ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 року Справа № 904/8513/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Чус О.В. - (доповідача),

судді: Дармін М.О., Крутовських В.І. (зміна складу судової колегії відбулася на підставі розпорядження голови суду Євстигнеєва О.С. від 30.03.2015р.)

Секретар судового засідання: Валяр М.Г.

За участю представників сторін:

від відповідача-2: Олефіренко А.С., довіреність № б/н від 14.11.14, представник;

представники позивача, відповідача-1 та третьої особи не з'явились, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015р. у справі №904/8513/14

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ", м.Дніпропетровськ

до відповідача-1: Приватного нотаріуса Київського міського нотаріального округу Пономарьова В.Ю., м. Київ

відповідача-2: Товариства з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна", м.Київ

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідачів - відділ державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, м. Вільногірськ

про визнання виконавчого напису таким, що не підлягає виконанню, -

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015р. у справі №904/8513/14 (суддя Бєлік В.Г.) у задоволені позову відмовлено.

Рішення господарського суду обґрунтовано тим, що відповідач-2 повідомив належним чином позивача про відмову від договору у зв'язку з порушенням позивачем зобов'язань за договором щодо сплати лізингових платежів у строк, встановлений таким договором. До матеріалів справи додано докази направлення відповідачем-2 на адресу позивача та отримання останнім повідомлення про відмову від договору зворотного фінансового лізингу № UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року, відповідно до якого відповідач -2 вимагав повернення позивачем предмета лізингу та сплату лізингових платежів.

Враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про відмову від договору лізингу, відповідно в силу закону договір лізингу вважається припиненим з моменту отримання позивачем повідомлення про відмову від договору. Тобто, на момент вчинення виконавчого напису відповідний договір був припинений, а відповідач-2 правомірно набув права вимоги повернення предмета лізингу.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, Товариство з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" звернулося до Дніпропетровського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати вищезазначене рішення та прийняти нове, яким задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Вважає, що рішення суду першої інстанції прийняте з порушенням норм матеріального права.

Скаржником зазначено, що господарським судом не враховано той факт, що позивачем не було отримано від відповідача-2 заяви або будь-яких інших письмових повідомлень з вимогою про погашення боргу за договором; відповідач-1, вчиняючи виконавчий напис, не врахував та не перевірив факту наявності чи відсутності спору щодо заборгованості, чим порушив вимоги ч.1 ст. 88 Закону України „Про нотаріат". Зазначив розрахунки заборгованості без погодження їх з позивачем, а зазначені у виконавчому написі суми заборгованості не відповідають дійсній сумі заборгованості; виконавчий напис видано за відсутністю документів, що підтверджують безспірність заборгованості боржника перед стягувачем, документів підтверджуючих факт настання кінцевого терміну виконання зобов'язання.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" у відзиві на апеляційну скаргу просить суд залишити апеляційну скаргу без задоволення, а рішення господарського суду - без змін. Відповідачем-2 зазначено, що право відмовитися від договору лізингу на підставі ч.2 ст. 7 ЗУ «Про фінансовий лізинг» реалізовано ним правомірно, майнова вимога повернути предмет лізингу є безспірною, виконавчий напис вчинено на законних підставах.

Представники позивача, відповідача-1 та третьої особи у судове засідання не з"явилися, про час та місце судового засідання повідомлені належним чином.

Враховуючи те, що наявні у справі докази дозволяють розглянути скаргу по суті, колегія суддів вважає за можливе розглянути спір за відсутністю представників позивача, відповідача-1 та третьої особи.

Заслухавши пояснення представника відповідача-2, дослідивши доводи апеляційної скарги, матеріали справи та перевіривши відповідність оскаржуваного рішення нормам діючого законодавства, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню з наступних підстав.

Як вбачається з матеріалів справи, що між Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" (лізингодавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" (лізингоодержувач) укладено Договір зворотного фінансового лізингу №UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року (з подальшими змінами).

За умовами вказаного договору, лізингодавець зобов'язався придбати у лізингоодержувача, який виступає продавцем за Договором купівлі-продажу обладнання, у власність предмет лізингу, зазначений у додатку № 1 до цього договору, і надати його лізингоодержувачу в тимчасове володіння й користування для підприємницьких цілей за плату, і на інших умовах, зазначених у цьому Договорі й Загальних умовах, з переходом права власності на предмет лізингу до лізингоодержувача за умови дотримання відповідних вимог, встановлених Загальними Умовами.

