КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Справа№ 910/943/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Михальської Ю.Б.

Станіка С.Р.

при секретарі судового засідання: Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Козлов А.Ю. - за довіреністю

від відповідача: Книш М.Б. - за довіреністю

розглянувши апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» та Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

на рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014

у справі № 910/943/14 (суддя Пінчук В.І.)

за позовом Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація»

до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд»

про спонукання укласти додаткову угоду № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006

ВСТАНОВИВ:

Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006 «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19» від 06.12.2013 в редакції позивача.

Рішенням господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі №910/943/14 позов задоволено частково. Визнано укладеною додаткову угоду № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006 «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19» в редакції позивача з дня набрання чинності зазначеного рішення. Стягнуто з Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на користь Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» 1218,00 грн. судового збору.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі №910/943/14 та прийняти нове рішення, яким задовольнити вимоги позивача у повному обсязі і визнати укладеною додаткову угоду № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006 «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньо квартального колектора про проспекту Правди, 19» в редакції позивача.

Апеляційна скарга мотивована тим, що суд першої інстанції не дослідив ту обставину, що додаткова угода повинна набрати чинність з 05.06.2012, оскільки саме з цього періоду змінилася вартість витрат за послуги, що надаються позивачем.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Публічне акціонерне товариство «Холдингова компанія «Київміськбуд» звернулося до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі №910/943/14 та прийняти нове, яким в задоволенні позовних вимог відмовити в повному обсязі.

Апеляційна скарга відповідача мотивована тим, що позивач не має права в односторонньому порядку змінювати розмір платежів та умови договору.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 у справі №910/943/14 апеляційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» залишено без задоволення, апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» задоволено, рішення суду першої інстанції скасовано, прийнято нове рішення, яким відмовлено у задоволенні позовних вимог повністю.

Постановою Вищого господарського суду України від 09.12.2014 касаційну скаргу Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» задоволено частково, постанову Київського апеляційного господарського суду від 23.09.2014 у справі №910/943/14 скасовано, справу №910/943/14 направлено на новий розгляд до Київського апеляційного господарського суду.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 15.12.2014 у справі №910/943/14 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Станік С.Р., Хрипун О.О., апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» та Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 20.01.2015.

У судовому засіданні 20.01.2015 оголошено перерву до 03.02.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у зв'язку з перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О.

У судовому засіданні 03.02.2015 оголошено перерву до 25.02.2015.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015, у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, а судді Хрипуна О.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий по справі суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

У судовому засіданні 25.02.2015 оголошено перерву до 11.03.2015.

Представник позивача у судовому засіданні підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, а рішення суду першої інстанції скасувати, позов задовольнити повністю. Представник відповідача також підтримав вимоги своєї апеляційної скарги та просив її задовольнити, а оскаржуване рішення - скасувати, в позові відмовити.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційних скарг, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційні скарги не підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 29.12.2006 між Комунальним підприємством «Київжитлоспецексплуатація» як власником та Публічним акціонерним товариством «Холдингова компанія «Київміськбуд» як користувачем був укладений договір № 06/12К «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19».

Відповідно до п. 1 договору користувач (відповідач) внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19, інженерні мережі, якого прокладені в колекторі власника (позивача) сплачує останньому витрати на утримання, технічне обслуговування та ремонт вказаного внутрішньоквартального колектора.

Пунктом 3.1.1 договору встановлено, що власник (позивач) має право змінювати вартість витрат на технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора протягом дії терміну договору в залежності від зміни економічної ситуації і пов'язаних з нею індексації цін, мінімальної заробітної плати, ставок відрахувань в державні фонди, змін вартості матеріалів, транспорту, енергоносіїв, а також зміни структури витрат на технічне обслуговування колектора, зростання обсягів робіт, надане місце в колекторі для прокладки нових мереж та ін.

Звертаючись до суду першої інстанції з позовом, позивач зазначає, що до 5 червня 2012 року сторони керувалися погодженою з Головним управлінням з питань цінової політики КМДА калькуляцією вартості відшкодування витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора в розрахунку на кожні 100 п.м. на рік (без ПДВ) від 10.12.2008 року, яку введено в дію з 01.01.2009 року.

За період з січня 2009 року по червень 2012 року настали обставини, що надають право позивачу змінювати вартість витрат за технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів.

