ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ПОЛТАВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31 березня 2015 р. Справа № 917/2694/14

за позовом Публічного акціонерного товариства "Укргазвидобування", вул.Кудрявська, 26/28, м.Київ, 04053 в особі філії Газопромислового управління "Полтавагазвидобування", вул.Фрунзе, 173, м.Полтава, 36008

до Державного підприємства "Полтавське управління геофізичних робіт", вул.Заводська, 16, м.Полтава, 36007

про стягнення 446525,94 грн. Головуючий суддя Гетя Н.Г., суддя Киричук О.А., суддя Пушко І.І.

Представники:

від позивача: Перець Б.О.

від відповідача: Жалій Л.В.

Після входу з нарадчої кімнати суд оголосив вступну та резолютивну частини рішення та повідомив дату складання повного рішення згідно ст.85 ГПК України.

Суть справи: Розглядається позовна заява про стягнення 446525,94 грн. збитків за договорами №1015/12 від 06.08.2012 р., №144/14 від 21.03.2014 р. на проведення спільних прострілювально-вибухових робіт в свердловинах.

В обґрунтування позову позивач посилається на результати ревізійної перевірки фінансово-господарської діяльності апарату управління ПАТ "Укргазвидобування" (в тому числі філії - Газопромислового управління "Полтавагазвидобування"), згідно якої встановлено факт проведення зайвих виплат коштів внаслідок завищення вартості виконаних робіт відповідачем.

Представник відповідача проти задоволення позовних вимог заперечує, з мотивів викладених у відзиві на позовну заяву (а.с. - 85-87).

Розглянувши матеріали справи, суд встановив:

Як зазначає позивач, Державною фінансовою інспекцією України проведено ревізію фінансово-господарської діяльності апарату управління Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» за період з 01.01.2012 по 31.05.2014 року. В ході ревізії перевірено також і 8 філій ПАТ «Укргазвидобування», в тому числі і Газопромислове управління «Полтавагазвидобування».

Результати проведеної ревізії відображені в акті ревізії № 05-21/131 від 12.09.2014 р. (надалі - Акт ревізії) та довідці ДФІ у Полтавській області від 12.09.2014 р. планової виїзної ревізії фінансово-господарської діяльності ПАТ «Укргазвидобування» в частині окремих питань фінансово-господарської діяльності філії ГПУ «Полтавагазвидобування» ПАТ «Укргазвидобування» та Львівського відділення з видобутку нафти, газу та газового конденсату філії ГПУ «Полтавагазвидобування» за період з 01.01.2012 р. по 31.05.2014 р. (надалі - Довідка ДФІ у Полтавській області, а.с. 48-57).

До Довідки ДФІ у Полтавській області від 12.09.2014 року додано Довідку зустрічної звірки з метою перевірки документального підтвердження виду, обсягу і якості операцій та розрахунків Державного підприємства «Полтавське управління геофізичних робіт» за період з 01.01.2012 року по 31.05.2014 року (Додаток №25) №05-22/334 від 23.07.2014 року (а.с. 57-63).

Так, згідно довідки зустрічної звірки №05-22/334 від 23.07.2014 Держфінінспекцією в Полтавській області було встановлено:

06.08.2012 р. між ДК «Укргазвидобування» Національної акціонерної компанії «Нафтогаз України» та відповідачем було укладено договір підряду на проведення геофізичних досліджень і перфораційних робіт на свердловинах ГПУ «Полтавагазвидобування» №1015/2 (далі - Договір від 06.08.2012 р., а.с. - 11-16), згідно якого відповідач зобов'язується в 2012 році виконати геофізичні дослідження і перфораційні роботи на 35 свердловинах ГПУ «Полтавагазвидобування» (надалі-роботи) на підставі замовлень позивача із зазначенням родовищ та номерів свердловин, а Замовник - прийняти і оплатити такі роботи (п. 1.1 Договору від 06.08.2012 р.)

Як вбачається зі Статуту позивача (а.с. - 78-82), відповідно до Розпорядження Кабінету Міністрів України від 13.06.2012 р. № 360-р та Наказу Міністерства енергетики та вугільної промисловості України від 18.07.2012 р. №529 - прийнято рішення щодо припинення діяльності Дочірньої компанії "Укргазвидобування" Національної акціонерної компанії "Нафтогаз України" шляхом її реорганізації - перетворення у Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування". Таким чином ПАТ "Укргазвидобування" в особі філії Газопромислового управління" є правонаступником всіх прав та обов'язків ДК "Укргазвидобування" ПАТ НАК "Нафтогаз України" в особі ГПУ "Полтавагазвидобування".

