ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 року Справа № 5021/1165/12
Вищий господарський суд України в складі колегії

суддів:Грейц К.В. - головуючого(доповідача), Бакуліної С.В., Глос О.І.,
розглянувши матеріали касаційної скарги Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції
на постановувід 16.10.2014
Харківського апеляційного господарського суду
у справі Господарського суду Сумської області № 5021/1165/12
за позовомУправління майна комунальної власності Сумської міської ради
до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції
за участюПрокуратури м. Суми
провиселення з нежитлового приміщення та стягнення 271012,98грн.,
за участю представників: позивача - не з'явились
відповідача - Генпрокуратури -Мельник О.В. Гудименко Ю.В.
ВСТАНОВИВ:

Справа розглядалась судами неодноразово, останнім рішенням Господарського суду Сумської області від 25.06.2014 у справі №5021/1165/12 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Резніченко О.Ю., судді: Заєць С.В., Зайцева І.В.), залишеним без змін постановою Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 (колегія суддів у складі: головуючий суддя Істоміна О.А., судді: Барбашова С.В., Горбачова Л.П.), задоволені позовні вимоги Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (далі-позивач) до Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції (далі-відповідач). Стягнено з відповідача на користь позивача 256344,70 грн. заборгованості з орендної плати, 14668,28 грн. пені, 6567,26 грн. судового збору. Виселено Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції (40000, м. Суми, вул. Привокзальна, 5, код 22981300) з нежитлового приміщення площею 259,90кв.м, розташованого по вул. Харківській, 24 в м. Суми.

Відповідач з рішенням та постановою у справі не згоден, в поданій касаційній скарзі просить їх скасувати та направити справу на новий розгляд, посилаючись на порушення та неправильне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права, зокрема, ст. 7 Закону України "Про передачу об'єктів права державної та комунальної власності", ст.ст. 34, 35, 43, 83, 90 Господарського процесуального кодексу України.

Зокрема, скаржник вважає, що суди попередніх інстанцій не з достатньою повнотою і ґрунтовністю встановили існування права комунальної власності на об'єкт оренди до 2012 року, а також не врахували преюдиціальність рішень господарських судів у інших справах щодо розміру орендної плати, яка має відповідати ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів".

Від позивача відзив на касаційну скаргу судом не отримано.

Ухвалами Вищого господарського суду України від 03.03.2015 та від 17.03.2015 касаційну скаргу прийнято до касаційного провадження, призначено її розгляд на 17.03.2015 та відкладено розгляд скарги на 31.03.2015.

Представник позивача не скористався своїми процесуальними правами на участь в судових засіданнях касаційної інстанції 17.03.2015 та 31.03.2015, про дату і час яких був належним чином повідомлений ухвалами Вищого господарського суду України від 03.03.2015 та від 17.03.2015.

Заслухавши пояснення присутніх у відкритому судовому засіданні 31.03.2015 представників Генеральної прокуратури України та відповідача, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність їх юридичної оцінки в постанові апеляційного та рішенні місцевого господарських судів, колегія суддів Вищого господарського суду України дійшла висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Судами попередніх інстанцій під час розгляду справи встановлено, що 09.11.1998 між Управлінням комунального майна та приватизації Сумської міської ради (орендодавець) та Сумським обласним підприємством поштового зв'язку "Сумипошта" Сумський поштамт (орендар), укладено договір оренди №ФМ-206, який в подальшому неодноразово змінено сторонами та за умовами якого (в редакції змін №4 від 16.10.2010 до договору) орендодавець - Управління майна комунальної власності Сумської міської ради передає, а орендар - Українське державне підприємство поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції приймає у строкове платне користування (в оренду) на умовах, визначених договором, нежитлове приміщення за адресою: м. Суми, вул. Харківська, 24, на І поверсі, площею 259,90 м2, право на оренду яких орендар набув на підставі рішення Сумської міської ради від 12.03.1997 "Про комунальну власність м. Суми" та наказу Управління майна комунальної власності Сумської міської ради від 15.01.2010 №10/01-13. Майно передається в оренду з метою розміщення відділення поштового зв'язку (п.1.1 договору); об'єктом оренди є нежитлові приміщення загальною площею 259,90 м2, розміщені на І поверсі у будинку №24 по вул. Харківській у м. Суми, що знаходяться на обліку Управління майна комунальної власності Сумської міської ради (п.2.1 договору); у разі припинення дії цього договору орендар зобов'язаний повернути орендодавцеві об'єкт оренди у стані не гіршому, ніж він був одержаний, згідно з актом приймання-передачі, в термін, що вказаний в листі орендодавця про припинення дії договору, рішенні суду чи визначений за згодою сторін, оформленого в письмовій формі (п.3.2 договору); об'єкт оренди вважається поверненим орендодавцю з моменту підписання сторонами акту приймання-передачі (п.3.3 договору); орендна плата за об'єкт оренди розраховується на підставі діючої Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Базова ставка орендної плати встановлюється відповідним рішенням Сумської міської ради. Розрахунок орендної додається (додаток № 3) (п.4.1 договору); орендна плата щомісячно перераховується авансом у розмірі 70% до 15-го числа місяця, передуючому звітному, а 30% орендної плати не пізніше 15-го числа місяця, який слідує за звітним, з урахуванням ПДВ (п.4.3 договору); нарахування орендної плати припиняється з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди у разі припинення дії договору (п.4.9 договору); орендар зобов'язується, зокрема, по закінченні строку дії договору повернути орендодавцю об'єкт оренди у належному стані, придатному для подальшої експлуатації (з урахуванням змін у його стані та зношення), про що оформлюється акт приймання-передачі, при цьому, сплатити орендну плату по момент підписання цього акту (п.6.2.11 договору); строк дії договору встановлюється до 16.01.2012 (п.10.1 договору в редакції змін №5 від 08.08.2011 до договору); договір припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку його дії (п.10.7 договору).

