РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015Справа №910/1647/15-г

За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах»

до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 13 033,59 грн.

Суддя Борисенко І.І.

Представники:

Від позивача Діденко І.В. за дов.;

Від відповідача не з'явився.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про відшкодування шкоди в порядку регресу у сумі 13 033,59 грн.

Обґрунтовуючи позовні вимоги Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» зазначає, що 01.04.2013р. в с.Есхар Чугуївського району сталась дорожньо-транспортна пригода за участю застрахованого Позивачем транспортного засобу DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер АХ 9838 ВІ під керуванням водія Самойленко І.І. та транспортного засобу ВАЗ 21051, реєстраційний номер 154-43 ХВ, під керуванням Демченко О.В.

Таким чином, як зазначає Позивач до останнього, у порядку ст.993 Цивільного кодексу України та положень ст.27 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» перейшло право на вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду.

Оскільки, цивільно-правова відповідальність особи, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди - Демченко О.В. за шкоду, завдану майну третіх осіб під час експлуатації автомобіля ВАЗ 21051, реєстраційний номер 154-43 ХВ, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3557590 застрахована у Відповідача, Позивач звернувся до суду з розглядуваним позовом.

На призначені судові засідання 26.02.2015р. та 24.03.2015р. представник Відповідача не з'явився, витребуваних судом доказів не надав, будь-яких обґрунтованих заяв чи клопотань про відкладення судового засідання з зазначенням підстав щодо своєї неявки не направив, хоча про дату та час його проведення повідомлений належним чином.

З приводу неявки вказаного учасника судового процесу на виклик суду, господарський суд зазначає наступне.

Як слідує з інформації наданої ДП «Інформаційно-ресурсний центр» місцезнаходженням Відповідача на теперішній час є: 04070, м. Київ, вул. Костянтинівська, буд.56, офіс 13.

На вказану адресу судом, у відповідності до ст.87 Господарського процесуального кодексу України було скеровано ухвали суду від 30.01.2015р. та від 26.02.2015р. з метою повідомлення Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» про час та місце розгляду справи.

Проте, як встановлено судом, конверт з ухвалою суду від 30.01.2015р. був повернутий на адресу Господарського суду міста Києва з відміткою органу поштового зв'язку «закінченням встановленого строку зберігання».

Згідно з п.3.9.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» №18 від 26.12.2011р. в разі якщо ухвалу у справі було надіслано за належною адресою, і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Відтак, враховуючи що Відповідача було належним чином повідомлено про дату та час розгляду справи, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення представника Позивача, з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

17.04.2008р. між Закритим акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах», назву якого відповідно до рішення загальних зборів акціонерів від 27.01.2011р. змінено на Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» (Страховик) та Самойленко Галиною Борисівною (Страхувальник) укладено договір страхування наземного транспорту №HAG5AN55720056, за яким було застраховано транспортний засіб DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер АХ 9838 ВІ.

Відповідно до п.4.2 договору страхування наземного транспорту №HAG5AN55720056 від 17.04.2008р. Страховик зобов'язався у разі настання страхового випадку здійснити відшкодування Страхувальнику або Вигодонабувачеві, а Страхувальник зобов'язаний своєчасно сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови правил страхування.

У п.7.1 договору №HAG5AN55720056 від 17.04.2008р. визначено перелік страхових випадків, у разі настання яких Страховик відшкодовує Страхувальнику/Вигодонабувачу страхове відшкодування, а саме: ДТП, НЗ (незаконне заволодіння), ПДТО (пошкодження ТЗ внаслідок протиправних дій третіх осіб), СЛ (пошкодження ТЗ внаслідок стихійних явищ, падіння предметів, нападу тварин), ПС (пошкодження ТЗ внаслідок пожежі, самозаймання).

Згідно з п.9 договору №HAG5AN55720056 від 17.04.2008р. строк дії останнього встановлено: 12 місяців з 17.04.2008р. 16.04.2009р. включно (але не більше ніж сплачуємий період п.10.1). При бажанні Страхувальника застрахувати ТЗ на строк. більший ніж з 12 місяців, та у разі сплати платежу, зазначеного у п.8 цього договору, Договір вважається щорічно продовженим на відповідний строк, за який здійснена сплата страхового платежу.

Страхові платежі сплачуються за графіком: 17.04.2008р. по 16.04.2009р. (сплачуємий період). При бажанні Страхувальника продовжити строк дії договору страхові платежі сплачуються в наступних роках за цим же графіком - у вказаний в цьому пункті день вказаного місяця але не наступного року. Сплачуємий період починається з наступного дня закінчення строку оплати останнього платежу.

Як слідує з матеріалів справи, страхові платежі за договором страхування наземного транспорту №HAG5AN55720056 від 17.04.2008р. здійснювались відповідно до меморіальних ордерів від 17.04.2008р., від 16.04.2009р., від 23.04.2010р., від 15.04.2011р. та від 13.04.2012р.

01.04.2013р. о 15 год. 30 хв. Демченко О.В., в с.Есхар Чугуївського району, керуючи транспортним засобом ВАЗ 21051, реєстраційний номер 154-43 ХВ, враховуючи дорожню обстановку не вибрав безпечну швидкість руху та допустив зіткнення з транспортним засобом DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер АХ 9838 ВІ. Внаслідок чого автомобілі отримали механічні порушення.

