ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД МИКОЛАЇВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
======================================================================
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

13 березня 2015 року Справа № 915/55/15

за позовом: Заступника військового прокурора Миколаївського гарнізону /вул. Нікольська, 18а, м. Миколаїв, 54030/ в інтересах держави в особі

позивача-1: Міністерства оборони України /Повітрофлотський проспект, 6, м. Київ, 03168/

позивача-2: Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва /пр-т Миру, 62-а, м. Миколаїв, 54056/

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛТЕ" /вул. Спаська, 1, м. Миколаїв, 54001/

про стягнення 41926,61 грн.

Суддя Д.О. Бездоля

Представники:

від прокурора: Андрєєв А.П. (посвідчення від 26.11.2012 № 013233)

від позивача-1:Саламатін О.В. (довіреність від 17.11.2014 № 220/878/д)

від позивача-2: Мечинська І.Ю. (довіреність від 05.01.2015 № 26), Путятіна Н.І. (довіреність від 05.02.2015 № 530)

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Заступник військового прокурора Миколаївського гарнізону звернувся до господарського суду в інтересах держави в особі позивачів-1, 2 з позовом до відповідача про стягнення з останнього 4138,74 грн. боргу з орендної плати, 4608,46 грн. компенсації податку на землю, 521,71 грн. пені та 35158,26 грн. неустойки.

13.03.2015 прокурор подав суду заяву про зменшення розміру позовних вимог, в якій просить суд стягнути з відповідача 32841,86 грн. неустойки та 337,55 грн. пені, в іншій частині позовні вимоги залишити без змін.

Суд прийняв дану заяву прокурора до розгляду.

Заявлений позов прокурор обґрунтовує неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором від 30.12.2011 № 99/КЕВ/2011 в частині сплати орендних платежів за період лютий - квітень 2014 року (включно), компенсації податку на землю за період лютий - серпень 2014 року (включно, окрім березня 2014 року), а також невчасним поверненням відповідачем державі в особі позивача-2 орендованого за вказаним договором майна.

Позивачі позов прокурора підтримали у повному обсязі.

Ухвалою суду від 23.01.2015 провадження у справі було порушено, позовна заява прийнята до розгляду, розгляд справи призначений на 09.02.2015 о 14 год. 40 хв.

Ухвалою суду від 09.02.2015 розгляд справи був відкладений на 13.03.2015 о 15 год. 10 хв. у зв'язку з неподанням учасниками судового процесу усіх витребуваних судом доказів та необхідністю витребування судом нових доказів по справі.

Відповідач свого представника в судове засідання 13.03.2015 знову не направив, вимоги ухвал суду від 23.01.2015 та від 09.02.2015 не виконав, відзиву на позов не надав, про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, а тому, згідно з ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та вислухавши пояснення присутніх учасників судового процесу, суд -

ВСТАНОВИВ:

30.12.2011 між позивачем 2 та відповідачем був укладений договір № 99/КЕВ/2011 (далі - договір), за яким позивач 2 зобов'язався передати, а відповідач прийняти в строкове платне користування нерухоме військове майно - нежитлові приміщення складу площею 423 кв.м. в будівлі № 2 військового містечка № 87 (далі - Майно), що знаходиться на балансі КЕВ м. Миколаїв та розташоване за адресою: м. Миколаїв, вул. Маячна, 1.

Відповідно до п. 2.1. договору відповідач вступає у строкове платне користування майном у термін, вказаний у договорі, але не раніше дати підписання сторонами цього договору (у разі оренди нерухомого майна на строк 3 (три) роки і більше - не раніше дати державної реєстрації договору) та акту приймання-передачі майна.

