ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"30" березня 2015 р. Справа № 914/2556/14

Львівський апеляційний господарський суд в складі колегії:

головуючого - судді Зварич О.В.

суддів Гриців В.М.

Хабіб М.І.,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Хорс» ЛТД (надалі ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД) б/н від 17.12.2014р. (вх.№ 01-05/6131/14 від 25.12.2014р.)

на рішення Господарського суду Львівської області від 09.12.2014р.

у справі № 914/2556/14

за позовом: Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради

до відповідача: ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД

про розірвання договору купівлі-продажу,

за участю:

від позивача: Грицина Я.М. - представник (довіреність № 2302-вих-57 від 12.01.2015р.);

від відповідача: Лука Т.М. - представник (довіреність б/н від 04.09.2012р.),

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі №914/2556/14 (головуючий-суддя Ділай У.І., судді: Мороз Н.В., Кітаєва С.Б.) (з урахуванням ухвали про виправлення описки від 27.01.2015р.) позовні вимоги задоволено повністю. Розірвано договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу №2183 від 29.10.2008р., укладений між Управлінням комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради та ТзОВ „Хорс" ЛТД, посвідчений 29.10.2008р. приватним нотаріусом Львівською міського нотаріального округу Гриником І.Ю. Стягнуто з ТзОВ "Хорс" ЛТД на користь Управління комунальної власності Департаменту економічної політики Львівської міської ради 1218,00 грн. судового збору.

В ході розгляду справи суд першої інстанції прийшов до висновку про те, що відповідач не виконав взятого на себе зобов'язання по договору купівлі-продажу нежитлових приміщень шляхом викупу № 2183 від 29.10.2008р. щодо оплати вартості придбаного об'єкту, у зв'язку з чим позовні вимоги про розірвання вказаного договору підлягають задоволенню. Враховуючи те, що рішенням господарського суду від 22.03.2011р. у справі № 5015/868/11 встановлено факт визнання відповідачем заборгованості за спірним договором в сумі 306804,00 грн. та надання судом відстрочки виконання вказаного рішення на шість місяців, суд прийшов до висновку про переривання строку позовної давності, а відтак позивачем строк позовної давності не пропущено.

Відповідач подав апеляційну скаргу, в якій просить скасувати рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі № 914/2556/14, прийняти нове рішення про відмову в задоволенні позову. Звертає увагу на те, що позивач дізнався про порушення свого права 28.11.2008р., проте з даною позовною заявою звернувся в суд у липні 2014 року, пропустивши трьохрічний строк позовної давності, що є правовою підставою для відмови в задоволенні позову. Вважає, що оскаржуване рішення суду першої інстанції не базується на повному та всебічному дослідженні обставин справи, а лише на доводах позивача, які не підтверджені жодними доказами.

Позивач не надавав письмового відзиву на апеляційну скаргу, присутній в судовому засіданні представник Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради просив залишити без змін рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі № 914/2556/14, а апеляційну скаргу ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД - без задоволення.

Апеляційний господарський суд, дослідивши наявні матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, перевіривши юридичну оцінку обставин справи, правильність застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права, дійшов висновку про наявність підстав для скасування рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі №914/2556/14.

Як вбачається з матеріалів справи, 29.10.2008р. між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (продавець) та ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД (покупець) укладено договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183, згідно якого продавець зобов'язується відповідно до ухвали 9-ої сесії 5-го скликання Львівської міської ради № 1786 від 15.05.2008р. передати у власність покупцю нежитлові приміщення загальною площею 176,7 м2., що знаходяться на першому поверсі будинку за адресою: м Львів, вул. Тесленка А., буд. 4, (об'єкт продажу), а покупець зобов'язується прийняти зазначені приміщення і сплатити ціну відповідно до умов, що визначені в цьому договорі та здійснити реалізацію права власності на вказані приміщення в ОКП ЛОР «БТІ та ЕО» (а.с.15-16).

Відповідно до п. 1.3 договору право власності на об'єкт продажу переходить до покупця з моменту сплати повної вартості об'єкта продажу, про що свідчить акт прийому-передачі об'єкта продажу, підписаний сторонами договору.

Згідно п. 1.6 зазначений в цьому договорі об'єкт продається за 1008804,00 грн. у тому числі ПДВ.

Покупець зобов'язаний заплатити продавцю 1008804,00 грн. за придбаний об'єкт продажу протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення даного договору (п.2.1 договору).

В розділі 3 договору вказано, що передача об'єкта продажу здійснюється продавцем покупцю в 3-денний термін після сплати повної вартості придбаного об'єкта продажу. Передача об'єкта продажу продавцем і прийняття об'єкта продажу покупцем підтверджується актом приймання-передачі, який підписується сторонами.

Права та обов'язки сторін визначені в розділах 4-6 договору.