Відповідно до постанови Чугуївського міського суду Харківської області від 30.04.2013р. у справі №636/1677/13-п (наданої на вимогу суду №06-37.1/227/15 від 30.01.2015р.) ДТП сталась внаслідок порушення Демченко О.В. вимог п.12.1 Правил дорожнього руху, внаслідок чого останнього притягнуто до адміністративної відповідальності за ст.124 КУпАП і накладено на нього адміністративне стягнення у вигляді штрафу.

З представленого звіту №66/03/2013 від 10.05.2013р. дослідження спеціаліста-автотоварознавця вбачається, що вартість матеріального збиту, завданого власнику DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер АХ 9838 ВІ в результаті його пошкодження при ДТП складає 13 753,65 грн.

Відповідно до ремонтної калькуляції системи Audatex №66/03-13 від 10.05.2013р. вартість матеріального збиту, завданого власнику DAEWOO MATIZ, реєстраційний номер АХ 9838 ВІ в результаті його пошкодження при ДТП складає 18 875,83 грн.

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «Інгосстрах» на підставі звіту №66/03/2013 від 10.05.2013р., страхового акта №И-1782 від 06.06.2013р., заяви Страхувальника/Вигодонабувача від 06.06.2013р. виплатило страхове відшкодування в сумі 14 033,59 грн., що підтверджується наявним в матеріалах справи платіжним доручення №1861 від 07.06.2013р., меморіальним ордером №11 від 10.06.2013р. та меморіальним валютним ордером №14 від 10.06.2013.

Як встановлено судом, цивільна відповідальність особи, яку визнано винною у скоєнні дорожньо-транспортної пригоди Демченко О.В. за шкоду, завдану майну третіх осіб під час експлуатації транспортного засобу ВАЗ 21051, реєстраційний номер 154-43 ХВ, згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3557590 застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія» з встановленим розміром страхової суми за шкоду заподіяну майну - 50 000 грн., франшизи - 1 000 грн.

Стаття 5 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що об'єктом обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності є майнові інтереси, що не суперечать законодавству України, пов'язані з відшкодуванням особою, цивільно-правова відповідальність якої застрахована, шкоди, заподіяної життю, здоров'ю, майну потерпілих внаслідок експлуатації забезпеченого транспортного засобу.

Згідно з ч.1 ст.22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» у разі настання страхового випадку страховик у межах страхових сум, зазначених у страховому полісі, відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, заподіяну внаслідок дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Відповідно до п.9 ч.2 ст.7 Закону України «Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в Україні» встановлено, що проведення оцінки майна є обов'язковим для визначення збитків або розміру відшкодування у випадках, встановлених законом.

У відповідності до пункту 29 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України. Якщо транспортний засіб необхідно, з поважних причин, помістити на стоянку, до розміру шкоди додаються також витрати на евакуацію транспортного засобу до стоянки та плата за послуги стоянки.

Таким чином, у зв'язку з виплатою страхового відшкодування, Позивач набув право вимоги до особи відповідальної за заподіяний збиток, оскільки відповідно до ст.993 Цивільного кодексу України та ст.27 Закону України «Про страхування» до Страховика, який виплатив страхове відшкодування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке Страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Як вже зазначалось цивільно-правова відповідальність власника транспортного засобу марки ВАЗ 21051, реєстраційний номер 154-43 ХВ згідно полісу обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів №АВ/3557590, на дату скоєння ДТП, застрахована Страховим товариством з додатковою відповідальністю «Гарантія», а відтак відповідно до положень Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» обов'язок щодо відшкодування шкоди, завданої внаслідок ДТП водієм транспортного засобу, покладається на Відповідача в межах фактичних витрат Позивача та суми страхового відшкодування за договором обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів.

Згідно з п.12.1. ст. 2 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» розмір франшизи при відшкодуванні шкоди, заподіяної майну потерпілих, встановлюється при укладанні договору обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності і не може перевищувати 2 відсотки від страхової суми, в межах якого відшкодовується збиток, заподіяний майну потерпілих.

Як вже зазначалось, Позивачем заявлено позовні вимоги до Відповідача про стягнення страхового відшкодування в сумі 13 033,59 грн..

Однак, Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «Інгосстрах» при визначені суми страхового відшкодування належної до виплати Відповідачем не було враховано розмір франшизи, передбачений у полісі №АВ/3557590.

Таким чином, за висновками суду, правомірним є стягнення з Відповідача страхового відшкодування в сумі 12 753,65 грн., який розрахований наступним чином: 13 753,65 грн. (матеріальний збиток, відповідно до звіту №66/03/2013 від 10.05.2013р.) - 1 000 грн. (франшиза, за полісом №АВ/3557590).

Відтак, позовні вимоги Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» до Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» є такими, що підлягають задоволенню частково, на суму 12 753,65 грн.

Судовий збір згідно з ст.49 Господарського процесуального кодексу України покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Страхового товариства з додатковою відповідальністю «Гарантія» (04070, м. Київ, Костянтинівська, 56, офіс 13, ідентифікаційний код 21130899) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «Інгосстрах» (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 32, ідентифікаційний код 33248430) страхове відшкодування у розмірі 12 753 (дванадцять тисяч сімсот п'ятдесят три) грн. 65 коп., а також судовий збір у розмірі 1 787 (одна тисяча сімсот вісімдесят сім) грн. 76 коп.

Наказ видати відповідно до ст.. 116 ГПК України.

У задоволенні решти позовних вимог відмовити.

Рішення набирає законної сили в порядку, встановленому ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Рішення може бути оскаржене в апеляційному порядку та в строки, встановлені ст. 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 31.03.2015р.

Суддя І.І.Борисенко