Згідно з п.п. 3.1., 3.2., 3.3., 3.6., 3.7. договору:

- орендна плата встановлена без ПДВ за базовий місяць (червень 2011 року) на рівні 2800,00 грн. за результатами конкурсу з урахуванням моніторингу орендної плати на аналогічних об'єктах оренди, але не нижче орендної плати, визначеної на підставі Методики розрахунку орендної плати за державне майно та пропорції її розподілу, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 № 786 (зі змінами) (далі - Методика), яка становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку (червень 2011 року) 2589,00 грн. (додаток № 5). Орендна плата за перший місяць оренди визначається шляхом коригування базової орендної плати на індекси інфляції за період з базового до першого місяця оренди;

- нарахування ПДВ на суму орендної плати здійснюється у порядку, визначеному законодавством;

- орендна плата за кожний наступний місяць визначається шляхом коригування орендної плати за попередній місяць на індекс інфляції за наступний місяць;

- орендна плата у розмірі 100% перераховується відповідачем до спеціального фонду державного бюджету на спеціальний рахунок позивача 2 в територіальному органі державного казначейства щомісячно не пізніше 15 числа місяця, наступного за звітним;

- орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6. договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Відповідно до п. 5.15. договору відповідач зобов'язався щомісячно компенсувати позивачу 2 кошти у розмірі частини податку на землю пропорційно площі землі, яку займає здане в оренду нерухоме майно, а також прилегла до будівлі чи споруди земельна ділянка площею 0,13 га, на яку відповідачу відповідно до чинного законодавства надається право користування для досягнення мети оренди.

Фактично, загальна площа земельної ділянки, яку відповідач використовував для досягнення мети оренди, склала 1113,4 кв.м. (асфальтне покриття) + 423 кв.м. (площа складу) = 1536,4 кв.м., з якої і здійснювався позивачем-2 розрахунок компенсації податку на землю, що підтверджується актом обміру асфальтного покриття майданчика від 03.09.2013, складеним та підписаним за участі директора відповідача, змістом договору, рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.04.2014 у справі № 915/250/14 та іншими доказами.

Згідно з п. 10.1. договору цей договір укладено строком на два роки одинадцять місяців двадцять п'ять днів, що діє з 01 лютого 2012 року до 25 січня 2015 року включно.

На виконання умов договору, 01.02.2012 позивач 2 передав відповідачу в оренду обумовлене договором нерухоме майно, що підтверджується актом приймання-передачі від 01.02.2012 та поясненнями присутніх учасників судового процесу.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 07.04.2014 у справі № 915/250/14 договір був достроково розірваний, з відповідача на користь держави в особі позивача-2 на підставі договору стягнуто 16564,30 грн. боргу з орендної плати за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року, 3657,73 грн. компенсації податку на землю за період з жовтня 2013 року по лютий 2014 року та 594,68 грн. пені за період з жовтня 2013 року по березень 2014 року.

Присутні учасники судового процесу пояснили суду, що стягнута з відповідача вищенаведеним рішенням суду, яке набрало законної сили 22.04.2014, заборгованість з орендної плати та компенсації податку на землю не включає період з лютого 2014 року.

Відповідно до ч. 5 ст. 188 ГК України якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Отже, договір є розірваним між позивачем 2 та відповідачем з 22.04.2014. Дана обставина підтверджується поясненнями присутніх учасників судового процесу.

За період користування відповідачем майном та дії договору з лютого 2014 року позивач 2 нарахував до оплати відповідачу:

- за лютий 2014 року: 3312,86 грн. орендної плати;

- за березень 2014 року: 3382,28 грн. орендної плати;

- за квітень 2014 року: 825,88 грн. орендної плати.

Правомірність нарахування зазначених сум до оплати відповідачу встановлена судом та підтверджується актами здачі-прийомки виконаних робіт, виписаними позивачем-2 рахунками, проведеними розрахунками, поясненнями присутніх учасників судового процесу та не заперечується відповідачем.

Проте відповідач оплатив орендний платіж лише за березень 2014 року в сумі 3382,28 грн., що підтверджується банківською випискою, поясненнями присутніх учасників судового процесу та не заперечується відповідачем.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума основного боргу відповідача перед позивачем-2 з орендної плати за договором становить 4138,74 грн.

Також, за період користування відповідачем майном позивач 2 нарахував до оплати відповідачу:

- за лютий 2014 року: 720,01 грн. компенсації податку на землю;

- за березень 2014 року: 777,69 грн. компенсації податку на землю;

- за квітень - серпень 2014 року (включно): 777,69 грн. х 5 = 3888,45 грн. компенсації податку на землю.