По-перше, значно збільшилися адміністративні витрати позивача у зв'язку із:

- підвищенням розміру мінімальної заробітної плати. В січні 2009 року вона становила 605,00 грн. згідно Закону України " Про Державний бюджет України на 2009 рік " від 26.12.2008 року N 835-УІ, а в червні 2012 року - 1094,00 грн. згідно Закону України " Про Державний бюджет України на 2012 рік № 4282-УІ " від 22.12.2011 р. Таким чином, розмір мінімальної заробітної плати з 01.01.2009 року по 05.06.2012 року збільшився на 489,00 грн.

- збільшенням ставок відрахувань в державні фонди. В 2009 році відповідно до Закону України "Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття" (редакція від 13.01.2009 р.), Закону України "Про збір на обов'язкове державне пенсійне страхуванн " (редакція від 13.01.2009 р.), Закону України "Про розмір внесків на деякі види загальнообов'язкового державного соціального страхування" (редакція від 13.01.2009 р.) ставка відрахувань до фонду загальнообов'язкове державне соціальне страхування на випадок безробіття становила 1,6% від суми фактичних витрат на оплату праці найманих працівників; ставка відрахувань до пенсійного фонду - 33,2% від суми фактичних витрат на оплату праці працівників; ставка відрахувань до фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - 1,4% від суми витрат на оплату праці найманих працівників. В 2012 році відповідно до Закону України "Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування" (редакція від 01.10.2011 р.) ставка єдиного соціального внеску (який включає в себе відрахування до пенсійного фонду, до фонду страхування на випадок безробіття і фонду із тимчасової втрати працездатності; від нещасних випадків на виробництві) становила від 36,76 до 49,7% від суми фактичних витрат на оплату праці працівників.

- підвищенням витрат на: зв'язок (поштові, телефонні, факс, Інтернет), ремонт орг. техніки та ін.

- збільшенням витрат на вирішення судових спорів. В 2009 році відповідно до Декрету Кабінету міністрів України "Про державне мито" (редакція від 01.01.2008 р.) судовий збір за подання заяви майнового характеру до господарського суду становив 1% ціни позову, але не менше 6 неоподаткованих мінімумів доходів громадян (не менше 102 грн.). В 2012 році відповідно до Закону України "Про судовий збір" (редакція від 19.01.2012 р.) судовий збір за подання заяви майнового характеру до господарського суду становив 2% ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати (не менше 1720,50 грн.).

По-друге, змінилася вартість транспортних витрат позивача для обслуговування та ремонту внутрішньоквартального колектора:

- значно зросли ціни на паливо, а отже і на використання автотранспорту. Відповідно до даних моніторингу з офіційного веб - сайту Державної інспекції України з контролю за цінами, який проводиться відповідно до Постанови Кабінету Міністрів України від 13.06.2002 р. №803 "Про заходи щодо проведення моніторингу цін та тарифів на споживчому ринку" середня ціна на бензин А-95, А-76 і дизельне паливо в 2009 році становила 6,93 грн., 6,10 грн. і 5,60 грн., а у 2012 році -11,06 грн., 10,26 грн. і 10,09 грн. відповідно. Отже, з 01.01.2009 року по 05.06.2012 року вартість використання транспорту позивачем суттєво збільшилася.

- збільшилися витрати на технічне обслуговування автотранспорту.

По-третє, збільшилися комунальні витрати позивача на теплову енергію, електроенергію в частині утримання побутових та виробничих приміщень для робітників та лінійного персоналу:

- відповідно до Постанови Національної комісії регулювання електроенергетики від 23.03.2009 р. №331, роздрібні тарифи на електроенергію для споживачів (крім населення) від енергопостачальної компанії АК "Київенерго" становили 43,59 коп./кВт-год., без ПДВ. В червні 2012 року, відповідно до Постанови Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики від 25.05.2012 №671, роздрібні тарифи на електроенергію для споживачів (крім населення) від енергопостачальної компанії ПАТ "Київенерго" становили 74,37 коп./кВт- год., без ПДВ.

