячи з наступного:

Як вбачається з матеріалів справи, та було встановлено господарським судом під час її розгляду, 01 березня 2013 року між публічним акціонерним товариством "Черкасиобленерго" в особі Канівського РЕМ (постачальник) та Канівським районним комунальним підприємством "Райтеплоенергія" (споживач) було укладено договір №878 про постачання електричної енергії.

Згідно п. 9.4. договору цей договір набирає чинності з дня його підписання і укладається на строк до 31 грудня 2013 року. Договір вважається продовженим на наступний календарний рік, якщо за місяць до закінчення терміну дії договору жодною із сторін не буде заявлено про припинення його дії або перегляд його умов.

Належних доказів того, що за місяць до закінчення терміну дії договору сторонами, або однією із сторін було заявлено про припинення його дії суду надано не було.

Таким чином, суд дійшов висновку, що строк дії договору №878 не закінчився і на момент розгляду справи в суді даний договір є чинним.

Відповідно до п. 1.1. договору постачальник зобов'язався продати електричну енергію споживачу для забезпечення потреб електроустановок споживача в межах дозволеної потужності (кВт), величини якої по об'єктах споживача визначені в п. 6 додатку "Графік зняття показів засобів обліку електричної енергії", а споживач - оплачувати постачальнику вартість використаної (купленої) електричної енергії та здійснювати інші платежі згідно з умовами цього договору.

Всього за період з листопада 2014 року по січень 2015 року відповідачем було спожито активної електроенергії на загальну суму 4 185 грн. 22 коп., що підтверджується копіями актів про прийняття - передавання товарної продукції (а.с.31-33), які підписані сторонами та скріплені печатками.

Відповідач свого обов'язку щодо своєчасної оплати за активну спожиту електричну енергію виконав частково сплативши 1 000 грн. 00 коп., в зв'язку з чим за період з 18 листопада 2014 року по 31 січня 2015 року борг за активну електроенергію складає 3 185 грн. 22 коп.

Статтею 530 Цивільного кодексу України визначено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Пунктом 1. додатку № 3 до договору про постачання електричної енергії № 878 "Порядок розрахунків", передбачено, що розрахунковим періодом для визначення обсягу спожитої електричної енергії та інші платежі вважаються періодом часу з 20 числа попереднього місяця до такого ж числа розрахункового місяця.

При розрахунках за фактично спожиту електроенергію поняття "розрахунковий період" та "календарний місяць" вважати прирівняними.

Споживач протягом перших п'яти днів поточного календарного місяця здійснює, на підставі самостійно отриманих у постачальника рахунків, повну попередню оплату вартості договірної величини споживання електричної енергії, заявленої на розрахунковий період, згідно з додатком до договору "Обсяги постачання електричної енергії споживачу та субспоживачу" одним платежем за діючими тарифами (п. 2 додатку №3).

Остаточний розрахунок споживач здійснює на підставі виставлених постачальником рахунків відповідно до даних про фактичне споживання електричної енергії, визначеного за показами розрахункових засобів обліку, які фіксуються у терміни, передбачені договором, та/або розрахунковим шляхом у випадках передбачених ПКЕЕ на протязі п'яти операційних днів після закінчення розрахункового періоду за активну електроенергію шляхом оплати різниці між вартістю обсягу електричної енергії, фактично спожитої протягом розрахункового періоду та сумою коштів, сплачених у відповідності з п. 2 цього договору (п. 3 додатку №3).

Враховуючи вищенаведені умови договору остаточною датою сплати спожитої електроенергії є 25 число поточного місяця.

Таким чином строк оплати спожитої електричної енергії на день розгляду справи в суді настав.

Відповідно до ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства. Одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом.

До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно зі ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем всупереч ст. ст.33, 34 ГПК України не було доведено своєчасного здійснення, на підставі умов договору, розрахунку з позивачем за спожиту активну електроенергію в повному обсязі.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Таким чином з відповідача на користь позивача підлягає стягненню в судовому порядку 3 185 грн. 22 коп. боргу за спожиту активну електроенергію.

