УХВАЛА

31.03.2015Справа №25/211
За позовом Закритого акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс"

до Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Моноліт"

про стягнення 25 908,37 грн., -

За розглядом заяви Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання

Суддя Морозов С.М.

За участю представників учасників судового процесу:

від позивача (заявника): Харабет О.І. (представник за довіреністю №22/14 від 01.10.2014р.);

від відповідача: не з'явились;

від ДВС: Федоріна А.М. (представник за довіреністю від 15.01.2015р.).

ВСТАНОВИВ:

Закрите акціонерне товариство страхова компанія "Мега-Поліс" (позивач) звернулося до суду з позовною заявою до Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Моноліт" (відповідач) про стягнення частини страхового відшкодування за договором про загальні умови факультативного перестрахування та ретроцесії №30-ФП/2008 та штрафних санкцій на загальну суму 25 908,37 грн.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 01.07.2010р. позовні вимоги задоволено частково та стягнуто з Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Моноліт" на користь Закритого акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" грошові кошти в розмірі 25 559,16 грн. та судові витрати в розмірі 488,40 грн.

19.07.2010р. Господарським судом міста Києва було видано наказ на примусове виконання вказаного рішення.

25.02.2015р. Приватне акціонерне товариство страхова компанія "Мега-Поліс" звернулося до суду з заявою про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 02.03.2015р. заяву Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання призначено до розгляду на 24.03.2015р.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.03.2015р. у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання та витребуванням нових доказів по справі, розгляд справи відкладено до 31.03.2015р. Крім того, господарським судом в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України винесено та надіслано до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві окрему ухвалу щодо виявлених в ході розгляду спору недоліків в роботі органу державної виконавчої служби.

В судове засідання 31.03.2015р. представник відповідача повторно не з'явився.

Обгрунтовуючи заяву про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 та поновлення строку для його пред'явлення до виконання, позивачем зазначено, що стягувачем неодноразово було пред'явлено наказ до виконання, однак органом державної виконавчої служби виносилися відповідні постанови про повернення виконавчого документу стягувачеві. Останній раз наказ суду було пред'явлено до виконання 09.07.2013р. та про те, що органом державної виконавчої служби було в черговий раз винесено постанову про повернення виконавчого документу стягувачеві, позивач дізнався 06.10.2014р. при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження ВП №38836796.

Відповідно до статті 116 ГПК виконання рішення господарського суду провадиться на підставі виданого ним наказу, який є виконавчим документом. Наказ видається за заявою стягувачу чи прокурору, який здійснює у справі представництво інтересів громадянина або держави в суді, або надсилається стягувачу місцевим господарським судом після набрання судовим рішенням законної сили згідно з вимогами статті 85 ГПК і повернення матеріалів справи із суду апеляційної інстанції (якщо рішення оскаржувалося в апеляційному порядку і не було скасоване чи змінене), а строк пред'явлення наказу до виконання повинен відповідати статті 22 Закону України "Про виконавче провадження". (п. 1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17 жовтня 2012 року "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України").

Відповідно до ст. 21 закону України "Про виконавче провадження" (в редакції станом на дату видачу наказу) строк пред'явлення виконавчого листа до виконання становив 3 роки.

Відповідно до ст. 58 Конституції України закони та інші нормативно-правові акти не мають зворотної дії в часі, крім випадків, коли вони пом'якшують або скасовують відповідальність особи.

Як встановлюється матеріалами справи наказ Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. у справі №25/211 був дійсний для пред'явлення до виконання до 19.07.2013р.

Згідно із ч. 2 ст. 24 Закону України "Про виконавче провадження" стягувач, який пропустив строк пред'явлення виконавчого документа до виконання, має право звернутись із заявою про поновлення пропущеного строку до суду, який видав виконавчий документ, або до суду за місцем виконання.

Пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу господарського суду може бути відновлений судом, який постановив судове рішення, за наявності умов, передбачених ст. 119 ГПК. (п. 11 Постанови Пленуму Верховного суду України №14 від 26 грудня 2003 року "Про практику розгляду судами скарг на рішення, дії або бездіяльність органів і посадових осіб державної виконавчої служби та звернень учасників виконавчого провадження").

Згідно із ст. 119 Господарського процесуального кодексу України у разі пропуску строку для пред'явлення наказу до виконання з причин, визнаних господарським судом поважними, пропущений строк може бути відновлено.

Відповідно до ст. 23 Закону України "Про виконавче провадження" строки пред'явлення виконавчого документа до виконання перериваються, зокрема, пред'явленням виконавчого документа до виконання. Після переривання строку пред'явлення виконавчого документа до виконання перебіг строку поновлюється. Час, що минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Як вбачається з матеріалів справи, наказ суду від 19.07.2010р. у справі №25/211 було пред'явлено до виконання 02.08.2010р., виконавче провадження №1010/12 відкрито постановою від 09.08.2010р., а постановою від 24.06.2011р. виконавчий документ повернуто стягувачеві, 11.09.2011р. позивач повторно звернувся з заявою про прийняття наказу до виконання, виконавче провадження відкрито постановою від 15.09.2011р., а постановою від 24.12.2012р. виконавчий документ повернуто стягувачеві, 09.07.2013р. позивач втретє звернувся до органу виконання судових рішень з заявою про прийняття наказу до виконання та постановою від 11.07.2013р. відкрито виконавче провадження, а постановою від 04.10.2013р. виконавчий документ повернуто стягувачеві.

Отже, період з 09.08.2010р. по 24.06.2011р., період з 15.09.2011р. по 24.12.2012р. та період з 11.07.2013р. до 04.10.2013р., на який строк переривався у зв'язку з пред'явленням виконавчого документа до виконання, не зараховуються до строку відведеного для пред'явлення виконавчого документа до виконання.

При цьому, суд зазначає, що чинним законодавством України не передбачено, що вищевказаний строк після його переривання починається спочатку, а лише зазначено, що строк поновлюється на час, який минув до переривання строку, до нового строку не зараховується.

Відповідно до ст. 50 Господарського процесуального кодексу України перебіг процесуального строку, обчислюваного роками, місяцями або днями, починається наступного дня після календарної дати або настання події, якими визначено його початок.

Таким чином, зважаючи на те, що строк для пред'явлення до виконання наказу суду у даній справі становить 3 роки (ст. 21 закону України «Про виконавче провадження» в редакції станом на дату видачі наказу), а також зважаючи на те, що у зв'язку з перериванням строку для пред'явленням наказу до виконання на строк 2 роки 4 місяці та 15 днів, а строк, що минув до його переривання становить 2 роки 2 місяці 18 днів, наказ був дійсний для пред'явлення його до виконання до 01.05.2014р.

Питання про відновлення строку може бути поставлене лише після закінчення процесуального строку.

Отже, судом встановлено, що заявник правомірно звернувся до суду з заявою про поновлення строку на пред'явлення наказу до виконання після закінчення такого строку.

В обґрунтування причин поважності пропуску строку заявник зазначає, що про повернення виконавчого документа стягувачу на підставі постанови від 04.10.2013р. йому стало відомо 06.10.2014р. при ознайомленні з матеріалами виконавчого провадження.

Позивачем на адресу органу державної виконавчої служби було направлено заяву вих. №25631 від 06.10.2014р. про термінове надіслання на його адресу оригіналу наказу від 19.07.2010р. у справі №25/211.

У відповідь на вказану заяву Відділом державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві надіслано лист від 13.10.20114р., відповідно до якого останнім зазначено, що 04.10.2013р. державним виконавцем відповідно до ст. 47 закону України «Про виконавче провадження» винесено поставнову про повернення виконавчого документу стягувачеві, копію якої разом з виконавчим документом надіслано стягувачу за адресою: м. Київ, вул. І. Мазепи, 28.