Господарськими судами також встановлено, що останньою редакцією розрахунку розміру місячної орендної плати за користування комунальним майном - додаток №3 до договору - встановлена пільга по сплаті орендної плати та визначено її розмір в сумі 1,00 грн./рік на період з 01.08.2011 по 31.12.2011, а починаючи з 01.01.2012 орендна плата розраховується за формулою, визначеною Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженою рішенням Сумської міської ради від 23.06.2010 №3964-МР, і визначена за січень 2012 р. в розмірі 11420,98 грн. (без ПДВ).

Листом від 07.02.2012 №09-138/01-09 позивач повідомив відповідача, що строк дії вищевказаного договору закінчився 16.01.2012 і на новий термін продовжуватися не буде з підстав неналежного виконання орендарем умов договору щодо своєчасного та в повному обсязі внесення орендних платежів, у зв'язку з чим зазначив про необхідність повернення орендованих приміщень за актом приймання-передачі до 20.02.2012 та погашення існуючої заборгованості з орендної плати.

Втім, зазначених вимог орендар не виконав, що і стало підставою для звернення Управління майна комунальної власності Сумської міської ради до господарського суду з позовом про виселення Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції з орендованого приміщення та стягнення заборгованості по орендній платі в сумі 256344,70 грн. за період строку дії договору та період фактичного користування до повернення об'єкта оренди за актом приймання-передачі (по 01.06.2013), а також стягнення нарахованої на цю суму пені у розмірі 14668,28 грн. за період з 01.12.2012 по 31.05.2013.

Задовольняючи позовні вимоги, суди попередніх інстанцій дійшли висновку про їх підставність і ґрунтовність, з чим слід погодитись, огляду на таке.

Так, статтею 193 Господарського кодексу України встановлено обов'язок суб'єктів господарювання та інших учасників господарських відносин виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання -відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно зі статтею 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Статтею 629 Цивільного кодексу України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до статті 638 Цивільного кодексу України договір вважається укладеним, якщо сторони досягли згоди щодо усіх умов договору, що також відображено у статті 180 Господарського кодексу України.

Як встановлено судами попередніх інстанцій і вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами за справою врегульовано договором оренди №ФМ-206 від 09.11.1998.

В силу ст. 283 Господарського кодексу України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути, зокрема, нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення), інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

До відносин оренди застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

За приписами ст. ст. 759 - 761 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк. Предметом договору найму може бути річ, яка визначена індивідуальними ознаками і яка зберігає свій первісний вигляд при неодноразовому використанні (неспоживна річ). Право передання майна у найм має власник речі або особа, якій належать майнові права. Наймодавцем може бути також особа, уповноважена на укладення договору найму.

Виходячи з системного аналізу зазначених норм, об'єктом оренди може бути будь-яке майно, що має індивідуальні ознаки, в т.ч. нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення) та інше окреме індивідуально визначене майно, орендодавцем якого має бути його власник або особа, уповноважена на укладення договору оренди.

