ЛЬВІВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_________________________________________________________________________________________________________
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р. Справа № 914/2513/14

Львівський апеляційний господарський суд у складі колегії:

головуючого судді Юрченка Я.О.

суддів Зварич О.В.

Хабіб М.І.

при секретарі судового засідання Лялька Н.Р.

за участю представників сторін:

від позивача: Пінчак О.А. - представник (довіреність в матеріалах справи);

від відповідача: не з'явились;

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", вих №112-9354 від 31.12.14

на рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.14 (суддя Запотічняк О.Д.)

у справі № 914/2513/14

за позовом: приватного акціонерного товариства "Львівобленерго", м. Львів

до відповідача: товариства з додатковою відповідальністю "Модем", м. Львів

про стягнення 32 250, 98 грн. шкоди.

Приватне акціонерне товариство «Львівобленерго» звернулось до Господарського суду Львівської облаті з позовом до товариства з додатковою відповідальністю "Модем" про стягнення 32 250, 98 грн. шкоди.

Рішенням Господарського суду Львівської області від 23.12.2014 у справі № 914/2513/14 в задоволенні позовних вимог відмовлено.

Місцевий господарський суд виходив, зокрема з того, що позивачем не надано належних доказів, що саме відповідач пошкодив кабельні лінії, і що саме з його вини позивачем понесені збитки.

Не погодившись з рішенням суду першої інстанції, позивач - ПАТ "Львівобленерго" звернулося до Львівського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2014, мотивуючи свої доводи порушенням місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права та прийняти нове рішення про задоволення позовних вимог.

Зокрема, зазначає, що матеріали справи не містять дозволу на проведення земляних робіт від органу місцевого самоврядування та енергопідприємства.

Також вказує, що акти-заборони та фотографії з місця пошкодження є належними доказами, які підтверджують вину відповідача.

Ухвалою Львівського апеляційного господарського суду від 19.01.15 у складі колегії суддів: головуючий суддя: Юрченко Я.О., судді Зварич О.В., Хабіб М.І. апеляційну скаргу прийнято до провадження, розгляд справи призначено на 03.02.15.

В судовому засіданні 03.02.2015, за згодою сторін, оголошено перерву до 03.03.15.

Розпорядженням голови Львівського апеляційного господарського суду від 03.03.2015 у зв'язку з перебуванням судді Хабіб М.І. у відпустці, у склад судової колегії внесено зміни, замість судді Хабіб М.І. введено суддю Данко Л.С.

Розгляд справи відкладався з підстав, викладених в ухвалі суду від 03.03.15

У зв'язку з перебуванням судді Данко Л.С. у відпустці, розпорядженням голови суду від 30.03.2015 у склад судової колегії для розгляду даної справи внесено зміни, замість судді Данко Л.С. введено суддю Хабіб М.І.

В даному судовому засіданні представник позивача підтримала доводи, викладені в апеляційній скарзі, просила скасувати рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2014 та прийняти нове судове рішення про задоволення позовних вимог.

Представник відповідача явку повноважного представника в судове засідання не забезпечила, причини неявки суду не повідомила.

Розглянувши матеріали апеляційної скарги, вивчивши матеріали справи, наявні в ній докази, заслухавши пояснення представника позивача, перевіривши юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення місцевим господарським судом, дослідивши правильність застосування судом першої інстанції при винесенні оскаржуваного рішення норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Львівського апеляційного господарського суду вважає, що у задоволенні апеляційної скарги слід відмовити, а рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.14 у справі № 914/2513/14 - залишити без змін, виходячи з наступного.

Судом першої інстанції встановлено та підтверджується матеріалами справи, що 20.12.2013 комісією в складі головного архітектора м. Стебник п. Чорного Олега Олеговича, головного інженера ДРЕМ ПАТ "ЛОЕ" п. Яреми Богдана Богдановича та майстра ЕД-3 ДРЕМ ПАТ "ЛОЕ" Федорченка Віктора Вікторовича було складено акт в якому виявлено, що товариство з додатковою відповідальністю "Модем" при проведенні 20.12.2013 земляних робіт по прокладенню кабеля оптико-волоконного зв'язку у м. Стебник в охоронній зоні КЛ-6кВ ЛС-91-РП-41 ввід №1 та №3 без погодження з РЕМ, механічно пошкодило одночасно дві кабельні лінії КЛ-6кВ під ПС 110 кВ "Трускавець-91"-РП-41 ввід № 1; ПС 110 кВ "Трускавець-91"-РП-41 ввід № 3.

