РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

20.03.2015Справа №910/25650/14

За позовом Заступника прокурора Дніпровського району міста Києва в інтересах держави в особі Київської міської ради

До Дочірнього підприємства " Будівельно-інвестиційна група 4"

Про внесення змін до договору

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від прокуратури Чистякова Н.О. - посвідчення № 031458

Від позивача Телицька В.А. - представник

Від відповідача Маринич О.А. - директор

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Заступник прокурора Дніпровського району міста Києва звернувся до господарського суду міста Києва з позовною заявою в інтересах держави в особі Київської міської ради до Дочірнього підприємства "Будівельно-інвестиційна група 4" про внесення змін до договору.

Ухвалою суду від 18.11.2014 порушено провадження по справі № 910/25650/14 та призначено розгляд справи на 12.12.2014.

11.12.2014 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано клопотання про відкладення розгляду справи.

В судове засідання 12.12.2014 прокурор та представник позивача з'явились, надали суду усні пояснення по суті справи та не заперечили проти задоволення клопотання представника відповідача.

В судове засідання 12.12.2014 представник відповідача не з'явився.

Ухвалою від 12.12.2014 розгляд справи відкладено 20.01.2015.

В судове засідання 20.01.2015 представник прокуратури з'явився, надав усні пояснення стосовно суті спору.

В судове засідання 20.01.2015 представник позивача не з'явився, причини неявки суду не повідомив.

В судове засідання 20.01.2015 представник відповідача з'явився, надав додаткові матеріали по справі.

Ухвалою від 20.01.2015 розгляд справи відкладено на 13.02.2015.

Ухвалою суду від 16.02.2015 відкладено розгляд справи на 10.03.2015.

В судовому засіданні 10.03.2015 оголошено перерву до 20.03.2015.

В судове засідання 20.03.2015 представник прокуратури з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги в повному обсязі.

В судове засідання 20.03.2015 представник позивача з'явився, просив суд задовольнити позовні вимоги.

В судове засідання 20.03.2015 представник відповідача з'явився, надав суду усні пояснення по справі.

У судовому засіданні 20.03.2015 відповідно до ст. 85 ГПК України судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до з п. 2 ч. 1 ст. 5 Закону України "Про прокуратуру", на прокуратуру України покладено функції представництва інтересів держави в суді.

Згідно з п. 4 ч. 1 ст. 6 Закону України "Про прокуратуру", органи прокуратури України вживають заходів до усунення порушень закону, від кого б вони не виходили, поновлення порушених прав і притягнення у встановленому законом порядку до відповідальності осіб, які допустили ці порушення.

Пунктом 6 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про прокуратуру", визначено що при здійсненні прокурорського нагляду за додержанням і застосуванням законів прокурор має право звертатись до суду з заявами про захист прав і законних інтересів громадян, держави, а також підприємств та інших юридичних осіб.

Статтею 121 Конституції України на органи прокуратури України покладено функції представництва інтересів громадян та держави в судах.

Відповідно до ст. 36-1 Закону України "Про прокуратуру", представництво прокуратурою інтересів громадянина або держави в суді полягає у здійсненні прокурорами від імені держави процесуальних та інших дій, спрямованих на захист у суді інтересів громадянина або держави у випадках, передбачених законом. Підставою представництва у суді інтересів громадянина є його неспроможність через фізичний чи матеріальний стан, похилий вік або з інших поважних причин самостійно захистити свої порушені чи оспорювані права або реалізувати процесуальні повноваження, а інтересів держави - наявність порушень або загрози порушень економічних, політичних та інших державних інтересів внаслідок протиправних дій (бездіяльності) фізичних або юридичних осіб, що вчиняються у відносинах між ними або з державою. Прокурор самостійно визначає підстави для представництва у судах, форму його здійснення і може здійснювати представництво в будь-якій стадії судочинства в порядку, передбаченому процесуальним законом.

На підставі зазначених положень, Заступник прокурора Дніпровського району м. Києва звернувся до суду в інтересах держави, в особі Київської міської ради до Дочірнього підприємства "Будівеьно-інвестиційна група 4" про внесення змін до договору.

28.10.2004 між Київською міською радою, орендодавцем та Дочірнім підприємством "Будівеьно-інвестиційна група 4", як орендарем укладено договір оренди земельної ділянки.

Першим пунктом Договору сторони погодили, що орендодавець, на підставі рішення Київради від 15.07.2004 за № 419/1829, передає, за Актом приймання-передачі передає, а орендар приймає в оренду земельну ділянку визначену договором.

Відповідно до п. 4.2 Договору річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється у розмірі 1,5% від її нормативної грошової оцінки.

Розмір орендної плати може змінюватись за згодою сторін шляхом прийняття відповідного рішення Київською міською радою та внесення змін до Договору. ( п. 4.3)

Відповідно до п. 4.7 Договору розмір орендної плати може переглядатись у випадках передбачених законом, за згодою сторін але не частіше ніж один раз у рік.

Оцінюючи подані сторонами докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що позовні вимоги підлягають задоволенню з наступних підстав.