Так, під час нового розгляду справи, судами встановлено, що приміщення як на момент передачі його в оренду відповідачеві, так і на момент закінчення договору перебувало в комунальній власності, що підтверджується відповідним реєстраційним посвідченням від 05.08.1998, виданим Сумським міським об'єднанням бюро технічної інвентаризації, в якому зазначається, що житловий будинок №24 по вул. Харківській у м. Суми зареєстровано за комунальною власністю територіальної громади міста Суми. Даній події передувало рішення Сумської міської ради від 24.06.1998, що відповідає вимогам п. 1.5 Інструкції про порядок державної реєстрації права власності на об'єкти нерухомого майна, що перебувають у власності юридичних та фізичних осіб, затвердженої наказом Державного комітету будівництва, архітектури та житлової політики України від 09.06.1998 № 121, відповідно до якого державну реєстрацію права власності на об'єкти нерухомого майна здійснюють державні комунальні підприємства - бюро технічної інвентаризації.

Колегія суддів Вищого господарського суду погоджується з висновками судів попередніх інстанцій, що зарахування приміщення до комунальної власності відбувалось у відповідності до Положення про порядок передачі в комунальну власність загальнодержавного житлового фонду, що перебував у повному господарському віданні або в оперативному управлінні підприємств, установ та організацій, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 06.11.1995 №891, пунктом 3 якого передбачено, що разом з відомчим житловим фондом передаються відповідним комунальним підприємствам зовнішні мережі електро-, тепло-, газо-, водопостачання та водовідведення, а також будівлі, призначені для обслуговування цього фонду (бойлерні, котельні, каналізаційні та водопровідні споруди, вбудовані і прибудовані приміщення, обладнання тощо).

Господарськими судами також встановлено, що сторони договору, перебуваючи в багаторічних орендних правовідносинах, погоджували істотні умови, в тому числі щодо орендаря та орендодавця у зв'язку з їх реорганізацією, уточнювали площу орендованого майна, його ринкову вартість, розрахунок орендної плати, цільове використання тощо без будь-яких зауважень, переддоговірних спорів відносно приналежності орендованого майна.

Також, виходячи з загального принципу презумпції правомірності правочину, встановленого нормою ст. 204 ЦК України, колегія суддів враховує, що договір оренди не визнавався у встановленому порядку недійсним з підстав відсутності у Управління майна комунальної власності Сумської міської ради повноважень орендодавця, а також відсутні відомості щодо вирішення будь-яких спорів щодо приналежності майна до комунальної власності.

Статтею 763 Цивільного кодексу України встановлено, що договір найму укладається на строк, встановлений договором.

Згідно з п.10.1 договору в редакції змін №5 від 08.08.2011 до договору строк дії договору встановлюється до 16.01.2012.

Відповідно до приписів ст. 26 Закону України "Про оренду державного та комунального майна", ч. 2 ст. 291 Господарського кодексу України та п.10.7 договору договір оренди припиняється, зокрема, в разі закінчення строку, на який його було укладено.

Умовами пунктів 6.2.11, 10.7 договору встановлено, що договір припиняється внаслідок, зокрема, закінчення строку його дії, в зв'язку з чим орендар зобов'язується повернути орендодавцю об'єкт оренди у належному стані, придатному для подальшої експлуатації (з урахуванням змін у його стані та зношення), про що оформлюється акт приймання-передачі, а також сплатити орендну плату по момент підписання цього акту.

Господарські суди попередніх інстанцій встановили факт закінчення строку дії договору оренди та вчасно подані орендодавцем заперечення проти подальшого продовження договірних правовідносин.

Згідно з ч. 1 ст. 785 ЦК України у разі припинення договору найму наймач зобов'язаний негайно повернути наймодавцеві річ у стані, в якому вона була одержана, з урахуванням нормального зносу, або у стані, який було обумовлено в договорі.

З врахуванням викладеного, суди попередніх інстанцій дійшли цілком ґрунтовного і правомірного висновку щодо наявності підстав для задоволення позову в частині виселення відповідача з орендованого приміщення.

Частинами 4 та 7 ст. 179 Господарського кодексу України передбачено, що при укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі, зокрема, вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству.

Згідно з ч. 1 ст. 12 Закону України "Про оренду державного та комунального майна" договір вважається укладеним з моменту досягнення домовленості з усіх істотних умов і підписання сторонами тексту договору.

