РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

26.03.2015Справа №910/1650/15-г

За позовомПриватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»
до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія»
третя сторона, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача Буйненко Марія Григорівна
простягнення 3465,02 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивачаГорбан А.В. - представник
від відповідачане з'явився
від третьої особине з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулось до Господарського суду міста Києва із позовною заявою до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про стягнення 3465,02 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» на підставі договору добровільного страхування наземного транспорту №DNH0CPS-129P2KH від 25.10.2012 внаслідок настання страхової події - дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування власнику автомобіля марки Hyundai, державний номер АА5138КХ, а тому позивачем відповідно до положень ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України отримано право вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність власника транспортного засобу - автомобіля марки Mitsubishi, державний номер АА7717ІА, яким скоєно ДТП, застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №№АІ/14547, а тому позивач вказує, що обов'язок з відшкодування збитків покладається на відповідача.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 31.01.2015 за вказаним позовом порушено провадження у справі №910/1650/15-г, залучено до участі у справі Буйненко Марію Григорівну третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідача та призначено розгляд справи на 11.03.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 11.03.2015 розгляд справи відкладено на 26.03.2015.

В судове засідання, призначене на 26.03.2015, представник позивача з'явився, позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач повноважних представників в судове засідання не направив, відзив на позов не надав.

Суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04070, м.Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 56, офіс 13, на яку було відправлено ухвали суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами, в тому числі Витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та вказано у позові.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, у відповідності до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній документами.

Третя особа повноважних представників в судове засідання не направила, пояснень по справі не надала, своїм правом не скористалася.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

25.10.2012 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» (страховик) та ПАТ КБ «Приватбанк» (страхувальник) укладено договір добровільного страхування наземного транспорту №DNH0CPS-129P2KH (надалі - «Договір»), об'єктом страхування за яким є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать законодавству України, пов'язані з володінням, користуванням та розпорядженням майном, а саме: автомобілем марки Hyundai, державний номер АА5138КХ, на випадок настання страхових випадків, зокрема, пошкодження чи знищення транспортного засобу або його частин внаслідок ДТП. Вигодонабувачем за Договором є страхувальник.

06.06.2014 о 12 год 00 хв на території паркувального майданчика по вул. Драйзера у Деснянському районі міста Києва сталася ДТП, а саме: Буйненко М.Г., керуючи транспортним засобом марки Mitsubishi, державний номер АА7717ІА, перед початком руху не переконалася, що це буде безпечно, не скористалась допомогою сторонніх осіб та під час руху заднім ходом, здійснила наїзд на припаркований позаду транспортний засіб Hyundai, державний номер АА5138КХ, чим було спричинено механічні пошкодження обом автомобілям.

ДТП сталася в результаті порушення водієм Буйненко М.Г. п.п. 2.3 (б), 10.1, 10.9 Правил дорожнього руху України, що підтверджується постановою Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2014 у справі №754/11312/14-п, відповідно до якої Буйненко М.Г. визнано винною у скоєнні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

На підставі страхового акту №Э.ENSTRAX/3-10338791 від 09.07.2014 та заяви страхувальника про настання страхового випадку та виплату страхового відшкодування позивач, виконуючи свої зобов'язання за Договором, здійснив відшкодування завданої шкоди внаслідок спірної ДТП шляхом виплати коштів у сумі 3465,02 грн, що підтверджується платіжним дорученням №3051 від 09.07.2014.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» перейшло в межах суми 3465,02 грн право вимоги до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Із постанови Деснянського районного суду м.Києва від 31.07.2014 у справі №754/11312/14-п вбачається, що транспортний засіб - автомобіль Mitsubishi, державний номер АА7717ІА, водієм якого спричинено ДТП, що потягнуло нанесення шкоди автомобілю Hyundai, державний номер АА5138КХ, знаходився під керуванням Буйненко М.Г.

Частинами 1,2 ст. 1187 Цивільного кодексу України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо - і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п.п. 1, 3 ч. 1 ст. 1188 Цивільного кодексу України шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою, а за наявності вини всіх осіб, діяльністю яких було завдано шкоди, розмір відшкодування визначається у відповідній частці залежно від обставин, що мають істотне значення.

Таким чином, за змістом вказаних норм, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем Mitsubishi, державний номер АА7717ІА, встановлена у судовому порядку.

Цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу за шкоду, заподіяну життю, здоров'ю, майну третіх осіб внаслідок експлуатації автомобіля Mitsubishi, державний номер АА7717ІА, застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» на підставі договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АІ/14547.

Згідно з інформацією з єдиної централізованої бази даних, наданою Моторним (транспортним) страховим бюро України на запит суду, договором (полісом) №№АІ/14547 передбачено, що франшиза становить 0,00 грн, а ліміт відповідальності за шкоду заподіяну майну третіх осіб - 50000,00 грн.

Відповідно до п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Положеннями ст. 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

З наявного в матеріалах справи Звіту №100/06/14, складеного 19.06.2014 суб'єктом оціночної діяльності Фізичною особою-підприємцем Семенченком Павлом Олексійовичем, вбачається, що вартість матеріального збитку, завданого власнику автомобіля Hyundai, державний номер АА5138КХ, внаслідок пошкоджень відповідного транспортного засобу в результаті ДТП становить 3465,02 грн.

Відповідно до ст. 12.1 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Таким чином, враховуючи визначені полісом №АІ/14547 розміри лімітів відповідальності та франшизи, розмір шкоди, право на вимоги якої перейшло до позивача, а також розмір завданого матеріального збитку, відповідач зобов'язаний відшкодувати позивачу витрати в розмірі 3465,02 грн.

За таких обставин, суд приходить до висновку про необхідність задоволення позовних вимог та стягнення зі Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» суми страхового відшкодування у розмірі 3465,02 грн.

У відповідності до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (04070, м.Київ, вулиця Костянтинівська, будинок 56, офіс 13, ідентифікаційний код 21130899) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, Дніпропетровська обл., місто Дніпропетровськ, вулиця Набережна Перемоги, будинок 32, ідентифікаційний код 33248430) суму страхового відшкодування у розмірі 3465 (три тисячі чотириста шістдесят п'ять) грн 02 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн 00 коп.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 06.04.2015.

Суддя Ю.М. Смирнова