Згідно п. 3.1 договору від 06.08.2012 р., ціна цього договору визначена на підставі кошторису (а.с. - 22-23) і становить 1657747,25 грн., крім того ПДВ в розмірі 331549,45 грн., всього з врахуванням ПДВ 1989296,70 грн.

Як зазначає позивач, загальна сума геофізичних робіт, здійснених відповідачем в межах виконання договору 14.08.2012 № 1015/12 від 06.08.2012р. за період з 01.01.2012 р. по 31.05.2014 р., відповідно наданих актів здачі-приймання виконаних робіт, склала 1260 894,90 грн. Сплату за виконані роботи ГПУ «Полтавагазвидобування» на рахунок ДП «ПУГР» здійснено частково 21.09.2012 у сумі 811 254,00 грн. Станом на 31.05.2014 відповідно даних бухгалтерського обліку ДП «ПУГР» по договору обліковується дебіторська заборгованість ГПУ «Полтавагазвидобування» у сумі 449 640,90.

Як вбачається довідки ДФІ у Полтавській області, до перевірки надано акти-наряди на підставі яких здійснюються розрахунки витрат понесених ДП «ПУГР» за фактично проведені геофізичні роботи по договору. Для оцінки вартості промислово-геофізичних робіт застосовували збірник «Розцінок на геологічні дослідження і роботи в свердловинах на нафту і газ ПАК «Нафтогаз України». Додатково нараховувалися вкладні витрати (19,0%) та планові накопичення в розмірі 10,0%, погоджені з Мінпливенерго України листом від 22.01.2008 №20/13-50.

Відповідно до розрахунку до акту-наряду на виконання геофізичних робіт від 22.08.2012 №532, проведених ДП «ПУГР» на свердловині №118 Опішнянської площі використано 160 зарядних комплектів STRIP 1 11/16 на суму 160 428,80 грн. (вартість 1 комплекту 1002,68 грн.).

Відповідно до розрахунку до акту-наряду на виконання геофізичних робіт від 29.08.2012 №550, проведених ДП «ПУГР» на свердловині №118 Опішнянської площі використано 210 зарядних комплектів STRIP 1 11/16 на суму 210 562,80 грн. (вартість 1 комплекту 1002,68 грн.).

Крім того, між ПАТ «Укргазвидобування» в особі філії Газопромислового управління иПолтавагазвидобування" та Державним підприємством «Полтавське управління геофізичних робіт» (ДП «ПУГР») було укладено договір 25.03.2014 № 144/14 від 21.03.2014р. на виконання промислово-геофізичних і прострілювально-вибухових робіт на свердловинах ГПУ "Полтавагазвидобування " (а.с 28-34, далі - Договір від 21.03.2014 р.) на суму 3 485 884,13 грн.

Як зазначає позивач, вартість здійснених відповідачем в межах виконання договору 25.03.2014 № 144/14 від 21.03.2014р. робіт, відповідно до наданих актів здачі-приймання виконаних робіт, склала 1 063 965,62 грн. Сплату за виконані роботи ГПУ «Полтавагазвидобування» на рахунок ДП «ПУГР» станом на 31.05.2014 здійснено в загальній сумі 569 961,94 грн.(20.05.2014 у сумі 95 966,32 грн., 21.05.2014 у сумі 250000,00 грн. та 22.05.2014 у сумі 223 995,62 грн.).

Як вбачається з з довідки ДФІ у Полтавській області, до перевірки надано акти-наряди на підставі яких здійснюються розрахунки витрат понесених ДП «ПУГР» за фактично проведені геофізичні роботи по договору. Для оцінки вартості промислово-геофізичних робіт застосовували збірник «Розцінок на геологічні дослідження і роботи в свердловинах на нафту і газ НАК «Нафтогаз України». Додатково нараховували вкладні витрати (19,0%) та планові накопичення в розмірі 10,0%, погоджені з Мінпливенерго України листом від 22.01.2008 №20/13-50.

Відповідно розрахунку до акту-наряду на виконання геофізичних робіт від 28.03.2014 №71, проведених ДП «ПУГР» на свердловині №330 Яблунівської площі використано 130 зарядних комплектів OWEN 1 11/16 на суму 166 478,00 грн. (вартість 1 комплекту 1280,60 грн.).

