ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
Р І Ш Е Н Н Я

І М Е Н Е М У К Р А Ї Н И

02 квітня 2015 р. Справа № 909/170/15

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Скапровської І.М.

при секретарі судового засідання Андріїв Л.Я.

розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом: Дочірнього підприємства "Зееландія", вул. Виробнича, 8, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, код. .

до відповідача: товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Мушкетер", вул. Петлюри, буд. 1, кв. 90, м. Івано-Франківськ, 76005, .

про стягнення 16 121,40 грн. - основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 143,01 грн. - 3 % річних, 1 297,81 грн. - пені та 1 827,00 грн. - судового збору,

встановив, що Дочірнє підприємство "Зееландія" звернулось до господарського суду з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Мушкетер" про стягнення заборгованості з урахуванням індексу інфляції, пені та річних в розмірі 17 562 грн., 1827 грн. судового збору.

Представник позивача в судовому засіданні 05.03.15. подав суду заяву про уточнення позовних вимог, в якій просить стягнути з відповідача 16 121,40 грн. - основного боргу з урахуванням індексу інфляції, 143,01 грн. - 3 % річних, 1 297,81 грн. - пені та 1 827,00 грн. - судового збору.

В обґрунтування позовних вимог посилається на те, що відповідач всупереч приписам ЦК України, ГК України, умовам договору поставки № 11335 від 01.01.2012р., не виконав взяті на себе зобов'язання по оплаті поставленого товару в повному обсязі. Факт поставки товару підтверджує видатковою накладною № 12759 від 30.09.2014р.

За несвоєчасне виконання зобов'язання відповідачу нараховано пеню, 3 % річних та інфляційні втрати.

Відповідач в судові засідання не з'являвся, відзиву на позов не подав, причин неявки суду не повідомив.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 № 75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Водночас до повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

Відповідно до ч. 3 ст. 22 ГПК сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

Суд, враховуючи приписи ст. 75 ГПК України, зокрема право суду розглянути справу у випадку неподання відзиву на позовну заяву, за наявними в ній матеріалами, розглянув матеріали справи, вважає, що позов слід задоволити, судові витрати стягнути з відповідача відповідно до ст. 49 ГПК України.

При цьому суд виходив з наступного:

01.01.2012р. між Дочірнім підприємством "Зееландія" (далі - Постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю фірми "Мушкетер" (далі - Договір) укладено договір поставки №11335. Згідно умов якого постачальник зобов'язується передати (поставляти) у зумовлені строки Покупцеві Товар, а Покупець зобов'язується приймати Товар і сплачувати за нього певні грошові суми п.1.1 Договору.

Предметом поставки є визначений Товар в кількості та асортименті згідно заявок Покупця п.1.2 Договору.

Розділом два договору встановлено кількість та асортимент поставки.

Зокрема зазначено, що загальна кількість товару, що підлягає поставці, одиниці вимірювання, його часткове співвідношення (асортимент, сортамент, номенклатура) за сортами, групами, підгрупами, видами, марками, типами, розмірами можуть визначатися Специфікацією за згодою Сторін. Поставлений Товар за кількістю, якістю, асортиментом і ціною повинен відповідати заявкам Покупця та супровідним документам Постачальника. На кожну заявку Покупця поставка здійснюється за окремим супровідним документом Постачальника.

Відповідно до п. 3.1 Договору Постачальник постачає Товар відповідно до поданих Покупцем заявок, а Покупець зобов'язується приймати такі Товари та своєчасно сплачувати їх вартість.

Заявка може бути надіслана на факс Постачальника: ), на електронну пошту Постачальника:, або повідомлена в телефонному режимі уповноваженому представнику Постачальника за прямими номерами: (, , . Заявка вважається прийнятою, за наявності підтвердження отримання заявки Постачальника та відсутності заперечень останнього щодо умов заявки. Постачальник поставляє Товар відповідно до заявок Покупця не пізніше 5 (п'яти) календарних днів з моменту отримання заявки Покупця або в інший строк, визначений у заявці Покупця. Доставка Товару здійснюється транспортом та за рахунок Постачальника на склад Покупця,, що розташований за адресою: м. Дніпропетровськ, Лоцманський узвіз, 6, п. п. 3.3, 3.4, 3.5, 3.6 Договору.