Відповідно до ч. 2 ст. 189 Господарського кодексу України ціна є істотною умовою господарського договору.

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни, які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування (частини 1 статті 632 Цивільного кодексу України). Крім того, за правилом, встановленим нормою ч.3 ст. 632 ЦК України, зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Так, відповідно до п. 4.1 договору (в редакції зміни №4 від 16.01.2010 та зміни №5 від 08.08.2011) орендна плата за об'єкт оренди розраховується на підставі діючої Методики розрахунків і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженої відповідним рішенням Сумської міської ради. Базова ставка орендної плати встановлюється відповідним рішенням Сумської міської ради.

При цьому, відповідно до п. 4.9 договору нарахування орендної плати припиняється з дати підписання акту приймання-передачі об'єкта оренди у разі припинення дії договору.

Таким чином, на виконання умов договору оренди, позивачем правомірно нарахована відповідачеві орендна плата за період з 01.07.2011 по 01.06.2013 в сумі 257844,44 грн. за формулою, визначеною Методикою розрахунку і порядку використання плати за оренду комунального майна, затвердженою рішенням Сумської міської ради від 23.06.2010 №3964-МР, однак відповідач сплатив позивачеві лише 1573,06 грн. орендної плати, внаслідок чого утворилась заборгованість в сумі 256344,70 грн.

Посилання скаржника на преюдиціальність рішень господарських судів у інших справах щодо розміру орендної плати, яка має відповідати ст. 6 Закону України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів" колегія суддів вважає безпідставними, адже, аналогічні заперечення відповідача проти позову були правомірно відхилені судами попередніх інстанцій. Так, факти, встановлені рішеннями господарських судів у інших справах, не стосуються предмету доказування у даній справі та не впливають на результат вирішення цього спору, оскільки право відповідача на встановлення пільги по орендній платі, передбачене Законом України "Про державну підтримку засобів масової інформації та соціальний захист журналістів", може реалізовуватись в кожному конкретному випадку в залежності від доведення обставин використання орендованого приміщення саме для розповсюдження періодичних видань, втім, як встановлено судовими рішеннями в справі №5021/1287/12, в якій відповідач заявляв позов про визнання недійсними умов укладеного між сторонами договору оренди №ФМ-206 від 09.11.1998 щодо розміру орендної плати, він не довів наявність підстав для сплати орендної плати на пільгових умовах, відтак, в позові було відмовлено.

Пунктом 6.2.5 договору (в редакції зміни №4 від 16 січня 2010 року та зміни №5 від 08.08.2011 року) передбачено, що орендар зобов'язаний сплачувати орендну плату за об'єкт оренди у розмірі та термін згідно з договором на відповідний рахунок місцевого бюджету.

Відповідно до п. 4.7 договору орендна плата, перерахована несвоєчасно або не в повному обсязі, підлягає індексації і стягується до бюджету відповідно до законодавства з урахуванням пені у розмірі подвійної облікової ставки НБУ на дату нарахування пені від суми заборгованості, за кожний день прострочення, включаючи день оплати.

Суди попередніх інстанцій, перевіривши розрахунок пені, нарахованої на суму боргу за період з 01.12.2012 по 31.05.2013, встановили обґрунтованість позовних вимог в цій частині на суму 14668,28 грн.

Відтак, враховуючи встановлення попередніми судовими інстанціями обставин невиконання відповідачем умов договору оренди №ФМ-206 від 09.11.1998 щодо своєчасного і в повному обсязі внесення орендної плати та звільнення орендованого приміщення після закінчення договору оренди, здійснений господарськими судами висновок про задоволення позову колегія суддів вважає обґрунтованим.

Отже, доводи скаржника, викладені у касаційній скарзі судова колегія вважає непереконливими і такими, що спростовуються встановленими судами обставинами, юридична оцінка яких ґрунтується на матеріалах справи та чинному законодавстві, отже підстав для зміни або скасування оскаржуваних судових актів та задоволення вимог касаційної скарги колегія суддів не вбачає.

Керуючись статтями 1115, 1117, 1119, 11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України -

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" в особі Сумської дирекції залишити без задоволення.

Постанову Харківського апеляційного господарського суду від 16.10.2014 у справі Господарського суду Сумської області № 5021/1165/12 залишити без змін.

Головуючий суддя К.В. Грейц

Судді С.В. Бакуліна

О.І.Глос