- згідно із Розпорядженням Київської міської державної адміністрації від 29.04.2009р. №519, тарифи на теплову енергію, що виробляється АК "Київенерго" для інших споживачів ( крім бюджетних установ) становили 304,04 грн. за 1 Гкал (без ПДВ). Відповідно до Постанови Національної комісії регулювання ринку комунальних послуг України від 30.09.2011р. №116, яка діяла в червні 2012 року, тарифи на теплову енергію, що виробляється ПАТ "Київенерго" для інших споживачів (крім бюджетних установ) становили 800,61 грн. за 1 Гкал (без ПДВ).

По-четверте, збільшилася вартість на будівельні матеріали, які використовуються при обслуговуванні внутрішньоквартальних колекторів (бетон, крейда, цегла, цемент, щебінь, метал, вапно, замки, електролампочки, світильники напівгерметичні, каналізаційні люки з обоймами, фарба, лак, грунтовка, оліфа та ін.). Зокрема, за даними реєстру цін на будівельні матеріали з офіційного веб-сайту Міністерства регіонального розвитку, будівництва та житлово-комунального господарства України з червня 2010 року по червень 2012 року зросла середня вартість наступних матеріалів: бетон - на 21,67 грн. (без ПДВ) за Ім.куб.; щебінь - на 35,17 грн. (без ПДВ) за їм.куб.; цемент - на 216,67 грн. (без - ПДВ) за т.; фарба - на 5,5 грн. (без ПДВ) за кг.; вапно - на 109,12 грн. (без ПДВ) за т.

Як вказував позивач, попередня калькуляція не забезпечувала відшкодування витрат, які зазнавав позивач під час надання послуг за договором і стала збитковою для позивача.

Тому, 17.05.2012 року позивачем була розрахована, а 05.06.2012 року погоджена з Головою комісії з реорганізації управління цінової політики виконавчого органу КМДА калькуляція вартості витрат за утримання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньоквартальних колекторів в розрахунку на кожні 100 п.м. на місяць (без ПДВ), з наступним розрахунком вартості: 2644,10 грн. (без ПДВ) на кожні 100 п.м. на місяць.

Посилаючись на те, що з 05.06.2012 року введена нова калькуляція вартості витрат за утримання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньоквартальних колекторів, позивач вважає, що саме з цього моменту необхідно внести зміни до ціни договору, уклавши додаткову угоду.

14.06.2012 позивач направив відповідачу лист № 06/18-2 від 06.06.2012 з проектом додаткової угоди № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006, додатками №1, 2 до нього та копією нової калькуляції витрат від 05.06.2012, але відповіді на зазначений лист не отримав.

10.12.2013 позивачем повторно був направлений проект додаткової угоди № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006.

25.12.2013 відповідач листом №07580/0/2-13 (отриманий позивачем 15.01.2014) повернув додаткову угоду №2 до договору №06/12К від 29.12.2006 без підписання, посилаючись на недостатню кількість документів, які підтверджують та обґрунтовують зміни витрат на технічне обслуговування колектору по проспекту Правди, 19. Також, відповідач відповідно до п. 3.2.1 договору вимагав від позивача обґрунтування розрахунку витрат на технічне обслуговування колекторів.

У відповідь на вищевказаний лист, позивач листом від 24.01.2014 №155/23-01/83 надав письмове обґрунтування розрахунку витрат на технічне обслуговування колекторів. Вказаним листом позивач повторно направив проект додаткової угоди №2 до договору №06/12К від 29.12.2006р. з додатками та калькуляцією.

Відповідач у листі №00589/2-14 від 31.01.2014 (отриманий позивачем 06.02.2014) зазначив, що після розгляду господарським судом справи №910/1028/13 про стягнення коштів за договором №06/12К від 29.12.2006, та даної справи 910/943/14 про визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору, відповідач зможе повернутися до розгляду проекту додаткової угоди. Також відповідач зазначив, що наразі розгляд проекту додаткової угоди є передчасним, тому повернув його позивачу.