Відповідно до вказаного договору Товариством з обмеженою відповідальністю "Катерпіллар Файненшл Україна" передано Товариству з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" відповідно до акту прийому - передачі № 35 від 08.12.2010р. предмет лізингу, зазначений в додатку № 1 до Договору зворотного фінансового лізингу № UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року - колісний навантажувач марки Caterpillar, модель 972Н, серійний номер - САТ972НЕА7G00489, 2006 року випуску.

Згідно п. 4.5. договору позивач зобов'язався сплачувати відповідачу-2 лізингові платежі щомісячно в порядку і в розмірах, передбачених у Додатку № 3 до Договору.

Згідно п.6.1. договору, строк лізингу для цілей даного договору становить 48 місяців.

Між сторонами було укладено Додаткову угоду № 1 та Додаткову угоду № 2 уточнюючі загальні графіки платежів за договором.

Відповідно до п.17.2. вказаних умов, лізингодавець вправі відмовитись від виконання будь-якого договору й розірвати такий договір в односторонньому позасудовому порядку, у кожному з наступних випадків:

17.2.1. лізингоодержувач: (А) не здійснив у строк, установлений у відповідному договорі, сплату двох лізингових платежів підряд; (Б) здійснив неповну сплату двох лізингових платежів підряд; (В) прострочив повністю або частково сплату одного лізингового платежу й не погасив заборгованість протягом 30 днів з дня, наступного за днем відповідної оплати, встановленого договором.

У зв'язку з порушенням позивачем зобов'язань за договором щодо сплати лізингових платежів у строк, встановлений договором №UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року, відповідач-2 повідомив позивача про відмову від договору, що підтверджується повідомленням, направленим на адресу позивача (а.с.63-64), яким відповідач -2 вимагав повернення позивачем предмета лізингу та сплату лізингових платежів у розмірі 35 757,22 грн. і пені у розмірі 35 757,22 грн.

Вказане повідомлення отримано позивачем, про що свідчить копія рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення від 12.09.2014р. (а.с.65), копія фіскального чеку від 10.09.2014р. (а.с.66), опис вкладення у цінний лист від 10.09.2014р. (а.с.67).

Згідно ч. 1 ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона зобов'язана вчинити на користь другої сторони певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

При цьому, згідно приписів ст.ст. 525, 526 ЦК України та ст.ст. 188, 193 ГК України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Поряд з цим, відповідно до положень ст. 614 ЦК України особа, яка порушила зобов'язання, несе відповідальність за наявності її вини (умислу або необережності), якщо інше не встановлено договором або законом. Особа є невинуватою, якщо вона доведе, що вжила всіх залежних від неї заходів щодо належного виконання зобов'язання. Відсутність своєї вини доводить особа, яка порушила зобов'язання.

Крім того, статтею 617 ЦК України передбачені підстави звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, зокрема, - особа, яка порушила зобов'язання, звільняється від відповідальності за порушення зобов'язання, якщо вона доведе, що це порушення сталося внаслідок випадку або непереборної сили.

Щодо договорів, як однієї з підстав виникнення господарського зобов'язання і, зокрема, фінансового лізингу, то відповідно до ч. 1 ст. 2 Закону України "Про фінансовий лізинг" відносини, що виникають у зв'язку з договором фінансового лізингу, регулюються положеннями Цивільного кодексу України про лізинг, найм (оренду), купівлю-продаж, поставку з урахуванням особливостей, що встановлюються цим Законом.

Згідно ст. 806 ЦК України, за договором лізингу одна сторона, лізингодавець, передає або зобов'язується передати другій стороні, лізингоодержувачеві, у користування майно, що належить лізингодавцю на праві власності і було набуте ним без попередньої домовленості із лізингоодержувачем ( прямий лізинг), або майно, спеціально придбане лізингодавцем у продавця, постачальника, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов (непрямий лізинг), на певний строк і за встановлену плату, лізингові платежі. До договору лізингу застосовуються загальні положення про найм, оренду, з урахуванням особливостей, встановлених цим параграфом та законом. До відносин, пов'язаних з лізингом, застосовуються загальні положення про купівлю-продаж та положення про договір поставки, якщо інше не встановлено законом. Особливості окремих видів і форм лізингу встановлюються законом.

Крім того, відповідно до положень ст. 1 ЗУ "Про фінансовий лізинг", яка встановлює особливості окремої форми непрямого виду лізингу, фінансовий лізинг - це вид цивільно-правових відносин, що виникають із договору фінансового лізингу. За договором фінансового лізингу лізингодавець зобов'язується набути у власність річ у продавця, постачальника, відповідно до встановлених лізингоодержувачем специфікацій та умов і передати її у користування лізингоодержувачу на визначений строк не менше одного року за встановлену плату, лізингові платежі.