При цьому, стягувач у заяві вих. №24672 від 09.07.2013 до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві про прийняття наказу до виконання зазначив свою юридичну адресу, а саме вул. Клименко, 23, оф. 208, м. Київ, 03110.

Таким чином, виконавчий документ у справі №25/211 було надіслано стягувачу за іншою адресою, а відтак і неможливо було його пред'явити повторно до виконання.

Крім того, доказів, передбачених ст. 31 закону України «Про виконавче провадження» на підтвердження направлення оригіналу наказу від 19.07.2010р. у справі №25/211 на адресу стягувача, органом державної виконавчої служби суду не надано, в тому числі на вимогу ухвал суду від 02.03.2015р. та від 24.03.2015р.

В судовому засіданні 24.03.2015р. представник відділу Федоріна А.М. повідомила суд, що постанова про повернення виконавчого документа стягувачеві разом з виконавчим документом були направлені на адресу стягувача рекомендованим листом, але у зв'язку з закінченням терміну зберігання відповідний реєстр про відправку рекомендованої кореспонденції був знищений, а відтак і неможливо надати його копію для долучення до матеріалів справи.

Саме з цих підстав, зважаючи на виявлені недоліки в роботі органу виконання судових рішень, враховуючи основоположний принцип господарського судочинства, а саме виконуваність рішення суду, який також є елементом справедливого судового розгляду, передбаченого статтею 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, судом в порядку ст. 90 Господарського процесуального кодексу України винесено та надіслано до Відділу державної виконавчої служби Дніпровського районного управління юстиції у м. Києві окрему ухвалу.

Також заявником в поданих на вимогу ухвали суду додаткових поясненнях зазначено, що відповідальний працівник (головний юрисконсульт Ющенко Ю.П.) з 21.08.2013р. по 24.12.2013р. перебувала у відпустці по вагітності та пологах, а з 25.12.2013р. по теперішній час - у відпустці по догляду за дитиною до досягнення нею трирічного віку, на підтвердження чого заявником надано відповідні накази про надання відпусток, також позивачем надано накази на підтвердження припинення трудових договорів з іншими працівниками та зазначено, що інших працівників в компанію не приймали, і лише 01.10.2014р. прийнято на роботу Харабет О.І. (копія наказу в матеріалах справи), якій доручено представляти інтереси позивача у даній справі, тобто з 21.08.2013р. по даний час, на думку заявника, фактично було нікому здійснювати представницькі функції від імені позивача.

З огляду на активні дії юридичного характеру зі сторони стягувача, які були вчиненні протягом строку пред'явлення його до виконання, які свідчать про його бажання виконати рішення суду, а саме пред'явлення наказу до виконання 3 рази, також з огляду на вчинені позивачем дії щодо отримання оригіналу виконавчого документу (заява вих. №25631 від 06.10.2014р.), що здійснювалися в умовах великого обсягу роботи юридичного характеру за відсутності необхідної кількості працівників, про що було зазначено вище, а також враховуючи виявлені судом недоліки в роботі органу державної виконавчої служби, судом визнається поважними причини пропуску строку для пред'явлення наказу суду до виконання.

Враховуючи викладене, заява позивача про поновлення строку для пред'явлення до виконання наказу суду визнається судом обґрунтованою та підлягає задоволенню, а тому судом ухвалено поновити процесуальний строк та встановити строк для пред'явлення наказу від19.07.2010р.у справі №25/211 до виконання до 31.03.2016р.

Позивач також у своїй заяві просив суд видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211, оскільки оригінал наказу було відправлено органом державної виконавчої служби за іншою адресою і останній є втраченим.