У зв'язку з тим, що сторони не досягли згоди щодо зміни договору №06/12К від 29.12.2006, позивач просив суд у судовому порядку визнати укладеною додаткову угоду №2 до Договору №06/12К від 29.12.2006 «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19» від 06.12.2013 в наступній редакції позивача:

«Комунальне підприємство «Київжитлоспецексплуатація» в особі директора Дирекції по експлуатації нежилих будинків Верхотурова Олексія Юрійовича, що діє на підставі Довіреності № 155/1/23-5746 від 21.12.2012р. (Власник) з одного боку, та Публічне акціонерне товариство холдингова компанія «Київміськбуд» в особі президента Кушніра Ігоря Миколайовича, який діє на підставі Статуту (Користувач), з другого боку, уклали цю додаткову угоду про наступне:

У зв'язку зі зміною з 05.06.2012р. вартості витрат за утримання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньоквартальних колекторів згідно з калькуляцією внести зміни до договору:

1. Дію Додатку 1 до договору з вартістю витрат за утримання та технічне обслуговування внутрішньоквартального колектору в розрахунку на кожні 100 п.м. на рік без ПДВ (грн.) 15945,00 грн., припинити, та ввести в дію Додаток 1 з вартістю витрат в розрахунку на кожні 100 п.м. на місяць без ПДВ (грн.) 2644,10 грн., який додається до даної додаткової угоди.

2. Дію Додатку №2 до договору № 06/12к від 29.12.2006р. з вартістю технічного обслуговування та ремонту в розрахунку на рік з ПДВ 38760,70 грн. припинити, та ввести в дію Додаток №2 з вартістю технічного обслуговування та ремонту в розрахунку на рік з ПДВ 77130,51 грн., який додається до даної додаткової угоди.

3. Ця Додаткова угода набирає чинності з 05.06.2012 та діє до повного виконання сторонами своїх зобов'язань.

4. Інші умови Договору № 06/12к від 29.12.2006 року, не порушені цією Додатковою угодою, залишаються незмінними, і сторони підтверджують свої зобов'язання щодо їх виконання.

5. Дана Додаткова угода є невід'ємною частиною Договору №06/12к від 29.12.2006р.».

Суд першої інстанції задовольнив позов частково та визнав укладеною додаткову угоду № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006 р. «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19» в редакції позивача, з дня набрання чинності рішенням суду. При цьому виходив з того, що у відповідності до п. 3.1.1 договору передбачено право позивача змінити істотну умову договору, а саме ціну договору, і цьому праву кореспондується обов'язок відповідача виконувати цю істотну умову договору відповідно до такої зміни.

Колегія суддів погоджується з таким висновком суду першої інстанції, з огляду на наступне.

У відповідності до п. 6 ч. 2 ст. 16 Цивільного кодексу України способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути зміна правовідношення.

Згідно з ч. 2 ст. 20 Господарського кодексу України права та законні інтереси субєкта господарювання захищаються шляхом установлення, зміни і припинення господарських правовідносин.

Відповідно до ч. 1 ст. 651 Цивільного кодексу України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно із ч. 1 ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором.

Відповідно до ч. 4 ст. 188 Господарського кодексу України у разі якщо сторони не досягли згоди щодо зміни (розірвання) договору або у разі неодержання відповіді у встановлений строк з урахуванням часу поштового обігу, заінтересована сторона має право передати спір на вирішення суду.

Відповідно до ч. 1, ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У випадках, встановлених законом, застосовуються ціни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування. Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом.

Вищий господарський суд України в постанові від 09.12.2014 заначив, що під час нового розгляду справи апеляційному суду необхідно надати оцінку договору на предмет наявності у ньому умов, за яких допускається зміна ціни в договорі після його укладення, встановити існування таких умов у спірному випадку.

Як зазначалось вище, у п. 3.1.1 договору сторони погодили право власника (позивача) змінювати вартість витрат на технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора протягом дії терміну договору в залежності від зміни економічної ситуації і пов'язаних з нею індексації цін, мінімальної заробітної плати, ставок відрахувань в державні фонди, змін вартості матеріалів, транспорту, енергоносіїв, а також зміни структури витрат на технічне обслуговування колектора, зростання обсягів робіт, надане місце в колекторі для прокладки нових мереж та ін.

В той же час, згідно з п. 2.2.6 договору користувач зобов'язаний погоджувати Протокол вартості витрат за технічне обслуговування внутрішньоквартального колектора - Додаток 1 до договору, і згідно з п. 3.2.1 договору користувач (відповідач) має право вимагати від власника обґрунтування розрахунків змін витрат на технічне обслуговування колекторів.