На підставі даного акту 20.12.2013 працівником Дрогобицького району електричних мереж Федорченко В.В. було складено акт-заборону № 9/2013 на проведення ТзДВ "Модем" будівельно - монтажних та земельних робіт на ділянці ліній електропередач КЛ-6кВ ЛС-91-РП-41 ввід №1 та №3.

Даний акт було складено на майстра ТзДВ "Модем" Коновалець В.Я., який згідно відмітки на акті відмовився від його підпису та від отримання.

Згідно акту від 26.12.2013 складеного у складі тієї ж комісії, відповідачем при проведенні земельних робіт в охоронній зоні кабельної вставки 6кВ з ПС Шахта Нова-КТП-416 до опора №1 без погодження з РЕМ було пошкоджено кабельну лінію 6кВ Дрогобицького району електричних мереж ПАТ "Львівобленерго" ПС Шахта Нова-КТП-416 до опори №1.

26 грудня 2013 року працівником Дрогобицького району електричних мереж Федорченко В.В. було складено акт-заборону № 10/2013 на виконання будівельно-монтажних і земельних робіт на пошкоджених лініях електропередачі.

Даний акт також було складено на майстра ТзДВ "Модем" Коновалець В.Я., який згідно відмітки на акті відмовився від його підпису та від отримання.

У вищевказаних актах вказано, що майстер ТДК «Модем» Коновалець Вол. Яросл. отримав акти-заборони і про відповідальність порушення Правил охорони електричних мереж та Умов проведення робіт в охоронних зонах електричних мереж попереджений, однак від підпису відмовився. Поряд з цим, такі акти-заборони, не містять відповідних граф про відмову від підпису. Більше того, доказів наявності повноважень у майстра на отримання актів-заборон, як і самого факту отримання чи подальшого надсилання відповідачу, матеріали справи не містять.

Кабельні лінії введені в експлуатацію ПАТ "Львівобленерго" у Дрогобицькому РЕМ м. Стебник, що підтверджується актом від 27.09.2010.

Відтак, після виявлення порушень Дрогобицьким РЕМ ПАТ "Львівобленерго" своїми силами усунуто пошкодження наведених вище кабельних ліній, що підтверджується актами виконаних ремонтних робіт господарським способом № 12-8885 та №12-8886 від 31.12.2013.

Сукупна вартість виконаних ремонтних робіт згідно з актами становить 32 250, 98 грн, яку позивач пред'явив до стягнення з відповідача, як розмір шкоди заподіяної внаслідок пошкодження мереж в порядку ст. 1166 ЦК України.

Відповідно до ч. 1, 2 ст. 1166 ЦК України, майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Вищий арбітражний суд України у своєму роз'ясненні від 01.04.94 №02-5/215 "Про деякі питання практики вирішення спорів пов'язаних з відшкодуванням шкоди" звертає увагу на те, що вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності.

Крім застосування принципу вини при вирішенні спорів про відшкодування шкоди необхідно виходити з того, що шкода підлягає відшкодуванню за умови безпосереднього причинного зв'язку між неправомірними діями особи, яка завдала шкоду, і самою шкодою.

Пленум Вищого спеціалізованого суду України з розгляду цивільних і кримінальних справ у своїй постанові від 01.03.2013 № 4 звертає увагу на те, що відповідно до статті 1166, ЦК України шкода, завдана особі чи майну фізичної або юридичної особи, підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її завдала. Обов'язок відшкодувати завдану шкоду виникає у її завдавача за умови, що дії останнього були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

Позивач зазначає, що пошкодження кабельних ліній мало місце з вини відповідача, внаслідок проведення ним робіт в межах охоронної зони згаданих підземних кабельних ліній без дозволу Дрогобицького району електричних мереж ПАТ "Львівобленерго", що є порушенням п. 9 Правил охорони електричних мереж та п. 3 Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж, які затверджені Постановою Кабінету Міністрів України №209 від 04.03.1997.