За приписами ст. 16 ЗУ "Про фінансовий лізинг" сплата лізингових платежів здійснюється в порядку, встановленому договором.

Відповідно до п.3 ч.2 ст.11 Закону України „Про фінансовий лізинг" лізингоодержувач (відповідач) зобов'язаний своєчасно сплачувати лізингові платежі.

Відповідно до ч. 2,3 ст. 7 Закону України „Про фінансовий лізинг" лізингодавець має право відмовитися від договору лізингу та вимагати повернення предмета лізингу від лізингоодержувача у безспірному порядку на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо лізингоодержувач не сплатив лізинговий платіж частково або у повному обсязі та прострочення сплати становить більше 30 днів. Відмова від договору лізингу є вчиненою з моменту, коли інша сторона довідалася або могла довідатися про таку відмову

Як встановлено ст. 88 Закону України «Про нотаріат», відповідно до якої нотаріус вчиняє виконавчі написи, якщо подані документи підтверджують безспірність заборгованості або іншої відповідальності боржника перед стягувачем та за умови, що з дня виникнення права вимоги минуло не більше трьох років, а у відносинах між підприємствами, установами та організаціями - не більше одного року. При цьому, якщо для вимоги, за якою видається виконавчий напис, законом встановлено інший строк давності, виконавчий строк видається у межах цього строку.

У зв'язку з порушенням позивачем умов Договору зворотного фінансового лізингу №UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року в частині своєчасного та повного внесення лізингових платежів, та існуванням заборгованості по сплаті 10 (десяти) чергових лізингових платежів, яка станом на 17.10.2014р. склала суму 440 614,36 грн., відповідач-2 звернувся до нотаріуса для вчинення виконавчого напису.

Перелік документів, за якими стягнення заборгованості провадиться у безспірному порядку на підставі виконавчих написів визначений Кабінетом Міністрів України постановою від 29.06.1999р. N 1172.

Відповідно до п.8 Переліку такими документами є договори лізингу, що передбачають у безспірному порядку повернення об'єкта лізингу. Для одержання виконавчого напису подаються оригінал договору лізингу та засвідчена лізингодавцем копія рахунку, направленого лізингоодержувачу з відміткою про несплату платежів після вручення письмового повідомлення.

17.10.2014р. приватним нотаріусом Київського міського нотаріального округу Пономарьовим В.Ю. вчинений виконавчий напис, зареєстрований в реєстрі за № 2642 про повернення (шляхом вилучення) ТОВ "ПРОСКО РЕСУРСИ" на користь ТОВ "КАТЕРПІЛЛАР ФАЙНЕНШЛ УКРАЇНА" об'єкта фінансового лізингу - колісного навантажувача марки Caterpillar, модель 972Н, серійний номер - САТ972НЕА7G00489, 2006 року випуску, що був переданий в користування на підставі Договору зворотного фінансового лізингу № UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року, прийнятий до примусового виконання відділом Державної виконавчої служби Вільногірського міського управління юстиції Головного управління юстиції у Дніпропетровській області, про що винесена постанова про винесена постанова про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2014р.

Отже, враховуючи, що позивач був належним чином повідомлений про відмову від договору лізингу, договір лізингу вважається припиненим з моменту отримання позивачем повідомлення про відмову від Договору зворотного фінансового лізингу № UA19L-10-01LB від 02.12.2010 року. Для вчинення виконавчого напису відповідачем -2 було передано відповідачу-1 всі необхідні документи.

З огляду на викладене, колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, що на момент вчинення виконавчого напису відповідний договір був припинений, а відповідач-2 правомірно набув права вимоги повернення предмета лізингу

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає, що під час розгляду справи фактичні її обставини встановлені господарським судом на підставі всебічного, повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду про відсутність правових підстав для задоволення позову відповідають цим обставинам і їм дана належна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а, отже, доводи, викладені в апеляційній скарзі, є необґрунтованими та спростовуються матеріалами справи, підстави для скасування або зміни оскаржуваних судових актів відсутні.

Керуючись ст. ст. 101-105 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "ПРОСКО РЕСУРСИ" залишити без задоволення.

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 13.01.2015р. у справі №904/8513/14 залишити без змін.

Постанову апеляційної інстанції може бути оскаржено у касаційному порядку до Вищого господарського суду України.

Повний текст постанови складено 03.04.2015 року.

Головуючий суддя О.В. Чус

Суддя В.І. Крутовських

Суддя М.О. Дармін