Обґрунтовуючи розрахунки змін витрат на технічне обслуговування колекторів, позивач надав калькуляцію вартості витрат за утримання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньоквартальних колекторів в розрахунку на кожні 100 п.м. на місяць (без ПДВ), яка 17.05.2012 була затверджена начальником Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація», а 05.06.2012 - погоджена Головою комісії з реорганізації управління цінової політики виконавчого органу КМДА.

Вказаною калькуляцією, введеною в дію з 05.06.2012, визначено вартість кожних 100 п.м. на місяць у розмірі 2644,10 грн. (без ПДВ), виходячи з наступних витрат: матеріальні витрати - 165,25 грн., транспортні витрати - 196,16 грн., витрати на оплату праці - 1038,40 грн., відрахування на соціальні заходи -399,82 грн., амортизаційні відрахування -152, 60 грн., загальновиробничі витрати - 451,50 грн., всього собівартість складає 2403,73 грн., прибуток - 240,37 грн., всього витрат - 2644,10 грн.

Також позивачем надані розрахунки до калькуляції від 01.01.2009 та калькуляції від 05.06.2012 для підтвердження обґрунтованості змін витрат на технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора з 01.01.2009 до 05.06.2012.

Так, зокрема до калькуляції від 05.06.2012 позивачем було надано підсумкову відомість матеріалів, розрахунок вартості транспортних витрат на технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартальних колекторів, розрахунок заробітної плати робітників до калькуляції, розрахунок загально-виробничих витрат, визначення розміру амортизаційних відрахувань на основні засоби.

Слід зазначити, що ціни визначені в калькуляції від 05.06.2012 застосовуються і до інших споживачів, мережі яких прокладені в колекторі, що і мережі відповідача, тобто ціна вартості витрат за утримання, технічне обслуговування та поточний ремонт внутрішньоквартальних колекторів в розрахунку на кожні 100 п.м. на місяць є однаковою для всіх споживачів.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

На підставі викладеного та враховуючи, що за умовами договору позивач має право змінювати вартість витрат на технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора протягом дії терміну договору, ціна таких витрат визначена в калькуляції від 05.06.2012, яка погоджена Головою комісії з реорганізації управління цінової політики виконавчого органу КМДА, і відповідачем не спростована, колегія суддів вважає вимоги позивача щодо зміни ціни в договорі обґрунтованими.

Згідно із ч. 5 ст. 188 Господарського кодексу України, якщо судовим рішенням договір змінено або розірвано, договір вважається зміненим або розірваним з дня набрання чинності даним рішенням, якщо іншого строку набрання чинності не встановлено за рішенням суду.

Частиною 3 ст. 653 Цивільного кодексу України передбачено, що у разі зміни або розірвання договору зобов'язання змінюється або припиняється з моменту досягнення домовленості про зміну або розірвання договору, якщо інше не встановлено договором чи не обумовлено характером його зміни. Якщо договір змінюється або розривається у судовому порядку, зобов'язання змінюється або припиняється з моменту набрання рішенням суду про зміну або розірвання договору законної сили.

З огляду на зазначене, є правомірним висновок місцевого господарського суду про визнання додаткової угоди щодо зміни ціни договору укладеною з моменту набрання рішенням законної сили.

Враховуючи вищевикладене, судова колегія погоджується з висновком місцевого господарського суду про часткове задоволення позовних вимог Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» до Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» про визнання укладеною додаткової угоди № 2 до договору № 06/12К від 29.12.2006 р. «Про надання місця в колекторі та оплату витрат за утримання, технічне обслуговування та ремонт внутрішньоквартального колектора по проспекту Правди, 19» в редакції позивача, з дня набрання чинності рішенням суду.

Доводи скаржників, викладені в апеляційних скаргах, висновків суду першої інстанції не спростовують.

З огляду на зазначене, колегія суддів прийшла до висновку, що оскаржуване рішення відповідає фактичним обставинам, матеріалам справи та вимогам законодавства, а тому рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі № 910/943/14 слід залишити без змін, а апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» та Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» - без задоволення.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційні скарги Комунального підприємства «Київжитлоспецексплуатація» та Публічного акціонерного товариства «Холдингова компанія «Київміськбуд» на рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі № 910/943/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 17.04.2014 у справі № 910/943/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/943/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Ю.Б. Михальська

С.Р. Станік