Відповідно розрахунку до акту-наряду на виконання геофізичних робіт від 28.03.2014 №72, проведених ДП «ПУГР» на свердловині №52 Комишнянської площі використано 143 зарядних комплектів OWEN на суму 207 498,72 грн. (вартість 1 комплекту 1451,04 грн.).

Відповідно розрахунку до акту-наряду на виконання геофізичних робіт від 06.04.2014 №86, проведених ДП «ПУГР» на свердловині №338 Яблунівської площі використано 143 зарядних комплектів OWEN 2 1/8 на суму 207498,72 грн. (вартість 1 комплекту 1451,04 грн.).

03.01.2012 між ПП «Полтавське підприємство геофізичних робіт» та ДП «ПУГР» було укладено договір №27/12 на виконання промислово-геофізичних і прострілювально-вибухових робіт в свердловинах на загальну суму 15 000 000,00 грн. Термін дії договору до 31.12.2014.

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2012 до договору 03.01.2012 №27/12 загальна вартість виконаних прострілювально-вибухових робіт в Свердловині№118 Опішнянської площі склала 78 744,08 грн. (в т.ч. ПДВ 13 124,01 грн.).

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2012 до договору 03.01.2012 №27/12 загальна вартість виконаних прострілювально-вибухових робіт в Свердловині№118 Опішнянської площі склала 105 468,72 грн. (в т.ч. ПДВ 17 578,12 грн.).

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2012 до договору 03.01.2012 №27/12 загальна вартість виконаних прострілювачьно-вибухових робіт в Свердловині№52 Комишнянської площі склала 91 941,90 грн. та в Свердловині№330 Яблунівської площі- 86 532,83 грн. (в т.ч. ПДВ).

Відповідно до акту здачі-приймання виконаних робіт від 31.08.2012 до договору 03.01.2012 №27/12 та розрахунку до нього загальна вартість виконаних прострілювально-вибухових робіт в Свердловині№338 Яблунівської площі склала 101 124,02 грн.(в т.ч. ПДВ 16854,00 грн.).

Таким чином, згідно Довідки №05-22/334 від 23.07.2014 р. зустрічної перевірки, в ході проведення зустрічної звірки встановлена невідповідність між: фактичними витратами здійсненими ДП «ПУГР» на проведення спільних прострілювально-вибухових робіт в Свердловині №118 Опішнянської площі, в Свердловині№52 Комишнянської площі, в свердловинах №330 та №338 Яблунівської площі та вартістю зарядних комплектів, закладених у розрахунок до відповідних актів-нарядів, що не перевищує кошторисну вартість вказаних договорів. Загальна сума різниці вартості зарядних комплектів склала 446 525,94 грн. відповідно до розрахунку між фактичними витратами здійсненими ДП «ПУГР» на проведення спільних прострілювально-вибухових робіт та вартістю зарядних комплектів, закладених у розрахунок до актів-нарядів.

Також, як зазначено в Довідці ДФІ у Полтавській області від 12.09.2014 р., при визначенні вартості робіт у актах здачі-прийому виконаних робіт ДП «ПУГР» та калькуляціях не було дотримано п. 5, п. 6 та п. 14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 (далі - П(С)БО 16 «Витрати») в частині включення до складу прямих витрат сум, що не можуть бути визнані витратами на матеріали та комплектуючі, в результаті чого вартість робіт було завищено на 446 525,94 грн., з врахуванням прибутку та податку на додану вартість.

Звертаючись з даним позовом до суду про стягнення з відповідача суми завищеної вартості виконаних робіт у розмірі 446525,94 грн., позивач посилається на вищезазначені обставини які встановлені співробітниками Державної фінансової інспекції в Полтавській області та зазначає, що пунктом 16 листа Державної фінансової інспекції України вих. №05-14/1482 від 21.10.2014 р. (а.с. - 64-67), Публічне акціонерне товариство "Укргазвидобування" було зобов'язано стягнути з відповідача на рахунок Газопромислового управління "Полтавагазвидобування" кошти в сумі 446,53 тис. грн., які виникли внаслідок завищення вартості прострілювально-вибухових робіт в свердловинах. У разі відмови відповідача від добровільної сплати, зобов'язано позивача вказане питання вирішити у судовому порядку шляхом подання позову до відповідача.

З метою досудового врегулювання спору та на виконання вищезазначеного листа, позивачем було направлено на адресу відповідача вимогу (вих. № юр-8960 від 18.12.2014 р.) щодо відшкодування ГПК "Полтавагазвидобування" завданих збитків, яка залишилась без задоволення.

