КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Справа№ 25/373

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Отрюха Б.В.

суддів: Тищенко А.І.

Михальської Ю.Б.

За участю представників:

Від стягувача: не з"явився;

Від боржника: Сосновський Р.В.- представник;

Від ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві: не з"явився;

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Маркет"

на ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2015

за скаргою Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Маркет"

на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського

районного управління юстиції у місті Києві

у справі № 25/373 (суддя Морозов С.М.)

за позовом Акціонерного комерційного банку "Інтерконтинентбанк"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Маркет"

про стягнення 238 887, 66 грн.

ВСТАНОВИВ:

Акціонерний комерційний банк "Інтерконтинентбанк" звернувся до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг - Маркет" про стягнення 238 887, 66 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 25.09.2008 у справі №25/373 позовні вимоги задоволено частково та присуджено до стягнення з відповідача на користь позивача 210 209, 28 грн. заборгованості, а також судові витрати в розмірі 21 945, 50 грн.

На виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано відповідні накази від 13.10.2008.

01.12.2014 до Господарського суду міста Києва надійшла скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг - Маркет" на бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві, в якій скаржник просив суд визнати незаконною бездіяльність Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві та зобов'язати орган державної виконавчої служби закінчити виконавче провадження, видати постанови про закінчення виконавчого провадження, скасування постанов про накладення арешту на майно боржника та скасування всіх інших заходів примусового виконання рішення суду від 25.09.2008 у справі №25/373.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 відмовлено в задоволенні скарги Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг - Маркет" на дії відділу Державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві у справі №25/373.

Не погоджуючись із вищевказаною ухвалою, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просив ухвалу місцевого господарського суду скасувати.

Зазначена апеляційна скарга обґрунтована тим, що 26.06.2009 рішенням комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків №315 Акціонерний комерційний банк "Інтерконтинентбанк" виключено з державного реєстру банків у зв'язку із завершенням процедури його ліквідації. Також в скарзі зазначено, накладені державним виконавцем арешти на майно боржника на даний час вже є незаконними, оскільки стягувач як юридична особа вже припинив своє існування.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг - Маркет" у справі №25/373 передано на розгляд колегії суддів у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б. та Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Маркет" прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 24.02.2015.

У зв'язку з перебуванням судді Тищенко А.І. у відпустці, розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 25/373 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Авдеєва П.В., Михальської Ю.Б.

23.02.2015 через відділ документального забезпечення суду від Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління юстиції у місті Києві надійшли заперечення на скаргу.

В судове засідання, призначене на 24.02.2015, сторони не з'явились, причини неявки суду невідомі.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 24.02.2015 було відкладено розгляд справи на підставі ст. 77 ГПК України.

У зв'язку з виходом судді Тищенко А.І. з відпустки, розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 вирішено здійснити розгляд справи № 25/373 у складі: Головуючого судді Отрюха Б.В, суддів Михальської Ю.Б., Тищенко А.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 05.03.2015 розгляд справи відкладено на 19.03.2015 у зв'язку з неявкою сторін.

В судовому засіданні 19.03.2015 представник боржника надав свої пояснення по справі. Представники стягувача та ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві у вказане судове засідання не з"явились, причини неявки суду невідомі, про слухання справи повідомлялись належним чином.

Як зазначено у пункті 3.9 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», розпочинаючи судовий розгляд, суддя має встановити, чи повідомлені про час і місце цього розгляду особи, які беруть участь у справі, але не з'явилися у засідання. Відповідно до пункту 3.9.1. вказаної постанови, особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 Господарського процесуального кодексу України.

За змістом зазначеної статті 64 Господарського процесуального кодексу України, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Відповідно до пункту 2.6.10. Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженої наказом Державної судової адміністрації України від 20 лютого 2013 року № 28 оригінал судового рішення залишається в матеріалах справи; згідно з пунктом 2.6.15. вказаної Інструкції на звороті у лівому нижньому куті оригіналу процесуального документа, який виготовляється судом та залишається у справі, проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправлення документа, що містить вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена та може містити відмітку про отримання копії процесуального документа уповноваженим представником адресата.

Дана відмітка є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам судового процесу.

Як вбачається із матеріалів справи, копії ухвал Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015, 24.02.2015, 05.03.2015 у справі № 25/373 були надіслані учасникам судового процесу на адреси, зазначені в апеляційній скарзі, що підтверджується відміткою суду на зворотній стороні ухвал.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів вважає можливим здійснити перевірку ухвали суду першої інстанції в апеляційному порядку за наявними матеріалами справи та без участі представників стягувача та ВДВС Шевченківського РУЮ у м.Києві.

Беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваної ухвали суду, апеляційний господарський суд встановив наступне.

Відповідно до ст. 115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом (стаття 116 Господарського процесуального кодексу України).

Згідно зі ст. 17 Закону України "Про виконавче провадження" (надалі - ЗУ "Про виконавче провадження") а також п. 1.1. Інструкції про проведення виконавчих дій, затвердженої наказом Міністерства юстиції України №74/5 від 15 грудня 1999р., примусове виконання рішень здійснюється державною виконавчою службою на підставі виконавчих документів, визначених цим Законом, зокрема, судових наказів.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа, зазначеного в статті 17 цього Закону (стаття 19 Закону України "Про виконавче провадження").

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби.

Виконавче провадження підлягає закінченню у разі смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва. (п. 3 ч. 1 ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження").

Національний Банк України листом №55-012/62-12503 від 01.07.2009 довів до відома, що згідно рішення Комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків від 26.06.2009р. №315 Акціонерний комерційний банк "Інтерконтинентбанк" виключено з Державного реєстру банків у зв'язку з завершенням ліквідаційної процедури банку.

Скаржник звернувся до державної виконавчої служби з заявою від 19.11.2014 про закінчення виконавчого провадження та зняття арештів з коштів боржника і майна у зв'язку з завершенням процедури ліквідації стягувача.

У відповідь державна виконавча служба листом від 20.11.2014 №85954 повідомила боржника, що у державного виконавця відсутні законні підстави для винесення постанов про зняття арештів з коштів та майна боржника.

Структуру банківської системи, економічні, організаційні і правові засади створення, діяльності, реорганізації і ліквідації банків визначено в Законі України "Про банки і банківську діяльність" (ст. 1 Закону України "Про банки і банківську діяльність").

Статтею 2 Закону України "Про банки і банківську діяльність" встановлено, що ліквідація банку - процедура припинення функціонування банку як юридичної особи відповідно до положень цього Закону та Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб".

Відповідно до ст. 77 Закону України "Про банки і банківську діяльність" процедура ліквідації банку вважається завершеною, а банк ліквідованим з дня внесення запису про це до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців.

В своїй апеляційній скарзі скаржник посилається на листи НБУ від 30.05.2014 № 55-013/27214 та від 01.07.2009 №55-012/62-125-3, в яких зазначено, що 26.06.2009 рішенням комісії НБУ з питань нагляду та регулювання діяльності банків № 315 Акціонерний комерційний банк «Інтерконтинентбанк» виключено з державного реєстру банків у зв'язку із завершенням процедури його ліквідації.

Разом з тим, згідно відомостей Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців Акціонерний комерційний банк "Інтерконтинентбанк" (ідентифікаційний код 20015535) перебуває в стані припинення.

Отже, до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців, станом на час звернення скаржника до суду з даною скаргою, не внесено запису про ліквідацію Акціонерного комерційного банку "Інтерконтинентбанк".

З огляду на наведене, колегія суддів приходить до висновку, що дії державного виконавця відповідають положенням Закону України "Про виконавче провадження", і винесення постанов про скасування накладених на кошти та майно боржника, в межах виконавчого провадження, арештів не може передувати моменту внесення до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців відомостей щодо ліквідації Акціонерного комерційного банку "Інтерконтинентбанк", оскільки це суперечить нормам діючого законодавства.Таким чином, враховуючи все вищевикладене, бездіяльність державного виконавця Відділу державної виконавчої служби Шевченківського районного управління у м. Києві, є такою, що вчинена в межах Закону України "Про виконавче провадження".

Враховуючи вищевикладене, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які грунтуються на належних та допустимих доказах.

Частина 1 ст. 33 Господарського процесуального кодексу України передбачає, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно з ч. 2 ст. 34 Господарського процесуального кодексу України обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Колегія суддів Київського апеляційного господарського суду, оцінивши наявні в матеріалах справи докази, приходить до висновку, що ухвала у даній справі прийнята з додержанням норм матеріального та процесуального права, повним з'ясуванням обставин, що мають значення для справи та відповідністю висновків, викладених в ухвалі, дійсним обставинам справи, тому ухвала є законною та обґрунтованою. Підстав для задоволення апеляційної скарги колегія суддів Київського апеляційного господарського суду не знаходить.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю "Лізинг-Маркет" залишити без задоволення.

Ухвалу Господарського суду міста Києва від 20.01.2015 у справі № 25/373 залишити без змін.

Матеріали справи № 25/373 повернути Господарському суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття та може бути оскаржена у касаційному порядку.

Головуючий суддя Б.В. Отрюх

Судді А.І. Тищенко

Ю.Б. Михальська