РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015Справа №910/1673/15-г

Суддя Господарського суду міста Києва Підченко Ю.О.

За участю секретаря судового засідання Швеця С.С.

Розглянув у відкритому судовому засіданні господарського суду справу

за позовом Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега"

до відповідача Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта"

про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 23 497,89 грн.

за участю представників сторін:

від позивача: Грабовський О.О. - юрисконсульт

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: Приватне акціонерне товариство "Акціонерна страхова компанія "Омега" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовними вимогами до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" про відшкодування матеріальної шкоди в розмірі 20 371,55 грн. відповідно до Договору добровільного страхування наземного транспортну від 23.06.2014 № 016-07-1825-10.

Сторін було належним чином повідомлено про час та місце проведення судового засідання, тому судом з урахуванням вимог ст. ст. 42, 43 ГПК України створені всі необхідні умови для вирішення спору на принципах змагальності, рівності учасників процесу перед законом.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача, який був належним чином повідомлений про час та місце проведення судового засідання не перешкоджає розгляду спору по суті згідно вимог ст. 75 ГПК України, оскільки до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій.

До прийняття рішення у справі, позивач використовуючи своє право передбачене статтею 22 ГПК України надав заяви про збільшення розміру своїх позовних вимог. Судом прийнято до уваги, що згідно пункту 3.10 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.11.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" встановлено, що стаття 22 ГПК України передбачає право позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції.

Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. Згідно з частиною третьою статті 55 ГПК України ціну позову вказує позивач. Отже, у разі прийняття судом зміни (в бік збільшення або зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, має місце нова ціна позову, виходячи з якої й вирішується спір, - з обов'язковим зазначенням про це як у вступній, так і в описовій частині рішення.

Позивач стверджує, що було допущено технічну описку при зазначенні ціни позову, тому сумою страхового відшкодування, що належить сплатити відповідачу є 23 497,89 грн. Матеріали справи підтверджують, що фактично відбулося збільшення розміру позовних вимог. Дана заява відповідає вимогам ГПК України, тому приймається судом, у зв'язку з чим, ціна позову по даній справі дорівнює 23 497,89 грн.

З'ясувавши фактичні обставини справи, докази на їх підтвердження, виходячи з фактів, встановлених у процесі розгляду справи та правову норму, яка підлягає застосуванню, заслухавши доводи позивача, суд встановив:

Позов мотивовано тим, що 23.06.2014 між Приватним акціонерним товариством "Акціонерна страхова компанія "Омега", далі Страховик, та Будім Євгенією Олегівною, далі Страхувальник, було укладено Договір добровільного страхування наземного транспортну № 016-07-1825-10, далі Договір, предметом якого є майнові інтереси, що не суперечать закону та пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням транспортним засобом - автомобілем "Ford Fiesta", державний реєстраційний номер АА7226МО, 2013 року випуску.

26 вересня 2013 року в м. Києві по вул. Садовій відбулася дорожньо - транспортна пригода, далі ДТП, у часниками якої стали, зокрема:

- автомобіль марки "Ford Fiesta", державний реєстраційний номер АА7226МО, під керуванням водія Будім Євгенії Олегівни;

- автомобіль марки "Богдан", державний номер АА4468ВМ, під керуванням водія Гроголя Віталія Леонідовича.

Факт встановлення вини у скоєнні ДТП Гроголя Віталія Леонідовича, за ознаками пункту 124 КУпАП підтверджено постановою Дарницького районного суду міста Києва від 27.10.2014 по справі № 753/18045/14-п, яке в розумінні вимог статті 35 ГПК України є обов'язковим для господарського суду щодо фактів, які встановлені судом і мають значення для справи.

Пунктом 4 Договору визначено, що сума страхового платежу сплачується чотирма частинами за відповідним графіком.

Вартість матеріальної шкоди, завданої власнику транспортного засобу склала 23 497,89 грн., що підтверджується звітом від 20.10.2014 № 3233, страховим актом від 21.10.2014 № 10452-Т та розрахунком суми страхового відшкодування від 21.10.2014. З урахуванням вказаних первинних документів позивачем виплачено страхове відшкодування в розмірі 23 497,89 грн. (5 640 грн. зараховано в рахунок сплати наступної частини страхового платежу; 17 857,89 грн. виплачено Страхувальнику, що підтверджується платіжним дорученням від 30.10.2014 № 2120.