Розділом шість Договору встановлено порядок розрахунків. Оплата здійснюється в національній валюті України в розмірі повної вартості поставленого Товару шляхом безготівкового переказу на поточний рахунок Постачальника, вказаний у реквізитах у Договорі. Покупець повинен сплатити за поставлений Товар не пізніше 14 календарних днів з дати поставки товару Постачальником. Оплата здійснюється покупцем на підставі Договору. При здійсненні платежу Покупець обов'язково повинен вказувати у платіжному дорученні номер та дату даного Договору та номер та дату накладної (Товарно-транспортної накладної), за якою партія Товару поставляється, або номер і дату рахунку-фактури, виписаного Постачальником на оплату поставленої партії Товару.

На виконання умов даного Договору, позивачем було передано відповідачу, відповідно до видаткової накладної № 12759 від 30 вересня 2014р. товар на суму 16 172,64 грн.

Однак, відповідач всупереч взятих на себе зобов'язань, оплату за поставлений товар здійснив частково в сумі 1172,64 грн., що підтверджується випискою по рахунку та оборотно-сальдовою відомістю по рахунку.

12.01.2015р. позивач звертався до відповідача з претензією про сплату заборгованості, однак дана претензія залишена відповідачем без задоволення.

В силу ст. ст. 11, 202, 509 ЦК України між сторонами на підставі Договору виникли зобов'язальні відносини.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 ЦК України, зокрема з договорів. Зобов'язанням є право відношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послуги, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 526 ЦК України передбачено, що зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Аналогічні положення містяться в ст.ст.179, 193 ГК України.

Згідно ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Приписами ч.1 п.1 ст.530 ЦК України встановлено, що, якщо у зобов'язанні встановлено строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. ст. 610, 612 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання), а боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Враховуючи вище викладене та те, що документами наявними в матеріалах справи, підтверджено, а відповідачем в свою чергу не спростовано факту часткового невиконання зобов'язання, вимога позивача про стягнення заборгованості по договору поставки є обґрунтована та підлягає задоволенню.

Вимоги позивача про стягнення пені, річних та інфляційних слід задоволити виходячи з приписів ст. 625 ЦК України, якою передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора повинен сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних з простроченої суми, якщо законом або договором не встановлений інший розмір процентів та п. 7.3 Договору, яким встановлено що у разі несплати вартості товару Покупцем у строк, уста6новлений п. 6.2 Договору, Постачальник має право стягнути з Покупця пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від вартості неоплаченої партії Товару за кожен день прострочення.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст. 34 ГПК України).

У відповідності до ст. 49 ГПК України, відповідачу слід відшкодувати позивачу витрати.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст. ст. 49, 82 -85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

позов задоволити.

Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю фірми "Мушкетер", вул. Петлюри, буд. 1, кв. 90, м. Івано-Франківськ, 76005, , ІПН: 45, Рах. № 2412 в ПАТ "Актабанк", МФО 307394, свід. ПДВ 100089820 на користь Дочірнього підприємства "Зееландія", вул. Виробнича, 8, м. Бровари, Броварський район, Київська область, 07400, код. , ІПН: 64, Рах. № 2626 в ПАТ "РАЙФФАЙЗЕН БАНК АВАЛЬ", МФО 380805, свід. ПДВ 200130715 - 15000,00 грн. - основного боргу, 1121,40 грн. - інфляційних втрат, 143,01 грн. - 3 % річних, 1 297,81 грн. - пені та 1 827,00 грн. - судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 07.04.15

Суддя Скапровська І.М.

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Микитин Р. Р. 07.04.15