Згідно зі ст. 11 ЦК України цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки; підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Згідно зі ст. 188 Господарського кодексу України зміна та розірвання господарських договорів в односторонньому порядку не допускаються, якщо інше не передбачено законом або договором. Сторона договору, яка вважає за необхідне змінити або розірвати договір, повинна надіслати пропозиції про це другій стороні за договором. Сторона договору, яка одержала пропозицію про зміну чи розірвання договору, у двадцятиденний строк після одержання пропозиції повідомляє другу сторону про результати її розгляду.

Згідно зі ст. 30 Закону України "Про оренду землі" зміна умов договору оренди землі здійснюється за взаємною згодою сторін» У разі недосягнення згоди щодо зміни умов договору оренди землі спір вирішується у судовому порядку.

Відповідно до ст. 651 ЦК України зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом»

Згідно із частиною першою ст. 648 ЦК України зміст договору, укладеного на підставі правового акта органу державної влади, органу влади Автономної Республіки Крим, органу місцевого самоврядування, обов'язкового для сторін (сторони) договору, має відповідати цьому акту.

Відповідно до п. 14.1.136 ст. 14 Податкового кодексу України орендна плата за земельні ділянки державної і комунальної власності є обов'язковим платежем, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою.

Пунктом 5 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може бути меншою 3 відсотків нормативної грошової оцінки.

Згідно з п. 288.1 ст. 288 Податкового кодексу України підставою для нарахування орендної плати за земельну ділянку є договір оренди такої земельної ділянки.

Відповідно до п. 288.5.2 ст. 288 Податкового кодексу України розмір орендної плати встановлюється у договорі оренди, але річна сума платежу не може перевищувати: б) для земельних ділянок, які перебувають у державній або комунальній власності та надані для будівництва та/або експлуатації аеродромів - чотирикратний розмір земельного податку, що встановлюється цим розділом;; в) для інших земельних ділянок, наданих в оренду - 12 відсотків нормативної грошової оцінки землі.

Статтею 21 Закону України "Про оренду землі" визначено, що орендна плата за землю - це платіж, який орендар вносить орендодавцеві за користування земельною ділянкою. Розмір, форма і строки внесення орендної плати за землю встановлюються за згодою сторін у договорі оренди, крім строків внесення орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності, які встановлюються відповідно до Податкового кодексу України.

Згідно з п. 2.19 Постанови Пленуму Вищого Господарського Суду України "Про деякі питання практики розгляду справ у спорах, що виникають із земельних відносин" від 17.05.2011 № 6:

"у разі прийняття уповноваженим органом рішення про внесення змін до ставок орендної плати за землю та затвердження нових коефіцієнтів, що використовуються для розрахунку орендної плати за земельні ділянки, такі обставини можуть не братися судом до уваги лише у разі скасування відповідного рішення органу виконавчої влади або органу місцевого самоврядування в установленому законом порядку.

Згідно зі ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. У визначених законом випадках застосовуються піни (тарифи, ставки тощо), які встановлюються або регулюються уповноваженими органами державної влади або органами місцевого самоврядування.

Згідно ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідач жодних обґрунтованих заперечень та належних доказів на спростування обставин, викладених позивачем у позовній заяві, суду не надав.

За таких обставин, враховуючи те, що наявні у справі матеріали свідчать про обґрунтованість вимог позивача, а відповідач в установленому законом порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, розміру позовних вимог не оспорив та не довів суду належними і допустимими доказами належного виконання ним своїх зобов'язань, то позовні вимоги визнаються судом такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 6 від 23.03.2012 "Про судове рішення" рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Оскільки в силу вимог п. 11 ч. 1 ст. 1 Закону України "Про судовий збір" від сплати судового збору звільняються, зокрема, органи прокуратури - при здійсненні представництва інтересів громадян або держави в суді, то на підставі ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору покладаються на відповідачів та стягуються в доход Державного бюджету України.

На підставі викладеного та керуючись ст. ст. 32, 33, 44, 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити.

2. Зобовязати Дочірнє підприємство "Будівельно-інвестиційна група 4" (01033 Київ, вул. Микильсько-Ботанічна, 7/9, ) внести зміни до договору оренди земельної ділянки від 28.10.2004 № 66-6-00201, укладеного між Київською міською радою та Дочірнім підприємством "Будівельно-інвестиційна група 4" ( 01033, м. Київ, вул. Микильсько-Ботанічна, 7/9, ), а саме викласти п. 4.2 договору в наступній редакції "Річна орендна плата за земельну ділянку встановлюється в розмірі 3% ( три відсотки) від її нормативної грошової оцінки"

3. Стягнути з Дочірнього підприємства "Будівельно-інвестиційна група 4" (01033, м. Київ, вул. Микильсько-Ботанічна, 7/9, ) в доход спеціального фонду Державного бюджету України 1218 (одну тисячу двісті вісімнадцять) грн. - витрат по сплаті судового збору.

4. Після вступу рішення в законну силу видати накази.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 25.03.2015

Суддя Прокопенко Л.В.