ХАРКІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа № 354-15/10

Колегія суддів у складі:

головуючий суддя Пуль О.А., суддя Білоусова Я.О., суддя Лакіза В.В.,

при секретарі Литвиновій К.О.,

за участю представників сторін:

апелянт - не з*явився,

ліквідатор боржника - не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Харківського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області (вх.№1799С/2) на ухвалу господарського суду Сумської області від 16.02.2015р. у справі №354-15/10,

за заявою Відкритого акціонерного товариства "Укрнафта" в особі НГВУ "Охтирканафтогаз", м. Охтирка,

до боржника Відкритого акціонерного товариства "Роменський завод АТС", м. Ромни,

про визнання банкрутом,

ВСТАНОВИЛА:

Ухвалою господарського суду Сумської області від 16.02.2015р. у справі №354-15/10 (суддя Костенко Л.А.) в задоволенні заяви кредитора Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області про визнання поточних кредиторських вимог до боржника ВАТ "Роменський завод АТС" у розмірі 40 110,04 грн. по справі №354-15/10 - відмовлено.

Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області з ухвалою суду першої інстанції не погодилося, звернулося до Харківського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій, посилаючись на порушення судом першої інстанції норм чинного законодавства, просить скасувати ухвалу господарського суду Сумської області від 16.02.2015р. у справі №354-15/10 та прийняти нове судове рішення, яким визнати та включити до реєстру поточні кредиторські вимоги Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області з відшкодування витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками №1,2 за вересень -грудень 2014 року на загальну суму 40 110,04 грн.

Свої вимоги обґрунтовує тим, що внаслідок порушення боржником вимог Закону України "Про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування" та Інструкції про порядок обчислення і сплати страхувальниками та застрахованими особами внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування до Пенсійного фонду України, затвердженої постановою Правління Пенсійного Фонду України від 19.12.2003 р. №21-1, у боржника виявилась заборгованість з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пенсій, призначених на пільгових умовах за списками № №1,2 за вересень - грудень 2014року. Також, скаржник, посилаючись на приписи Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", зазначає, що під час ліквідаційної процедури у боржника можуть виникнути поточні зобов'язання, які повинні бути пред'явлені до затвердження звіту ліквідатора. Відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій, призначених на пільгових умовах працівникам підприємства, здійснюється до внесення запису до ЄДРПОУ про державну реєстрацію припинення юридичної особи, а отже оскаржувана ухвала прийнята з порушенням норм матеріального права.

Від апелянта факсограмою ( № 199 від 02.04.2015р.) на вимогу ухвали від 23.03.2015р. надано копію довідки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб-підприємців. Також, апелянт просить розгляд справи провести без участі його повноважного представника.

Від арбітражного керуючого надійшов відзив на апеляційну скаргу, в якому останній просить залишити ухвалу господарського суду Сумської області по даній справі від 16.02.2015р. про відмову у задоволенні вимог УПФУ в м.Ромнах та Роменському районі в розмірі 40110,04 грн., що виникли в вересні-грудні 2014р., без змін, апеляційну скаргу УПФУ в м.Ромнах та Роменському районі залишити без задоволення. Також, ліквідатор повідомляє, що не може бути присутнім під час розгляду апеляційної скарги та просить справу розглянути без його участі.

Учасники процесу в судове засідання не з'явились.

Дослідивши матеріали справи, проаналізувавши доводи апеляційної скарги, перевіривши правильність застосування господарським судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, а також повноту встановлення обставин справи та відповідність їх наданим доказам, та повторно розглянувши справу в порядку ст. 101 ГПК України на підставі наявних у справі доказів, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду встановила наступне.

Ухвалою господарського суду Сумської області від 17.01.2012р. порушено провадження у справі про банкрутство Відкритого акціонерного товариства "Роменський завод АТС" за заявою ВАТ "Укрнафта" в особі "Охтирканафтогаз" на підставі ст. ст. 6,11 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

Постановою господарського суду Сумської області від 06.06.2013р. у справі №354-15/10 припинено процедуру санації боржника ВАТ "Роменський завод АТС" у справі №354-15/10; припинено повноваження керуючого санації Ховріна Ю.А; визнано боржника ВАТ "Роменський завод АТС" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру; призначено ліквідатором боржника ВАТ "Роменський завод АТС" Ховріна Ю.А.

У січні 2015р. Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області звернулось до місцевого господарського суду з заявою про визнання поточних кредиторських вимог в сумі 40110,04 грн. з відшкодування фактичних витрат на виплату та доставку пільгових пенсій за списком №№1,2.

Відмовляючи в визнанні поточних вимог Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області на суму 40110,04 грн грн.,суд першої інстанції мотивував свої висновки з посиланням на те, що зазначена сума виникла у боржника після прийняття постанови про визнання боржника банкрутом.

Колегія суддів погоджується з висновками суду першої інстанції, виходячи з наступного.

Згідно з приписами статті 4-1 ГПК України господарські суди розглядають справи про банкрутство у порядку провадження, передбаченому цим Кодексом, з урахуванням особливостей, встановлених Законом України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом".

За приписами пункту 1-1 Розділу X "Прикінцеві та перехідні положення" Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", викладеного у новій редакції згідно з Законом України від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав чинності 18.01.2013р., положення цього Закону, що регулюють ліквідаційну процедуру, застосовуються господарськими судами під час розгляду справ про банкрутство, провадження у яких порушено до набрання чинності цим Законом, якщо на момент набрання ним чинності господарським судом не було прийнято постанову про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури.

