ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________________________________________________________________________________________________
УХВАЛА

"30" березня 2015 р.Справа № 916/3009/13

За позовом: приватного підприємства "ФОТОН 2008"

до відповідача: дочірнього підприємства "ЧАБАНКА"

про стягнення 45 506,54 грн.

Суддя Цісельський О.В.

Представники:

від позивача: Тучкова Л.А., довіреність від 12.05.2014р.

від відповідача: не з'явився

від другого Малиновського відділу ДВС: не з'явився

СУТЬ СПОРУ: розглядається скарга приватного підприємства "ФОТОН 2008" на дії органу ДВС у порядку ст.1212 ГПК України.

27.02.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга приватного підприємства "ФОТОН 2008" (вх.№2-1085/15) на дії органу ДВС в порядку ст.1212 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 11.03.2015р. скарга приватного підприємства "ФОТОН 2008" була прийнята до провадження та призначена до розгляду в судовому засіданні.

Представник позивача (скаржника) скаргу підтримує та просить її задовольнити.

Представник відповідача в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції.

Представник другого Малиновського відділу ДВС в судові засідання не з'являвся, хоча про час та місце їх проведення був повідомлений належним чином, про що свідчать поштові повідомлення повернуті на адресу суду з відміткою про вручення останньому поштової кореспонденції.

Як зазначено у третьому абзаці п.3.9.1. Постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Дослідивши у відкритому судовому засіданні матеріали справи, заслухавши пояснення представника скаржника, суд встановив:

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. провадження у справі №916/3009/13 припинено в порядку п.7 ст.80 ГПК України.

27.02.2015р. на адресу господарського суду Одеської області надійшла скарга приватного підприємства "ФОТОН 2008" (вх.№2-1085/15) на дії органу ДВС в порядку ст.1212 ГПК України.

В обґрунтування поданої скарги позивач зазначає, що у зв'язку з невиконанням відповідачем в строк до 28.02.2014р. ухвали господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. у добровільному порядку, позивач звернувся до другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання зазначеної ухвали суду.

Проте, постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 30.10.2014р. було відмовлено у відкритті виконавчого провадження №45303787, що і стало підставою для позивача звернутись 13.11.2014р. до суду із скаргою на дії державного виконавця в порядку ст.121-2 ГПК України.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 18.12.2014р. скаргу приватного підприємства "ФОТОН 2008" на дії органу ДВС у порядку ст.1212 ГПК України було відхилено, з підстав того, що ухвала господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. не відповідала вимогам виконавчого документу.

Надалі за заявою позивача, суд, ухвалою від 12.12.2014р. виправив описку у резолютивній частині ухвали господарського суду Одеської області про припинення провадження по справі від 02.12.2013р., шляхом зазначення, що стягувачем є приватне підприємство "ФОТОН 2008" (65091, м. Одеса, пров. Старокінний, буд.2, ), а боржником є дочірнє підприємство "ЧАБАНКА" (65005,м. Одеса, вул. Прохорівська, буд. 45, ).

12.01.2015р. позивач вдруге звернувся до Другого Малиновського відділу ДВС Одеського міського управління юстиції із заявою про примусове виконання ухвали господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. у справі №916/3009/13.

Постановою головного державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 20.01.2015р. було знов відмовлено у відкритті виконавчого провадження, оскільки ухвала господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. у справі №916/3009/13 не відповідає вимогам, передбаченими для виконавчого документу, а саме, резолютивна частина рішення щодо здійснення виконавчих дій, які можуть бути вчинені лише відповідачем не містить заходу примусового виконання рішення.

На думку скаржника постанова державного виконавця Другого Малиновського ВДВС Одеського міського управління юстиції від 20.01.2015р. про відмову у відкритті виконавчого провадження є незаконною, а дії щодо її винесення протиправними, що і стало підставою для позивача, звернутись до суду із даною скаргою.

Дослідивши матеріали скаргу, суд дійшов висновку, що скарга не підлягає задоволенню, з наступних правових підстав.

У відповідності до ст.124 Конституції України судові рішення ухвалюються судами іменем України і є обов'язковими до виконання на всій території України.

Згідно ст.115 Господарського процесуального кодексу України рішення, ухвали, постанови господарського суду, що набрали законної сили, є обов'язковими на всій території України і виконуються у порядку, встановленому Законом України "Про виконавче провадження".