Згідно п. 4.2.1. договору за внесення платежів, передбачених пунктами 2.3.3. - 2.3.4 цього договору, з порушенням термінів, визначених відповідним додатком, споживач сплачує постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки НБУ за кожен день прострочення платежу.

Позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача 171 грн. 32 коп. пені нарахованої за період з 26 жовтня 2014 року по 28 лютого 2015 року.

Однак слід зазначити, що позивачем нараховано пеню за несвоєчасну сплату спожитої електроенергії за жовтень - листопад 2014 року за період з 26 жовтня 2014 року по 28 лютого 2015 року не вірно, оскільки день фактичної сплати суми заборгованості не включається в період часу, за який здійснюється стягнення інфляційних нарахувань та пені (п. 1.9. постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року № 14 "Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань").

Вищевказаних рекомендацій позивач при нарахуванні пені не дотримався.

Таким чином розмір пені нарахований за період з 26 жовтня 2014 року по 17 листопада 2014 року (18 листопада 2014 року сплачено 512 грн. 15 коп.) на суму боргу 512 грн. 15 коп. (вартість спожитої електроенергії в жовтні 2014 року) складає 8 грн. 28 коп.,

за період з 26 листопада 2014 року по 27 листопада 2014 року (28 листопада 2014 року сплачено 1 000 грн. 00 коп.) на суму боргу 1 392 грн. 86 коп. (вартість спожитої електроенергії в листопаді 2014 року) складає 2 грн. 14 коп.;

за період з 28 листопада 2014 року по 28 лютого 2015 року (дата вказана позивачем) на суму боргу 392 грн. 86 коп. (1 392 грн. 86 коп. - 1 000 грн. 00 коп.) складає 30 грн. 75 коп.

Таким чином, з урахуванням вищенаведеного розрахунку, а також з урахуванням здійсненого позивачем нарахування пені за несвоєчасну сплату спожитої електроенергії у грудні 2014 року - січні 2015 року складає 169 грн. 26 коп., в решті стягнення 2 грн. 06 коп. пені слід відмовити.

Також, відповідно до ст. 625 ЦК України позивачем нараховано 80 грн. 51 коп. боргу, що виник внаслідок інфляції, а також 16 грн. 04 коп. - 3 % річних (розрахунок знаходиться в матеріалах справи), нарахованих за час прострочення виконання грошового зобов'язання.

Слід вказати, що при нарахуванні 3% річних позивачем були допущені аналогічні помилки, що й при нарахуванні пені.

В зв'язку з чим розмір 3 % річних, який підлягає стягненню з відповідача складає 15 грн. 83 коп., в решті стягнення 3% річних в розмірі 0,21 грн. слід відмовити.

Інфляційні втрати нараховані позивачем в меншому розмірі, однак позивач самостійно визначив суму інфляційних, а тому заявлена до стягнення сума в розмірі 80 грн. 51 коп. підлягає задоволенню.

Судові витрати підлягають розподілу між сторонами відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

На підставі викладеного, та керуючись ст. ст. 49, 82 - 85 ГПК України суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Канівського районного комунального підприємства "Райтеплоенергія", вул. Шевченка, 68, с. Пекарі, Канівського району, Черкаської області, ідентифікаційний код 32342749 на користь публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго" в особі структурного підрозділу Канівського РЕМ, вул. Леніна, 178, м. Канів, Черкаської області, ідентифікаційний код 25204620, р/р 1481 у філії Черкаського ОУ АТ "Ощадбанк", МФО 354507 - 3 185 грн. 22 коп. заборгованості за спожиту активну електроенергію, 169 грн. 26 коп. пені, 15 грн. 83 коп. - 3% річних, 80 грн. 51 коп. інфляційних втрат та 1 825 грн. 72 коп. витрат на сплату судового збору.

3. В решті вимог - в позові відмовити.

Видати відповідний наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення може бути оскаржено до Київського апеляційного господарського суду в порядку та строки передбачені розділом ХІІ ГПК України.

Повне рішення складено 01 квітня 2014 року.

Суддя А.В.Васянович