РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015Справа №910/1744/15-г

За позовом державного концерну "УКРОБОРОНПРОМ"

до державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД "БУРЕВІСНИК"

про стягнення 17.138.959,56 грн.

Суддя Балац С.В.

Представники:

позивача: Яцюк І.О. - за довіреністю від 31.03.2014 № Д-598/2014;

відповідача: Приходько В.П. - за довіреністю від 18.02.2015 № 400/64.

С У Т Ь С П О Р У:

Державний концерн "УКРОБОРОНПРОМ" звернувся до господарського суду міста Києва з позовом до державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД "БУРЕВІСНИК" про стягнення з останнього заборгованості в сумі 17.138.959,56 грн.

Позивач свої вимоги мотивує тим, що відповідачем порушено грошове зобов'язання за укладеним між сторонами договором позики від 15.01.2014 № UOP-2.011-20-Д-14. Відповідач грошові кошти в сумі 17.094.000,00 грн, надані останньому позивачем в якості позики, в термін, встановлений договором не повернув. Наведена обставина призвела до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості та звернення позивача до господарського суду за захистом свого порушеного права шляхом стягнення з відповідача суми позики в розмірі 17.094.000,00 грн та 3 % річних в сумі 44.959,56 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 31.01.2015 прийнято позовну заяву державного концерну "УКРОБОРОНПРОМ" до розгляду та порушено провадження у справі № 910/1744/15-г.

До господарського суду м. Києва надійшли письмові пояснення представника позивача в яких останній зазначив наступне.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 30.11.2011 № 15/175-б порушено провадження у справі про банкрутство державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД "БУРЕВІСНИК. Вимоги позивача у даній справі виникли на підставі договору позики від 15.01.2014 № UOP-2.011-20-Д-14 а строк виконання зобов'язань за даним договором настав 30.12.2014, тобто після порушення провадження у справі про банкрутство відповідача. Таким чином позивач є поточним кредитором відповідача, а мораторій на задоволення вимог кредиторів останнього, введений ухвалою від 30.11.2011 № 15/175-б не зупиняє виконання відповідачем зобов'язань перед позивачем за договором позики від 15.01.2014 № UOP-2.011-20-Д-14.

Відповідач правом наданим ст. 59 Господарського процесуального кодексу України не скористався, відзиву на позов від останнього до суду не надійшло. Таким чином, відповідно до положень статті 75 Господарського процесуального кодексу України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 25.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши доводи повноважних представників сторін по суті даного спору та дослідивши наявні у матеріалах даної справи докази, господарський суд міста Києва,

В С Т А Н О В И В :

Між державним концерном "УКРОБОРОНПРОМ", як позикодавцем, (далі - позивач) та державним підприємством "КИЇВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД "БУРЕВІСНИК", як позичальником, (далі - відповідач) укладено договір позики від 15.01.2014 № UOP-2.011-20-Д-14 (далі - Договір).

У відповідності до предмету Договору позивач надає відповідачеві поворотну фінансову допомогу, а відповідач зобов'язується повернути надані грошові кошти (суму позики) в порядку та на умовах, передбачених Договором (п. 1.1 Договору).

Сума позики становить 17.094.000,00 грн (п. 2.1 Договору).

Положеннями п. 3.1 Договору встановлено, що позивач протягом тридцяти банківських днів з дати укладення Договору перераховує суму позики в безготівковій формі на поточний рахунок відповідача.

Перебіг строку, на який надається позика починається з моменту перерахування коштів відповідачу відповідно до п. 3.1 Договору і закінчується тридцятого грудня дві тисячі чотирнадцятого року (п. 4.1 Договору).

Відповідно до п. 5.1 Договору відповідач зобов'язується повернути позивачу суму позики до кінця строку на який вона надана.

Статтею 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться і до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених ГК України.

Відповідно до статей 11, 509 Цивільного кодексу України договір є підставою виникнення цивільних прав та обов'язків (зобов'язань), які повинні виконуватися належним чином і у встановлений строк відповідно до вказівок закону, договору (ст. 526 Цивільного кодексу України), а одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Виходячи з умов Договору, даний правочин за своєю правовою природою є договором позики, а тому, права і обов'язки сторін визначаються, у тому числі, положеннями глави 71 Цивільного кодексу України.