Правомірність нарахування зазначених сум до оплати відповідачу встановлена судом та підтверджується актами здачі-прийомки виконаних робіт, виписаними позивачем-2 рахунками, проведеними розрахунками, поясненнями присутніх учасників судового процесу та не заперечується відповідачем.

Проте відповідач оплатив компенсацію податку на землю лише за березень 2014 року в сумі 777,69 грн., що підтверджується банківською випискою, поясненнями присутніх учасників судового процесу та не заперечується відповідачем.

Таким чином, станом на час вирішення даного спору сума несплаченої відповідачем позивачу-2 компенсації податку на землю становить 4608,46 грн.

Згідно з ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності. Строки внесення орендної плати визначаються в договорі.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Згідно з ст. 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно з ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно з ч. 3 ст. 18 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" орендар зобов'язаний вносити орендну плату своєчасно і у повному обсязі.

За цих підстав, господарський суд вважає, що позов прокурора про стягнення з відповідача на користь держави в особі позивача-2 4138,74 грн. боргу з орендної плати та 4608,46 грн. компенсації податку на землю підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ч. 4 ст. 291 ГК України правові наслідки припинення договору оренди визначаються відповідно до умов регулювання договору найму Цивільним кодексом України.

Згідно з ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі. Якщо наймач не виконує обов'язку щодо повернення речі, наймодавець має право вимагати від наймача сплати неустойки у розмірі подвійної плати за користування річчю за час прострочення.

Відповідач свого зобов'язання з негайного повернення державі в особі позивача-2 майна не виконав, за актом приймання нерухомого військового майна від 31.08.2014 дане майно було повернено позивачу-2 лише 31.08.2014 року, що також підтверджується поясненнями присутніх учасників судового процесу та жодним чином не спростовується відповідачем.

За цих підстав, господарський суд, перевіривши здійснений позивачем-2 та прокурором розрахунок, вважає необхідним задовольнити позов прокурора в частині стягнення з відповідача неустойки за період користування відповідачем майном з травня 2014 року по серпень 2014 року (включно) у розмірі 32841,86 грн.

Відповідно до ч. 1 ст. 216 Господарського кодексу України учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно з ч. 2 ст. 217 Господарського кодексу України у сфері господарювання застосовуються такі види господарських санкцій: відшкодування збитків; штрафні санкції; оперативно-господарські санкції.

Відповідно до ч. 1 ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Як встановлено судом у п. 3.7. договору сторони визначили, що орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету у визначеному пунктом 3.6. договору співвідношенні відповідно до чинного законодавства України з урахуванням пені в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України на дату нарахування пені від суми заборгованості за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

За цих підстав, суд, перевіривши наданий прокурором та позивачем-2 розрахунок пені, вважає, що позов прокурора в частині стягнення з відповідача пені, нарахованої за період з 16.03.2014 по 17.09.2014 за прострочення орендного платежу за лютий 2014 року, в сумі 337,55 грн. також підлягає повному задоволенню судом.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідач жодним чином не спростував обставини, доведені суду прокурором та позивачами.

Згідно з ст. 49 ГПК України судовий збір підлягає покладенню в повному обсязі на відповідача.

Керуючись ст. ст. 1, 4, 4-3, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 82, 82-1, 83, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛТЕ" (вул. Спаська, 1, м. Миколаїв, 54001, код 33626828) на користь держави в особі Квартирно-експлуатаційного відділу міста Миколаєва (пр-т Миру, 62-а, м. Миколаїв, 54056, код 08029523) 4138 (чотири тисячі сто тридцять вісім) грн. 74 коп. боргу з орендної плати, 4608 (чотири тисячі шістсот вісім) грн. 46 коп. компенсації податку на землю, 32841 (тридцять дві тисячі вісімсот сорок одна) грн. 86 коп. неустойки та 337 (триста тридцять сім) грн. 55 коп. пені.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "ВОЛТЕ" (вул. Спаська, 1, м. Миколаїв, 54001, код 33626828) до Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення місцевим господарським судом. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 цього Кодексу.

Повне рішення складено 06.04.2015.

Суддя Д.О.Бездоля