Таким чином, позивач просить стягнути з відповідача 446525,94 грн. збитків.

При вирішенні спору судом враховано наступне:

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 ГК України).

Частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України передбачає, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог Цивільного Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Підставою виникнення у сторін певних прав та обов'язків є укладені між ними договори підряду.

Відповідно до частини 1 статті 837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу.

Статтями 525, 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Аналогічне положення міститься в приписах статті 193 Господарського кодексу України.

На підставі матеріалів справи судом встановлено, що відповідно до п.3.1 договорів вартість робіт за цими договорами визначається на підставі Кошторисів вартості робіт (Додатки 2 До Договорів).

Cвої зобов'язання за договорами відповідач виконав в повному обсязі, претензій щодо невиконання чи неналежного виконання відповідачем своїх договірних зобов'язань позивачем заявлено не було.

В позовній заяві позивач посилається на той факт, що при визначенні вартості робіт у актах здачі-прийому виконаних робіт відповідача та калькуляціях не було дотримано п. 5, п. 6 та п. 14 Положення (стандарту) бухгалтерського обліку 16 «Витрати», затвердженого наказом Міністерства фінансів України № 318 від 31.12.1999 (далі - П(С)БО 16 «Витрати») в частині включення до складу прямих витрат сум, що не можуть бути визнані витратами на матеріали та комплектуючі, в результаті чого вартість робіт було завищено на 446 525,94 грн., з врахуванням прибутку та податку на додану вартість.

У зв'язку з цим, суд зазначає, що відповідно до ч. 1 ст. 854 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк.

Таким чином, зобов'язання замовника із оплати виконаних робіт за договором підряду виникає на підставі сукупності правових підстав: договору, в тому числі узгодженого сторонами кошторису, дій відповідача із виконання робіт та прийняття замовником виконаних робіт.

Згідно з ч. 1 ст. 843 Цивільного кодексу України у договорі підряду визначається ціна роботи або способи її визначення.

Відповідно до ч. 1 ст. 844 Цивільного кодексу України ціна у договорі підряду може бути визначена у кошторисі.

В даному випадку, п.3.1. укладеного договору сторони встановили, що вартість робіт за цими договорами визначається згідно з Кошторисом який є невід'ємною частиною договору. Отже, сторони визначили, що договірна ціна є твердою.

Згідно з ч.ч. 2, 3 ст. 844 Цивільного кодексу України кошторис на виконання робіт може бути приблизним або твердим. Кошторис є твердим, якщо інше не встановлено договором. Зміни до твердого кошторису можуть вноситися лише за погодженням сторін.

Таким чином, погодження двома сторонами договору змін до кошторису є зміною умов договору підряду щодо ціни і правовою підставою для відповідної зміни зобов'язання замовника сплатити ціну виконаних робіт.

Водночас, як вбачається з матеріалів справи, відповідні зміни до договорів щодо ціни внесені не були. Також матеріали справи не містять будь-яких доказів звернення позивача із пропозицією про зміну або уточнення вартості виконаних робіт.

До того ж, слід зазначити, що згідно ч. ч.1, 3 ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін; зміна ціни в договорі після його виконання не допускається.

Таким чином, позивач, вимагаючи повернення частини виконаного за договором фактично вимагає перегляду ціни договору після його виконання, що є порушенням вказаних вимог чинного законодавства.

Позивач в обґрунтування заявлених вимог про стягнення збитків, позивач посилається на обставини, відображені в довідці перевірки, проведеної Державною фінансовою інспекцією України в Полтавській області від 12.09.2014 р.

Відповідно до ч.2 ст. 224 Господарського кодексу України, під збитками розуміються витрати, зроблені управленою стороною, втрата або пошкодження її майна, а також не одержані нею доходи, які управлена сторона одержала б у разі належного виконання зобов'язання або додержання правил здійснення господарської діяльності другою стороною.

Отже, для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування збитків, потрібна наявність повного складу цивільного правопорушення, як-то: протиправна поведінка, дія чи бездіяльність особи; шкідливий результат такої поведінки (збитки); причинний зв'язок між протиправною поведінкою та збитками; вина правопорушника. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а збитки, які виникли у потерпілої особи, - наслідком такої протиправної поведінки. Тобто, протиправна дія є причиною, а шкода наслідком протиправної дії. Відсутність будь-якої з зазначених ознак виключає настання цивільно-правової відповідальності відповідача у вигляді покладення на нього обов'язку з відшкодування збитків.