Згідно полісу АС/7834801 наданим позивачем, цивільна правова відповідальність власника транспортного засобу автомобілю марки "Богдан", державний номер АА4468ВМ, була застрахована відповідачем з нульовою франшизою та лімітом по майну в 50 000 грн. Таким чином, позивач наполягає на стягненні з відповідача суми виплаченого страхового відшкодування в розмірі 23 497,89 грн.

Надавши правову кваліфікацію правовідносин сторін, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню виходячи із наступного:

За своєю правовою природою між сторонами укладено договір страхування, сторони досягли всіх його суттєвим умов, а саме відносно предмету страхування, дотримали його письмову форму, визначили суттєві умови, у тому числі страхову суму, а тому відповідно до вимог ст. 16 Закону України "Про страхування", приписів статей 627, 629, 979 ЦК України, ст.ст. 180, 181 ГК України він вважається укладеним.

Статтею 27 Закону України "Про страхування" та статтею 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Частинами першою та другою статті 1187 ЦК України передбачено, що шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до пункту 1 частини 1 статті 1188 ЦК України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою. Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципу вини.

Згідно п. 22.1 ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до ч. 1 статті 1191 ЦК України особа, яка відшкодувала шкоду, завдану іншою особою, має право зворотної вимоги (регресу) до винної особи у розмірі виплаченого відшкодування, якщо інший розмір не встановлений законом. Таким чином, до позивача перейшло в межах суми 23 497,89 грн. право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Позивач звертався до відповідача з регресною вимогою від 20.11.2014 № 2228 про виплату страхового відшкодування. Відповідач суму страхового відшкодування позивачу не відшкодував, що і було підставою для звернення до суду за захистом своїх прав та охоронювальних законом інтересів.

Стаття 33 ГПК України зобов'язує сторін довести ті обставини, на які вони посилаються як на підставу своїх вимог і заперечень. Відповідно до вимог статті 34 ГПК України визначає, що господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Втім ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили і оцінюються судом в розумінні вимог статті 43 ГПК України за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляду в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Позивачем доведений факт заподіяння шкоди в розумінні вимог статті 1166 ЦК України, а саме право регресного відшкодування виплаченої ним суми в розмірі 23 497,89 грн. на підставі ст. 27 Закону України "Про страхування", ст. 993 ЦК України. Відповідач не довів факт того, що шкоду автомобілю "Ford Fiesta", державний реєстраційний номер АА7226МО було завдано внаслідок непереборної сили або умислу його водія, не надав доказів сплати відшкодування заподіяної шкоди на користь власника зазначеного автомобіля, в тому числі докази відсутності вини у заподіяних позивачеві шкоди.

За таких обставин, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" щодо стягнення з останнього суми матеріальної шкоди в розмірі 23 497,89 грн., заподіяної внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, обґрунтовані та підлягають задоволенню.

Витрати по сплаті судового збору у сумі 1 827 грн. покладаються на відповідача - Відкрите акціонерне товариство Національну акціонерну страхову компанію "Оранта", згідно частини п'ятої статті 49 ГПК України.

У судовому засіданні, яке відбулося 20.03.2015, згідно частини 2 статті 85 ГПК України було проголошено скорочений текст рішення, а саме його вступну та резолютивні частини.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 16, 27 Закону України "Про страхування", ст. 22 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", ст. ст. 627, 629, 979, 993, 1187, 1188, 1191 ЦК України, ст. ст. 180, 181 ГК України, ст. ст. 4-2, 4-3, 22, 33, 34, ч.3 ст. 43, ч. 5 ст. 49, 82, 82-1, 84, ч. 2 ст. 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позовні вимоги Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега" до Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта" задовольнити.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національної акціонерної страхової компанії "Оранта", 02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 7Д, , на користь:

- Приватного акціонерного товариства "Акціонерна страхова компанія "Омега", 04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, буд. 17А, , матеріальну шкоду в розмірі 23 497,89 грн. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1 827 грн., видавши наказ.

3. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено - 25.03.2015 року

Суддя Ю.О.Підченко