ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

06 квітня 2015 року Справа № 911/4638/13
Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого судді: суддів:Іванової Л.Б. (доповідач), Акулової Н.В., Козир Т.П.,
перевіривши матеріали касаційної скаргиАкціонера Публічного акціонерного товариства "Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство" Постнікова Михайла Семеновича
на рішення та постанову Господарського суду Київської області від 30.10.2014 Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015
у справі№ 911/4638/13 Господарського суду Київської області
за позовомАкціонера Публічного акціонерного товариства "Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство" Постнікова Михайла Семеновича
доПублічного акціонерного товариства "Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство"
прозобов'язання провести позачергові загальні збори акціонерів

ВСТАНОВИВ:

Подана Акціонером Публічного акціонерного товариства "Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство" Постніковим Михайлом Семеновичем до Вищого господарського суду України касаційна скарга на рішення Господарського суду Київської області від 30.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі № 911/4638/13 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 Господарського процесуального кодексу України з наступних підстав.

Згідно з положеннями ч. 2 ст. 1115 та ч. 1 ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України, переглядаючи у касаційному порядку судові рішення, касаційна інстанція на підставі встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє застосування судом першої та апеляційної інстанції норм матеріального і процесуального права.

Крім того, касаційна інстанція на підставі вже встановлених судом фактичних обставин справи перевіряє судові рішення виключно на предмет правильності юридичної оцінки обставин справи та повноти їх встановлення у рішенні або постанові господарського суду.

Згідно пункту 4 частини 1 статті 111 Господарського процесуального кодексу України касаційна скарга за змістом повинна містити вимоги особи, що подала касаційну скаргу, із зазначенням суті порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права судом.

В пункті 62 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 № 3 зазначено, що за приписом пункту 4 частини першої статті 111 ГПК у касаційній скарзі має бути зазначена суть порушення або неправильного застосування норм матеріального чи процесуального права. Недодержання цієї вимоги тягне за собою повернення скарги на підставі пункту 6 частини першої статті 1113 названого Кодексу. Отже, якщо в касаційній скарзі не зазначено, порушення або неправильного застосування яких конкретно норм матеріального і/або процесуального права припустилися суди нижчих інстанцій у прийнятті оскаржуваних судових рішень, в чому саме полягає таке порушення або неправильне застосування і яким чином воно вплинуло на прийняття цих рішень, то касаційна скарга до розгляду не приймається і підлягає поверненню судом.

Тобто, в касаційній скарзі наводяться конкретні норми матеріального чи процесуального права з обґрунтуванням суті їх порушення чи неправильного застосування та впливу такого порушення (неправильного застосування) на прийняття рішень.

У касаційній скарзі не допускаються посилання на недоведеність обставин справи, оскільки згідно з імперативними вимогами статей 1115, 1117 ГПК України касаційна інстанція на підставі вже встановлених фактичних обставин справи перевіряє рішення місцевого господарського суду чи постанову апеляційного господарського суду виключно на предмет правильності застосування господарськими судами норм матеріального і процесуального права, тобто в межах юридичної оцінки фактичних обставин справи.

У касаційній скарзі скаржник висловлює сумніви у неупередженості судів попередніх інстанцій, недотримання ними принципів судочинства та процесуальних прав позивача, наводить перелік норм Закону України "Про акціонерні товариства" та положення Господарського процесуального кодексу України, зазначає про недостатнє дослідження судами попередніх інстанцій матеріалів справи та ігнорування ними судової практики при вирішенні спорів у подібних правовідносинах.

При цьому, скаржник, не дотримуючись вищевказаних вимог процесуального законодавства, не зазначив суті порушення норм матеріального чи процесуального права, допущених судами попередніх інстанцій при прийнятті оскаржуваних судових рішень, не вказав, яким чином наведені ним обставини впливають на правильність застосування судами норм матеріального права та прийняття ними рішень, і які конкретні обставини, що мають значення для справи, були неповно встановлені судами попередніх інстанцій, а доводи касаційної скарги фактично зводяться до незгоди і заперечення позивачем здійсненої судами попередніх інстанцій оцінки доказів у справі та необхідності їх переоцінки касаційною інстанцією, що виходить за межі повноважень суду касаційної інстанції.

Допущені скаржником порушення є підставою для повернення касаційної скарги на підставі пункту 6 частини 1 статті 1113 ГПК України.

Разом з тим, касаційна інстанція зазначає, що відповідно до ч. 3 ст. 1113 ГПК України, скаржник не позбавлений можливості повторного подання касаційної скарги після усунення зазначених недоліків в загальному порядку, тобто з дотриманням вимог процесуального законодавства, зокрема, приписів розділу ХІІ-1 ГПК України.

Керуючись ст.ст. 86, 111, п. 6 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Акціонера Публічного акціонерного товариства "Київське спеціалізоване ремонтно-будівельне товариство" Постнікова Михайла Семеновича на рішення Господарського суду Київської області від 30.10.2014 та постанову Київського апеляційного господарського суду від 03.02.2015 у справі № 911/4638/13 повернути скаржнику.

Головуючий суддя: Л. Іванова

судді: Н. Акулова

Т. Козир