Пунктом 7.2 договору передбачено, що у випадку повної або часткової несплати ціни об'єкта продажу протягом строку, встановленого п.2.1, договір підлягає розірванню.

У відповідності до п. 7.5 невиконання покупцем обов'язків за договором є підставою для розірвання договору у встановленому законом порядку.

Розділом 10 договору передбачено, що всі спори, які виникають при виконанні умов цього договору або у зв'язку з тлумаченням його положень, вирішуються шляхом переговорів. Якщо сторони протягом місяця не досягли домовленості, то спір заінтересованою стороною передається на розгляд судових органів у порядку, встановленому чинним законодавством.

В пункті 11.3 договору зазначено, що у разі невиконання однією із сторін умов цього договору він може бути змінений або розірваний на вимогу іншої сторони за рішенням суду або господарського суду.

Договір купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183 від 29.10.2008р. підписаний та скріплений печатками сторін, що свідчить про погодження ними всіх істотних умов договору, посвідчений 29.10.2008р. приватним нотаріусом Львівського міського нотаріального округу Гриником І.Ю. і зареєстрований в реєстрі за №3390.

З наявного в матеріалах справи розрахунку по договору № 2183 від 29.10.2008р. вбачається, що відповідач належним чином не виконав свого зобов'язання щодо оплати вартості придбаного об'єкту, внаслідок чого станом на 16.06.2014р. існує заборгованість в розмірі 306804,00 грн., що слугувало підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183 від 29.10.2008р. (а.с.13).

Разом з тим, в матеріалах справи міститься копія рішення господарського суду Львівської області від 22.03.2011р. у справі № 5015/868/11, яким задоволено позовні вимоги прокурора Галицького р-ну м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноважений орган: Управління комунальної власності департаменту економічної політики до відповідача ТзОВ «Хорс» ЛТД, стягнено 306804,00 грн. боргу, що виник внаслідок неналежного виконання відповідачем своїх зобов'язань на підставі договору купівлі-продажу нежитлових приміщень № 2183 від 29.10.2008р. Виконання рішення відстрочено на 6 місяців (а.с.79-82).

Відповідно до ч. 3 ст. 35 Господарського процесуального кодексу України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

Таким чином, позивач звернувся в місцевий господарський суд з даним позовом про розірвання договору № 2183 від 29.10.2008р. у зв'язку з несплатою відповідачем заборгованості по оплаті вартості придбаного об'єкта за наявності рішення суду про стягнення з відповідача цієї ж суми заборгованості.

14.07.2011р. господарський суд Львівської області видав накази №№ 0030251, 0030252 на примусове виконання рішення у справі № 5015/868/11 (а.с.29-30 справи №5015/868/11).

В матеріалах справи міститься заява відповідача б/н від 30.10.2014р., подана в суд першої інстанції, щодо застосування строків позовної давності до вимог Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про розірвання договору (а.с.54).

При винесенні постанови, колегія суддів керувалася наступним:

Згідно ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини.

Статтею 627 Цивільного кодексу України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з врахуванням вимог ЦК України, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно із ст. 202 Господарського кодексу України, ст. 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Майнові зобов'язання, які виникають між учасниками господарських відносин, регулюються Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом України.

Згідно ст. 193 ГК України та ст. 526 ЦК України, яка містить аналогічні положення, зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

В статті 610 Цивільного кодексу України вказано, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до матеріалів справи предметом спору в даній справі є розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183 від 29.10.2008р., укладеного між Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради та ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД, на підставі якого відповідач придбав у власність нежитлові приміщення загальною площею 176,7 м2., що знаходяться на першому поверсі будинку за адресою: м Львів, вул. Тесленка А., буд. 4 вартістю 1008804,00 грн.

Відповідно до ч.1 ст.629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

В силу положень ч.1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Однак, в матеріалах справи відсутні і суду не надані докази належного виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договору № 2183 від 29.10.2008р. щодо сплати позивачу вказаної суми у погоджений сторонами термін - протягом 30 календарних днів з моменту нотаріального посвідчення даного договору, станом на 16.06.2014р. заборгованість відповідача перед позивачем складає 306804,00 грн.

Згідно ч. 2 ст. 651 ЦК України договір може бути змінено або розірвано за рішенням суду на вимогу однієї із сторін у разі істотного порушення договору другою стороною та в інших випадках, встановлених договором або законом. Істотним є таке порушення стороною договору, коли внаслідок завданої цим шкоди друга сторона значною мірою позбавляється того, на що вона розраховувала при укладенні договору.

В ході розгляду справи суд встановив, що рішенням господарського суду Львівської області від 22.03.2011р. у справі №5015/868/11 задоволено позовні вимоги прокурора Галицького району м. Львова в інтересах держави в особі Львівської міської ради, уповноважений орган: Управління комунальної власності департаменту економічної політики про стягнення з відповідача ТзОВ «Хорс» ЛТД 306804,00 грн. боргу.