Як вбачається з матеріалів справи, постановою господарського суду від 06.06.2013р. визнано ВАТ "Роменський завод АТС" банкрутом та відкрито ліквідаційну процедуру.

Враховуючи вимоги перехідних положень Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р., до спірних правовідносин слід застосовувати Закон України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" в редакції від 22.12.2011р. N 4212-VI, який набрав чинності 18.01.2013р.

За приписами статті 2 Закону про банкрутство провадження у справах про банкрутство регулюється цим Законом, Господарським процесуальним кодексом України, іншими законодавчими актами України.

Відповідно до статті 1 Закон про банкрутство кредитор - юридична або фізична особа, а також органи доходів і зборів та інші державні органи, які мають підтверджені у встановленому порядку документами вимоги щодо грошових зобов'язань до боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Частиною 1 статті 38 Закону про банкрутство встановлено, що з дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом і відкриття ліквідаційної процедури: господарська діяльність банкрута завершується закінченням технологічного циклу з виготовлення продукції у разі можливості її продажу за виключенням укладення та виконання договорів, що мають на меті захист майна банкрута або забезпечення його збереження (підтримання) у належному стані, договорів оренди майна, яке тимчасово не використовується, на період до його продажу в процедурі ліквідації тощо; строк виконання всіх грошових зобов'язань банкрута вважається таким, що настав; у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань (у тому числі зі сплати податків і зборів (обов'язкових платежів), крім витрат, безпосередньо пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

З аналізу наведеної норми вбачається, що в ліквідаційній процедурі нові зобов'язання у банкрута можуть виникнути виключно у випадках, прямо передбачених у цьому Законі, і порядок їх виконання визначений спеціальним Законом про банкрутство.

Нормами Закону про банкрутство встановлено, що в ліквідаційній процедурі у банкрута не виникає жодних додаткових зобов'язань, крім тих, які у вигляді конкурсних вимог включені до реєстру вимог кредиторів в порядку статті 38 Закону про банкрутство.

Відповідно до частини 8 статті 41 Закону про банкрутство кошти, які надходять при проведенні ліквідаційної процедури, зараховуються на основний рахунок боржника. З основного рахунка здійснюються виплати кредиторам у порядку черговості, визначеному цим Законом. З основного рахунка банкрута проводяться виплати кредиторам, виплати поточних платежів та витрат, пов'язаних із здійсненням ліквідаційної процедури.

За приписами частини 2 статті 41 вказаного Закону ліквідатор з дня свого призначення здійснює, зокрема, такі повноваження: з дня визнання боржника банкрутом та відкриття ліквідаційної процедури повідомляє працівників банкрута про звільнення та здійснює його відповідно до законодавства України про працю.

З наведених норм вбачається, що поточні кредитори можуть звернутися в ліквідаційну процедуру з грошовими вимогами до банкрута, які виникли за період після порушення провадження у справі і до дня прийняття господарським судом постанови про визнання боржника банкрутом.

Заявою про визнання поточних кредиторських вимог від 29.12.2014р підтверджується, що заборгованість з виплати та доставки пільгових пенсій утворилась за вересень - грудень 2014 року включно, тобто після визнання боржника банкрутом, відкриття ліквідаційної процедури і призначення ліквідатора постановою господарського суду Сумської області від 06.06.2013р.

Однак вимоги за зобов'язаннями боржника, визнаного банкрутом, що виникли під час проведення процедур банкрутства можуть пред'являтись тільки до прийняття постанови про визнання боржника банкрутом. Під час ліквідаційної процедури не виникає будь-яких нових зобов'язань, що можуть бути заявлені в порядку статті 23 Закону про банкрутство.

Аналогічна правова позиція викладена в постановах Верховного Суду України від 27.05.2014р. та Вищого господарського суду України від 23.10.2013р. у справі №5021/1639/2011, від 28.05.2013р. у справі № 11/Б-1042(377/7-10) та від 18.09.2013р. у справі № 6/108-09, від 15.01.2014р. у справі №6/156-06.

З огляду на викладене, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду вважає, що під час розгляду справи господарським судом першої інстанції встановлені фактичні обставини справи на основі повного і об'єктивного дослідження поданих доказів, висновки суду відповідають цим обставинам та їм надана правильна юридична оцінка з правильним застосуванням норм матеріального і процесуального права, а тому підстави для скасування ухвали суду першої інстанції відсутні.

Доводи, викладені в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження при апеляційному перегляді справи та не можуть бути підставою для скасування оскаржуваної ухвали у даній справі, у зв'язку з чим ухвалу господарського суду Сумської області від 16.02.2015р. у справі №354-15/10 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, п.1 ч.1 ст.103, ст.ст. 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів Харківського апеляційного господарського суду,-

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Сумської області від 16.02.2015р. у справі №354-15/10 про відмову у задоволенні заяви кредитора Управління Пенсійного фонду України в м. Ромнах та Роменському районі Сумської області про визнання поточних кредиторських вимог до боржника ВАТ "Роменський завод АТС" у розмірі 40 110,04 грн. залишити без змін.

Повний текст постанови складений 08.04.2015р.

Головуючий суддя О.А. Пуль

Суддя Я.О. Білоусова

Суддя В.В. Лакіза