Статтею 1 Закону України "Про виконавче провадження" визначено, що виконавче провадження, як завершальна стадія судового провадження та примусове виконання рішень інших органів (посадових осіб) - це сукупність дій органів і посадових осіб, зазначених у цьому Законі, спрямованих на примусове виконання рішень судів та інших органів (посадових осіб), які провадяться на підставах, в межах повноважень та у спосіб, визначених цим Законом, іншими нормативно-правовими актами, прийнятими відповідно до цього Закону та інших законів, а також рішеннями, що відповідно до цього Закону підлягають примусовому виконанню.

Відповідно до ст.19 названого закону державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа: 1) за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення, 2) за заявою прокурора у випадках представництва інтересів громадянина або держави в суді; 4) в інших передбачених законом випадках.

Відповідно до цього Закону державною виконавчою службою підлягають виконанню, зокрема, такі виконавчі документи: виконавчі листи, що видаються судами, і накази господарських судів, у тому числі на підставі рішень третейського суду, Міжнародного комерційного арбітражного суду при Торгово-промисловій палаті України та Морської арбітражної комісії при Торгово-промисловій палаті України (п.1 ч.2 ст.17 Закону України "Про виконавче провадження").

Згідно ч.1 ст.25 вказаного закону державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення виконавчого документа до виконання і цей документ відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Відповідно до ч.2 цієї статті державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження. У постанові державний виконавець вказує про необхідність боржнику самостійно виконати рішення у строк до семи днів з моменту винесення постанови (у разі виконання рішення про примусове виселення боржника - у строк до п'ятнадцяти днів) та зазначає, що у разі ненадання боржником документального підтвердження виконання рішення буде розпочате примусове виконання цього рішення із стягненням з боржника виконавчого збору і витрат, пов'язаних з організацією та проведенням виконавчих дій, передбачених цим Законом. За заявою стягувача державний виконавець одночасно з винесенням постанови про відкриття виконавчого провадження може накласти арешт на майно та кошти боржника, про що виноситься відповідна постанова.

У відповідності з п.п.9.1, 9.13 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 „Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" прийняття органами Державної виконавчої служби, їх посадовими особами будь-яких рішень (постанов тощо) в процесі здійснення виконання судових рішень господарських судів підпадає в розумінні статті 121-2 ГПК під ознаки дій цих органів та осіб, тому відповідні рішення також підлягають оскарженню до названих судів. За результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

Згідно ч.4 ст.82 Закону України "Про виконавче провадження", рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст.19 Конституції України органи державної влади та органи місцевого самоврядування, їх посадові особи зобов'язані діяти лише на підставі, в межах повноважень та у спосіб, що передбачені Конституцією та законами України.

Відповідно до ч.1 ст.6 Закону України „Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб.

Відповідно до ч.1 ст.121-2 ГПК України скарги на дії чи бездіяльність органів Державної виконавчої служби щодо виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів можуть бути подані стягувачем, боржником або прокурором протягом десяти днів з дня вчинення оскаржуваної дії, або з дня, коли зазначеним особам стало про неї відомо, або з дня, коли дія мала бути вчинена.

Таким чином, судом встановлено, що ухвала господарського суду Одеської області від 02.12.2013р. не відповідає вимогам виконавчого документу.

З урахуванням встановлених обставин справи та скарги, господарський суд Одеської області не визнає доводи скаржника, щодо оскарження постанови ВП №46124791 про відмову у відкритті виконавчого провадження від 20.01.2015р. яка була винесена державним виконавцем Другого Малиновського відділу державної виконавчої служби Одеського міського управління юстиції обґрунтованими, оскільки вони спростовуються наявними в матеріалах справи документами, та суд доходить висновку, що постанова ВП№46124791 про відмову у відкритті виконавчого провадження, прийнята не з порушенням норм чинного законодавства, оскільки у державного виконавця були правові підстави для винесення вищезазначеної постанови, так як ухвала господарського суду Одеської області про припинення провадження у справі від 02.12.2013р. не відповідає вимогам виконавчого документу, оскільки зміст мирової угоди не містить механізму його виконання.

При цьому, суд зазначає, що у відповідності до п.7.9. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. встановлено, що якщо ухвала про затвердження мирової угоди не відповідає вимогам, встановленим для виконавчих документів (стаття 18 Закону України "Про виконавче провадження"), і державним виконавцем з цих підстав буде відмовлено у відкритті виконавчого провадження, заінтересована сторона вправі звернутися до господарського суду з позовом про спонукання до виконання мирової угоди, в разі задоволення якого господарським судом видається відповідний наказ.

Керуючись ст.ст. 86, 121-2 ГПК України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. Скаргу приватного підприємства "ФОТОН 2008" на дії органу ДВС у порядку ст.1212 ГПК України - відхилити.

Суддя О.В. Цісельський