Приписом ст. 1046 Цивільного кодексу України унормовано, що за договором позики одна сторона (позикодавець) передає у власність другій стороні (позичальникові) грошові кошти або інші речі, визначені родовими ознаками, а позичальник зобов'язується повернути позикодавцеві таку ж суму грошових коштів (суму позики) або таку ж кількість речей того ж роду та такої ж якості. Договір позики є укладеним з моменту передання грошей або інших речей, визначених родовими ознаками.

Так, позивач, на підставі Договору, платіжним дорученням від 15.01.2014 № 87 перерахував на поточний рахунок відповідача грошові кошти в сумі 17.094.000,00 грн (вказане платіжне доручення наявне в матеріалах справи у вигляді засвідченої копії).

Таким чином, позивач виконав свої зобов'язання за Договором повністю.

Спір між сторонами судового процесу виник внаслідок порушення відповідачем його зобов'язання за Договором, відповідач в термін, встановлений п. 4.1 Договору, суму позики в розмірі 17.094.000,00 грн позивачеві не повернув, що призвело до виникнення у відповідача перед позивачем заборгованості за Договором в сумі 17.094.000,00 грн.

Також, враховуючи, що у правовідносинах сторін даного спору має місце допущене з боку відповідача порушення у його грошовому зобов'язані за Договором, позивачем заявлені позовні вимоги про застосування до відповідача відповідальності, передбаченої ст. 625 ЦК України, шляхом стягнення з відповідача 3 % річних в сумі 44.959,56 грн.

Обов'язок доказування відповідно до пункту 4 частини третьої статті 129 Конституції України та статті 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення.

Відповідно до статті 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

За результатами оцінки доказів, наявних в матеріалах справи, та виходячи з викладених вище фактичних обставин, суд дійшов висновку, що позов державного концерну "УКРОБОРОНПРОМ" підлягає задоволенню повністю, з урахуванням такого.

Положеннями ч. 1 ст. 1049 ЦК України встановлено, що позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором.

Згідно ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України).

Суд відзначає, будь-яких доказів щодо повернення відповідачем позивачеві суми позики в розмірі 17.094.000,00 грн, сторонами спору суду не надано.

Підсумовуючи сукупність фактичних обставин даної справи, суд дійшов висновку, що позовна вимога про стягнення з відповідача боргу в сумі 17.094.000,00 грн є правомірною та такою, що підлягає задоволенню повністю, з тих підстав, що факт наявності заборгованості у відповідача перед позивачем належним чином останнім доведено, документально підтверджено, і в той же час відповідачем жодними доказами не спростовано.

З огляду на те, що відповідач своїми діями порушив зобов'язання за Договором (ст. 610 Цивільного кодексу України), то він вважається таким, що прострочив виконання (ст. 612 Цивільного кодексу України), тому є підстави для застосування відповідальності, встановленої договором та законом.

За приписами ч. 1 ст. 1050 ЦК України, якщо позичальник своєчасно не повернув суму позики, він зобов'язаний сплатити грошову суму відповідно до статті 625 цього Кодексу.

Частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України встановлено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

З огляду на те, що відповідачем допущено порушення у зобов'язанні за Договором, господарський суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги про стягнення з відповідача трьох відсотків річних в сумі в сумі 44.959,56 грн є правомірними та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі, за розрахунками позивача, які, у свою чергу, перевірені і визнані судом вірними.

Враховуючи, що позовні вимоги підлягають задоволенню у повному обсязі, згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 33, 34, 43, 44, 49 та статтями 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд міста Києва,

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з державного підприємства "КИЇВСЬКИЙ ДЕРЖАВНИЙ ЗАВОД "БУРЕВІСНИК" (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, буд. 2; ідентифікаційний код 14312358, з будь якого його рахунку виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) на користь державного концерну "УКРОБОРОНПРОМ" (04119, м. Київ, вул. Дегтярівська, буд. 36; ідентифікаційний код 37854297, на будь який його рахунок виявленого державним виконавцем під час виконавчого провадження) основну заборгованість в сумі 17.094.000 (сімнадцять мільйонів дев'яносто чотири тисячі) грн 00 коп.; 3 % річних в сумі 44.959 (сорок чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят дев'ять) грн 56 коп.; витрати по сплаті судового збору в сумі 73.080 (сімдесят три тисячі вісімдесят) грн 00 коп.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 01 квітня 2015 року

Суддя С.В. Балац