номер провадження справи 8/26/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 Справа № 908/739/15-г

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Бад-алтай" (юр. адреса: 83003, м.Донецьк, пр. Ілліча, 91, пошт. адреса: 04073, м.Київ, пров. Куренівський, 17-А)

до відповідача Приватного підприємства "Фірма "Фармацея" (83015, м.Донецьк, пр. Ватутіна, 33-А)

про стягнення 43989 грн. 17 коп. основного боргу за договором № 187 від 24.04.2012 р., 5180 грн. 31 коп. пені, 4702 грн. 82 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 592 грн. 35 коп. річних процентів

Суддя Попова І.А.

Представники:

від позивача: не з'явився (Галізіна Є.В., дов. від 01.03.2015 р. - в судовому засіданні 05.03.2015 р.)

від відповідача: Васильченко О.І., дов. від 19.11.2014 р.

Заявлено позовні вимоги про стягнення з відповідача 43989 грн. 17 коп. основного боргу за договором № 187 від 24.04.2012 р., 5180 грн. 31 коп. пені, 4702 грн. 82 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 592 грн. 35 коп. річних процентів.

Розпорядженням голови Вищого господарського суду України від 02.09.2014 р. №28-р "Про зміну територіальної підсудності господарських справ" визначено, що розгляд господарських справ, підсудних господарському суду Донецької області здійснюється господарським судом Запорізької області.

В судовому засіданні, відкритому 05.03.2015 р., оголошувалася перерва до 24.03.2015р. за клопотання м сторін з метою надання сторонам можливості врегулювання спору в добровільному порядку. Вступну та резолютивну частини рішення оголошено в судовому засіданні 24.03.2015 р.

Позивач підтримує вимоги з підстав, викладених у позові відповідно до ст.ст. 15, 16, 526, 549 - 552, 612, 625 ЦК України. В обґрунтування позову вказує, що на виконання умов договору купівлі-продажу № 187, укладеного з відповідачем 24.04.2012 р., в період з травня 2014 р. по липень 2014 р. за видатковими накладними поставив останньому товар на загальну суму 48680 грн. 89 коп. Згідно п. 5.4 договору оплата за кожною накладною здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, якщо товар було поставлено без попередньої оплати. Відповідач зобов'язання щодо оплати отриманої продукції виконав частково в розмірі 4305 грн. 35 коп. та на суму 386 грн. 40 коп. повернув товар, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в розмірі 43989 грн. 17 коп., яку позивач просить стягнути з відповідача. За несвоєчасне виконання грошових зобов'язань та відповідно до п. 9.2 договору до стягнення заявлено 5180 грн. 31 коп. пені, нарахованої за період з 19.07.2014 р. по 22.01.2015 р. Крім того, у відповідності до ст. 625 ЦК України до стягнення заявлено 592 грн. 35 коп. річних процентів, нарахованих за період з 19.07.2014 р. по 22.012.015 р., та 4702 грн. 82 коп. втрат від інфляції грошових коштів, нарахованих за період з серпня 2014 р. по грудень 2014 р.

В судове засіданні 24.03.2015 р. позивач свого представника не направив, про причини неявки суд не сповістив, про відмову від позову не повідомив.

Згідно з п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. № 18 у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору. Всі учасники судового процесу були належним чином повідомлені про час та місце розгляду, суд дійшов висновку про можливість розгляду справи по суті в судовому засіданні 24.03.2015 року за відсутності представника позивача.

Відповідач заявлені позовні вимоги визнав, про що зазначив у відзиві на позов. Просив про надання відстрочки виконання рішення строком до 01 березня 2016 р.

В судовому засіданні 24.03.2015 р. відповідачем заявлено клопотання про надання розстрочки виконання рішення по даній справі згідно графіку на 6 місяців до 24.09.2015 р. шляхом сплати по 9067 грн. 45 коп. щомісячно.

Заслухавши представника відповідача, вивчивши матеріали справи, суд встановив, що 24.04.2012 р. Товариством з обмеженою відповідальністю «Бад-Алтай» (продавець, позивач по справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Фірма «Фармацея» (покупець, відповідач по даній справі) укладено договір купівлі-продажу № 187, за умовами якого продавець зобов'язався протягом дії договору передавати у власність покупця товар в асортименті, а покупець зобов'язався приймати товар і своєчасно оплачувати його на умовах, передбачених даним договором.

Порядок розрахунків узгоджено п. 5.4 договору, яким передбачено, що оплата за кожною накладною здійснюється протягом 60 календарних днів з моменту отримання товару покупцем, якщо товар було поставлено покупцю без попередньої оплати.

Судом встановлено, що в період з 19.04.2014 р. по 11.07.2014 р. за видатковими накладними (наявні в матеріалах справи, а. с. 25 - 50) позивачем поставлено відповідачу товар на загальну суму 48680 грн. 89 коп., який отримано відповідачем, про що свідчать підписи представників відповідача на зазначених накладних, скріплені печаткою товариства.

Згідно представленого позивачем розрахунку відповідач здійснив часткову оплату за отриманий товар в розмірі 4305 грн. 32 коп., товар на суму 386 грн. 40 коп. відповідач повернув, внаслідок чого за ним склалася заборгованість в розмірі 43989 грн. 17 коп.

Пунктом першим статті 193 Господарського Кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічна норма міститься і в статті 526 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст.712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно з вимогами пункту 7 статті 193 Господарського кодексу України та статей 525, 526 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Пунктом 2 статті 193 Господарського кодексу України визначено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Відповідно до частини другої статті 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару. При цьому підписання покупцем видаткової накладної, яка є первинним обліковим документом та фіксує факт здійснення господарської операції і встановлення договірних відносин, є підставою для виникнення обов'язку щодо здійснення розрахунків за отриманий товар.