Як встановлено ст. 120 Господарського процесуального кодексу України у разі втрати наказу господарський суд може видати його дублікат, якщо стягувач або державний виконавець звернувся із заявою про це до закінчення строку, встановленого для пред'явлення наказу до виконання. Про видачу дубліката наказу виноситься ухвала. До заяви про видачу дубліката наказу мають бути додані: довідка установи банку, державного виконавця чи органу зв'язку про втрату наказу; при втраті наказу стягувачем - довідка стягувача, підписана керівником чи заступником керівника та головним (старшим) бухгалтером підприємства, організації, що наказ втрачено і до виконання не пред'явлено. За видачу стягувачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі, встановленому законом.

Строк пред'явлення наказу суду від 19.07.2010р. у справі №25/211 поновлено судом та встановлено до 31.03.2016р.

До заяви позивачем надано довідку №26017/1 від 05.03.2015р., яка підписана генеральним директором позивача Бондар О.В. та головним бухгалтером Сазонова Н.М. про те, що оригінал наказу від 19.07.2010р. в справі №25/211 було втрачено та до виконання не пред'явлено.

Згідно зі ст. 4 Закону України "Про судовий збір" за видачу судами документів, зокрема, за видачу дубліката судового наказу справляється судовий збір у розмірі 3 гривні.

На підтвердження сплати судового збору у відповідності до положень Закону України "Про судовий збір" в розмірі 3,00 грн., позивачем до заяви додано оригінал платіжного доручення №627 від 24.11.2014р.

Пунктом 6 постанови Пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" №9 від 17.10.2012р. передбачено, що дублікат наказу (стаття 120 ГПК) має повністю відтворювати втрачений наказ, у тому числі містити й дату видачі останнього (а не дату видачі дубліката).

Отже, враховуючи вищевикладене та керуючись зазначеними нормами, суд дійшов висновку, що заява позивача також підлягає задоволенню і в частині видачі дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211.

Керуючись ст. ст. 86, 119, 120 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

1. Заяву Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" про поновлення строку для пред'явлення наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 до виконання задовольнити.

2. Поновити Приватному акціонерному товариству страхова компанія "Мега-Поліс" пропущений строк для пред'явлення до виконання наказу від 19.07.2010р. в справі №25/211, встановивши строк для пред'явлення наказу до виконання до 31.03.2016р.

3. Заяву Приватного акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" про видачу дублікату наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 задовольнити.

4. Видати дублікат наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 про стягнення з з Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Моноліт" (ідентифікаційний код: 34615052, адреса: 02002, м. Київ, вул. Мильчакова, будинок, 8, приміщення, 103, п/р 52 в TOB КБ "Фінансова ініціатива"м. Києва, МФО 380054) на користь Закритого акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" (ідентифікаційний код: 30860173, адреса: 01023, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок, 28, п/р № в АБ "Діамантбанк", МФО 320854) грошові кошти в розмірі 25 559,16 грн. (двадцять п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 16 копійок) та судові витрати в розмірі 488,40 грн. (чотириста вісімдесят вісім гривень 40 копійок).

5. Оригінал наказу Господарського суду міста Києва від 19.07.2010р. в справі №25/211 про стягнення з з Закритого акціонерного товариства "Страхова компанія "Моноліт" (ідентифікаційний код: 34615052, адреса: 02002, м. Київ, вул. Мильчакова, будинок, 8, приміщення, 103, п/р 52 в TOB КБ "Фінансова ініціатива"м. Києва, МФО 380054) на користь Закритого акціонерного товариства страхова компанія "Мега-Поліс" (ідентифікаційний код: 30860173, адреса: 01023, м. Київ, вул. Івана Мазепи, будинок, 28, п/р № в АБ "Діамантбанк", МФО 320854) грошові кошти в розмірі 25 559,16 грн. (двадцять п'ять тисяч п'ятсот п'ятдесят дев'ять гривень 16 копійок) та судові витрати в розмірі 488,40 грн. (чотириста вісімдесят вісім гривень 40 копійок). вважати таким, що втратив чинність.

6. Ухвала підлягає оскарженню в порядку передбаченому ст. ст. 91, 93 Господарського процесуального кодексу України.

Суддя Морозов С.М.