Відповідно до п.9 "Правил охорони електричних мереж" затверджених постановою Кабінету Міністрів України від 04.03.1997 № 209, дана норма містить перелік робіт та заходів здійснення яких забороняється у межах охоронних зон повітряних і кабельних ліній, трансформаторних підстанцій, розподільних пунктів і пристроїв без письмової згоди енергопідприємств, у віданні яких перебувають ці мережі, а також без присутності їх представника.

Відповідно до п. 3 "Умов проведення робіт у межах охоронних зон електричних мереж", які є додатком до згаданих правил, підприємства, установи, організації, окремі громадяни, що мають намір виконувати роботи у межах охоронних зон електричних мереж, повинні не пізніше як за три доби повідомити про це енергопідприємство за умови своєчасного одержання письмового дозволу від нього на виконання цих робіт за формами, наведеними у додатках N 1, 2 до цих Умов.

В той час, як вбачається з п. 24 "Правил охорони електричних мереж" відповідальність юридичних та фізичних осіб за порушення Правил, склад правопорушень і злочинів та порядок притягнення осіб, що їх вчинили, до адміністративної та кримінальної відповідальності визначаються згідно з чинним законодавством.

Адміністративна відповідальність за порушення затверджених Кабінетом Міністрів України Правил охорони електричних мереж, що спричинило або могло спричинити перерву в забезпеченні споживачів електричною енергією, пошкодження електричних мереж або заподіяння іншої шкоди, встановлена ст. 99 Кодексу України про адміністративні правопорушення.

Відповідно до ст. 254 Кодексу України про адміністративні правопорушення, про вчинення адміністративного правопорушення складається протокол.

Відтак, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду, що належним доказом вини відповідача у заподіянні позивачу шкоди внаслідок пошкодження кабельних ліній є відповідний протокол про вчинення відповідачем адміністративного правопорушення. Однак, матеріали справи не містять такого протоколу, а акти-заборони не є належними та допустимим доказом в порядку та розумінні ст. 34 ГПК України, отже не можуть підтверджувати наявність вини в діях відповідача, яка є невід'ємною складовою частиною при доказуванні наявності шкоди.

Також, судом правомірно не взято до уваги фотокартки, долучені позивачем, оскільки з таких не вбачається, що вони зроблені саме в місцях пошкодження кабельних ліній, що є предметом даного спору.

Крім того, судова колегія звертає увагу на те, що матеріали справи не містять доказів вчинення позивачем жодних дій, спрямованих на відшкодування шкоди до моменту подачі позовної заяви в місцевий господарський суд.

Отже, доводи скаржника щодо відсутності в матеріалах справи дозволу на проведення земляних робіт від органу місцевого самоврядування та енергопідприємства, жодним чином не спростовують документальну відсутність вини відповідача, а отже і безпідставність позовних вимог, відтак не можуть слугувати підставою для зміни чи скасування рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до ст. 43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Оскільки скаржник, у встановленому законом порядку, не подав належних та допустимих доказів, які б з достовірністю підтверджували доводи, викладені в апеляційній скарзі, та обґрунтовували правомірність та підставність заявленого позову, апеляційний господарський суд не вбачає підстав для задоволення вимог апеляційної скарги.

Оцінивши наявні в матеріалах справи докази в їх сукупності, судова колегія Львівського апеляційного господарського суду дійшла висновку про те, що рішення Господарського суду Львівської області відповідає законодавству, матеріалам та дійсним обставинам справи.

Керуючись ст. ст. 33, 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Львівський апеляційний господарський суд, -

П О С Т А Н О В И В :

1.Рішення Господарського суду Львівської області від 23.12.2014 у справі № 914/2513/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення.

2. Судовий збір за перегляд рішення в апеляційному порядку покласти на скаржника.

3.Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку.

4. Справу повернути до місцевого господарського суду.

Постанова підписана 01.04.2015

Головуючий суддя Юрченко Я.О.

Суддя Зварич О.В.

Суддя Хабіб М.І.