Обов'язок доказування відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України розподіляється між сторонами виходячи з того, хто посилається на певні юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги та заперечення. При цьому, саме на позивача покладається обов'язок довести наявність шкоди, протиправність (незаконність) поведінки заподіювача шкоди та причинний зв'язок такої поведінки із заподіяною шкодою.

Враховуючи що, що наявними матеріалами справи підтверджується належне виконання сторонами умов договорів підряду, відсутність доказів відмови від підписання акту виконаних робіт, а також будь-яких зауважень щодо виконаних робіт, суд вважає безпідставним посилання позивача як на підставу для стягнення збитків на акт ревізії №05-21/131 від 12.09.2014 р., оскільки виявлені порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

Вищевикладене свідчить про те, що твердження позивача про спричинення йому збитків внаслідок завищення відповідачем вартості прострілювально-вибухових робіт в свердловинах не знайшло свого підтвердження, а тому викладені позивачем вимоги про стягнення з відповідача збитків в сумі 446525,94 грн. спростовуються матеріалами справи та не підтверджені належними доказами. Інших доказів, що підтверджують завдання відповідачем будь-яких збитків матеріали справи не містять.

Також, слід зазначити, що в контексті статті 1 ГПК України та статті 3 ЦК України, кожна особа має право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів. Тобто, названими статтями встановлено, що позивач має право на подання позову лише в тому разі, коли діями відповідача порушується право чи інтереси безпосередньо позивача, а не взагалі з будь-яких питань, де, як вважає позивач, є порушення норм чинного законодавства.

Отже, для звернення до суду з позовом, заявник повинен обґрунтувати не лише порушення відповідачами положень чинного законодавства, а і свій матеріально-правовий інтерес.

Сам по собі акт документальної ревізії фінансово-господарської діяльності, яким встановлено завищення відповідачем вартості виконаних підрядних робіт за договорами підряду не може бути підставою для задоволення позовних вимог, оскільки згідно ст. 15 Закону України «Про основні засади здійснення державного фінансового контролю в Україні» законні вимоги службових осіб органу державного фінансового контролю є обов'язковими для виконання службовими особами об'єктів, що контролюються.

Отже, довідка контрольно-ревізійного управління чи акт перевірки може бути підставою для вчинення відповідних процесуальних дій посадовими особами (зокрема - пред'явлення відповідного позову до суду), однак не позбавляє відповідну особу процесуального обов'язку доводити свої вимоги належними та допустимими доказами.

За даних обставин, суд відхиляє твердження позивача стосовно того, що підставою для стягнення збитків є порушення відповідача встановлені Державною фінансовою інспекцією України в Полтавській області під час проведення перевірки.

Так, за умови існування між сторонами договірних правовідносин, посилання на висновки перевірки Державної фінансової інспекції України в Полтавській області як на підставу для задоволення позовних вимог, є неправомірними. Виявлені контролюючим органом порушення не впливають на умови укладеного між сторонами договору і не можуть їх змінювати.

У той же час, виявлення вказаних порушень може бути підставою для притягнення до відповідальності посадових осіб у встановленому чинним законодавством порядку.

Відповідно до статті 32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Згідно зі статтею 33 цього ж Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. В силу вказаної норми предметом доказування є обставини, які свідчать про дійсні права та обов'язки сторін у справі та складаються з фактів, якими позивач обґрунтовує підстави позову, та фактів, якими відповідач обґрунтовує заперечення проти позову.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування (ст.34 ГПК України).

Частиною 1 ст.43 ГПК України встановлено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному та об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом, а згідно ч. 2 цієї ж статті ніякі докази не мають для суду заздалегідь встановленої сили.

Згідно положень ст. 4-3 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності.

За викладеного, застосовуючи основні конституційні засади судочинства, принцип верховенства права, виходячи з фактичних обставин справи, з'ясування природи дійсних правовідносин між сторонами у даному спорі та чинного законодавства України, яке повинно застосовуватися до них при вирішенні спору, господарський суд дійшов до висновку відмову в задоволенні позовних вимог.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст.33,43,49,82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В :

У задоволенні позову відмовити.

Повне рішення складено 06.04.2015р.

Головуючий суддя Н.Г.Гетя

Суддя О.А. Киричук

Суддя І.І. Пушко