Колегія суддів вважає помилковим висновок місцевого господарського суду про наявність правових підстав для задоволення позовної вимоги Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183 від 29.10.2008р., враховуючи наступне.

Підставою звернення позивача до місцевого господарського суду з даним позовом слугувало неналежне виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань щодо оплати вартості придбаного об'єкта та наявність заборгованості в розмірі 306804,00 грн. по спірному договору.

Відповідно до розрахунку № 2183 від 29.10.2008 року розмір існуючої заборгованості на момент звернення позивача до господарського суду був значно меншим порівняно зі сплаченими коштами за об'єкт продажу в сумі 702000,00 грн.

Попередньо Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради скористалось правом захисту своїх прав та законних інтересів в інший спосіб - шляхом звернення прокурора в його інтересах до суду з позовом про стягнення 306804,00 грн. боргу, який виник на підставі спірного договору.

Вищеописаним рішенням господарського суду Львівської області від 22.03.2011р. у справі № 5015/868/11 ці кошти стягнуті на його користь, про що видано відповідний наказ.

З наведеного, колегія суддів вважає, що позов Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради про розірвання договору купівлі-продажу нежитлових приміщень способом викупу № 2183 від 29.10.2008р. є необґрунтованим і таким, що не підлягає задоволенню, а рішення місцевого господарського суду - скасуванню.

Враховуючи безпідставність заявленого позову та відмову в його задоволенні по суті, втрачає актуальність заява відповідача про застосування строків позовної давності у даній справі, оскільки за змістом частини першої статті 261 ЦК України позовна давність застосовується лише за наявності порушення права особи. У разі, коли такі право чи інтерес не порушені, суд відмовляє в позові з підстав його необґрунтованості. І лише якщо буде встановлено, що право або охоронюваний законом інтерес особи дійсно порушені, але позовна давність спливла і про це зроблено заяву іншою стороною у справі, суд відмовляє в позові у зв'язку зі спливом позовної давності - за відсутності наведених позивачем поважних причин її пропущення (п.2.2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 10 «Про деякі питання практики застосування позовної давності у вирішенні господарських спорів»).

В ході апеляційного провадження колегією суддів також встановлено, що 27.03.2015р. державний виконавець Франківського ВДВС Львівського МУЮ Шевчук О.В. виніс постанову про закінчення виконавчого провадження з примусового виконання наказу господарського суду Львівсько області від 14.07.2011р. у справі № 5015/868/11 про стягнення з ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики ЛМР 306804,00 грн. боргу. Державним виконавцем встановлено, що борг боржником сплачено згідно повідомлення Управління № 2302-вих-732 від 12.03.2015р. та розрахунку по договору (а.с.160).

Між сторонами оформлено акт приймання-передачі № 2183 від 26.02.2015р., яким засвідчено, що Управлінням комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (продавцем) та ЛКП «Замарстинів-400» (балансоутримувачем) виконані зобов'язання щодо передачі ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД (покупцю) у власність об'єкта продажу, розташованого за адресою: м. Львів, вул. Тесленка А., 4 (нежитлові приміщення загальною площею 176,7 м2) та підтверджено відсутність будь-яких вимог і претензій у покупця відносно придбаного ним об'єкта продажу (а.с.157-158).

З огляду на вищевказане, апеляційний господарський суд вважає, що висновки, наведені в оскаржуваному рішенні місцевого господарського суду, не у повній мірі відповідають обставинам справи, судом неправильно застосовано норми матеріального права, тому його необхідно скасувати та прийняти нове рішення, яким у задоволенні позовних вимог відмовити.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги та позовної заяви слід покласти на відповідача згідно вимог ст.49 ГПК України, враховуючи те, що даний спір виник внаслідок неналежного виконання ним своїх договірних зобов'язань.

Керуючись, ст. ст. 43, 99, 101, 103, 104, 105 Господарського процесуального кодексу України, Львівський апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу ТзОВ фірма «Хорс» ЛТД задоволити.

Рішення господарського суду Львівської області від 09.12.2014р. у справі №914/2556/14 скасувати. Прийняти нове рішення. В задоволенні позовних вимог відмовити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю фірма «Хорс» ЛТД (79026, Львівська обл., м. Львів, Франківський р-н., вул. Ак. Лазаренка, буд. 48А, кв. 191, ідентифікаційний код 22349499) на користь Управління комунальної власності департаменту економічної політики Львівської міської ради (79008, м. Львів, пл.Галицька, 15, ідентифікаційний код 25558625) 1218,00 грн. судового збору за розгляд позовної заяви.

Місцевому господарському суду видати відповідний наказ.

Справу повернути в господарський суд Львівської області.

Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом ХІІ-1 ГПК України.

Головуючий суддя Зварич О.В.

судді Гриців В.М.

Хабіб М.І.