Відповідачем зобов'язання щодо оплати товару у обумовлений термін не виконані, що свідчить про порушення ним умов договору. Оскільки відповідач не надав суду доказів виконання зобов'язання щодо оплати отриманого від позивача товару в узгодженому розмірі та у визначені строки, заявлені позовні вимоги визнав, суд вважає вимоги про стягнення основного боргу в сумі 43989 грн. 17 коп. обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Вимоги про стягнення пені в розмірі 5180 грн. 31 коп., нарахованої за період з 19.07.2014 р. по 22.01.2015 р., позивач обґрунтовує п. 9.2 договору № 187 від 24.04.2012 р., згідно до якого зобов'язання здійснити своєчасну оплату й прийняття товару покупець забезпечує пенею на користь продавця в розмірі 0,5% від суми простроченої заборгованості за кожний день прострочення виконання грошових зобов'язань, що діє протягом періоду прострочення.

Відповідно до статей 610, 611 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). У разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Частиною 1 статті 546 ЦК України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком. Під неустойкою (штрафом, пенею), відповідно до статті 549 цього Кодексу розуміється грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Розрахунок заявленої до стягнення пені, здійснений позивачем, судом перевірено. Оскільки встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань по оплаті отриманого товару, суд знаходить представлений розрахунок обґрунтованим, вимоги не суперечними ст. 232 ГК України та Закону України "Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань" та такими, що підлягають задоволенню.

Статтею 625 ЦК України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом. Таким чином, оскільки встановлено, що відповідач прострочив виконання зобов'язань по оплаті отриманого товару, вимоги про стягнення втрат від інфляції грошових коштів в розмірі 4702 грн. 82 коп., нарахованих за період з серпня 2014 р. по грудень 2014 р., та 592 грн. 35 коп. річних процентів, нарахованих за період з 19.07.2014 р. по 22.01.2015 р., суд вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідачем заявлено клопотання про надання розстрочки виконання рішення на 6 місяців. В обґрунтування клопотання заявник вказує, що заборгованість за поставлений товар утворилася в зв'язку з неможливістю здійснювати господарську діяльність в зоні проведення АТО. Крім того, відповідач знаходиться в важкому фінансовому стані у зв'язку закриттям більшості аптек, звільненням працівників. В той же час, відкриття у жовтні 2014 р. та листопаді 2014 р. ПП «Фірма «Фармацея» двох аптек у м. Києві свідчить про можливість підприємства сплатити заборгованості протягом періоду розстрочки виконання рішення, надасть можливість зберегти підприємство та робочі місця.

Розглянувши клопотання відповідача про надання розстрочки виконання рішення, суд зазначає, що відповідно до ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення має право відстрочити або розстрочити його виконання. За сталою практикою відстрочку або розстрочку може бути надано у випадку наявності обставин, що ускладнюють виконання рішення або роблять його неможливим у строк або встановленим господарським судом способом. При цьому, слід мати на увазі, що згоди сторін на вжиття відповідних заходів не вимагається, і господарський суд законодавчо не обмежений будь-якими конкретними термінами відстрочки чи розстрочки виконання рішення.

В судовому засіданні 05.03.2015 р. представник позивача заявив, що заперечує проти надання відстрочки виконання рішення. Суд приймає до уваги факти та доводи, викладені відповідачем та позивачем, та, враховуючи матеріальні інтереси сторін, їх фінансовий стан, час виникнення заборгованості, знаходження відповідача у зоні проведення АТО та вчинення реальних дій на відновлення роботи підприємства, вважає за можливе задовольнити клопотання про розстрочку виконання рішення та розстрочити виконання рішення по даній справі на шість місяців згідно наступного графіку: до 24.04.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.05.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.06.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.07.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.08.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.09.2015 р. - 9067 грн. 45 коп.

Позовні вимоги задовольняються.

Судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, ст.ст. 526, 625, 692, 712 ЦК України, ст. 193 ГК України керуючись ст. ст. 49, 75, 82-84 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з Приватного підприємства "Фірма "Фармацея" (83015, м.Донецьк, пр. Ватутіна, 33-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бад-алтай" (юр. адреса: 83003, м.Донецьк, пр. Ілліча, 91, пошт. адреса: 04073, м.Київ, пров. Куренівський, 17-А, ) 43989 (сорок три тисячі дев'ятсот вісімдесят дев'ять) грн. 17 коп. основного боргу, 5180 (п'ять тисяч сто вісімдесят) грн. 31 коп. пені, 4702 (чотири тисячі сімсот дві) грн. 82 коп. втрат від інфляції грошових коштів, 592 (п'ятсот дев'яносто дві) грн. 35 коп. річних процентів. Розстрочити виконання рішення на шість місяців згідно наступного графіку: до 24.04.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.05.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.06.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.07.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.08.2015 р. - 9067 грн. 45 коп., до 24.09.2015 р. - 9067 грн. 45 коп. Видати наказ.

Стягнути з Приватного підприємства "Фірма "Фармацея" (83015, м.Донецьк, пр. Ватутіна, 33-А, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Бад-алтай" (юр. адреса: 83003, м.Донецьк, пр. Ілліча, 91, пошт. адреса: 04073, м.Київ, пров. Куренівський, 17-А, ) 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору. Видати наказ.

Повне рішення складено 30 березня 2015 року.

Суддя І.А. Попова