ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
Р І Ш Е Н Н Я

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"03" березня 2015 р. Справа № 911/5392/14

Господарський суд Київської області у складі судді Антонової В.М., розглянувши справу

за позовомДочірнього підприємства «Край Проперті»
до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЯР ГРУПП»
про стягнення 74 459,22 грн.
Суддя Антонова В.М.

за участю представників сторін:

від позивача:Паславська І.О., (доовіренність №02/15 від 05.01.2015);
від відповідача: не з'явились. Обставини справи:
Дочірнє підприємство «Край Проперті» (далі - позивач) звернулося з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЯР ГРУПП» (далі - відповідач) про стягнення 74 459,22 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором оренди № 293 від 01.08.2014.

Ухвалою господарського суду Київської області від 16.12.2014 порушено провадження у справі №911/5392/14 та призначено її до розгляду на 05.02.2015.

03.02.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача по справі надійшов супровідний лист №02/02/15 від 02.02.2015 (вх. №2394/15) з документами для долучення до матеріалів справи, на виконання вимог ухвали суду від 16.12.2014.

У судове засідання 05.02.2015 представники відповідача по справі не з'явились, про причини неявки суд не повідомили, хоча про час та місце судового розгляду були повідомлені належним чином відповідно до ст. 64 ГПК України, вимоги ухвали суду від 16.12.2014 не виконали. Представник позивача подав клопотання б/н від 05.02.2015 (вх. №2682/15) про продовження строку розгляду спору на 15 днів. Дане клопотання судом було задоволено.

Ухвалою господарського суду Київської області від 05.02.2015 продовжено строк розгляду спору на п'ятнадцять днів з 18.02.2015 по 04.03.2015 та відкладено розгляд справи на 19.02.2015.

17.02.2015 через канцелярію господарського суду Київської області від представника позивача надійшли додаткові пояснення б/н від 13.02.2015 (вх. №3646/15) з додатками.

У судове засідання 19.02.2015 представники сторін, які у відповідності до ч. 1 ст. 64 ГПК України належним чином повідомлені про дату, час та місце судового засідання, не з'явилися, про причини неявки суд не повідомили.

Ухвалою господарського суду Київської області від 19.02.2015 відкладено розгляд справи на 03.03.2015.

У судовому засіданні 03.03.2015 представник позивача повністю підтримав позов.

Відповідач в судове засідання 03.03.2015 не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» № 18 від 26.12.2011 передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи, що неявка відповідача в судове засідання не перешкоджає розгляду спору по суті, суд вважає за можливе здійснити розгляд справи за наявними в ній матеріалами відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України за відсутності представника відповідача.

У судовому засіданні 03.03.2015 господарським судом на підставі ст. 85 ГПК України було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши та оцінивши представлені докази в їх сукупності, суд встановив:

01.08.2014 між Дочірнім підприємством «Край Проперті» (орендодавець за договором, позивач у справі) та Товариством з обмеженою відповідальністю «БАЯР ГРУПП» (орендар за договором, відповідач у справі) укладено договір оренди №293 (далі-договір №293).

Згідно п.1.1 договору №293 орендодавець передає, а орендар приймає у строкове платне користування частину нежилого приміщення (наділі-приміщення), яке знаходиться у Торгівельно-розважальному центрі (надалі-ТРЦ), розташованого за адресою: м. Київ, проспект Академіка Глушкова, 13/б.

Даний договір набуває чинності з моменту підписання його сторонами та діє до 31 липня 2015 року включно, але у будь-якому разі до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за договором (п. 8.1 договору № 293)

Приміщення передається в оренду за Актом прймання-передачі Приміщення (додаток №4), якій підписується сторонами не пізніше 01 серпня 2014 року (п.2.2 договору).

За користування приміщенням орендар сплачує орендодавцю орендну плату, а також компенсує комунальні та експлуатаційні витрати у розмірі та на умовах, визначених цим договором. Орендна плата, встановлена договором становить 437, 50 грн., що еквівалентно 59 доларам США, з розрахунку 8,75 грн. за один долар США на дату укладення цього договору.(п.3.1 договору).

Згідно пункту 3.7 договору орендна плата сплачується у безготівковому порядку на поточний рахунок орендодавця у формі передплати не пізніше 15 числа місяця, що передує місяцю, за який здійснюється оплата. Орендна плата сплачується у визначений цим пунктом строк у будь-якому випадку, навіть якщо орендар не отримав від орендодавця рахунку-фактури на сплату орендної плати, з коригуванням орендної ставки відповідно до офіційного курсу долару США, встановленого НБУ на 15 число вищезгаданого місяця.

Крім того, до договору №293 сторонами було укладено Додаткову угоду №1 (далі - угода №1) від 22.08.2014 та Додаткову угоду №2 (далі - угода №2) від 01.10.2014, в яких у зв'язку із зміною курсу долара США, було відповідно змінено розмір орендної ставки.

Пунктом 1 угоди №1 встановлено, що орендна ставка за період з 01.08.2014 по 31.08.2014 включно становить 175,00 грн., що еквівалентно 20 доларам США, з розрахунку 8,75 грн. за один долар США.

Пунктом 6 угоди №1 збільшено суму зобов'язань орендаря за договором на суму заборгованості у розмірі 126 363,68 грн.

Пунктом 7 угоди №1 сторонами встановлено графік погашення орендарем сум заборгованості, визначеної у п. 3 додаткової угоди, без урахування поточних платежів за договором:

- з 22 серпня 2014 року по 31 серпня 2014 року включно орендар зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок орендодавця грошові кошти у розмірі 11 000,00грн.;

- з 01 вересня 2014 року по 30 вересня 2014 року включно орендар зобов'язаний перерахувати на поточний рахунок орендодавця грошові кошти у розмірі 115 363,68 грн.

У п. 2 угоди №2 вказано, що сторони дійшли згоди відносно того, що орендодавець за період дії цієї додаткової угоди має право в односторонньому порядку розірвати цей договір, якщо іншою особою (потенційним орендарем) орендодавцю буде запропоновано комерційно вигіднішу орендну плату за приміщення. У такому випадку договір вважається розірваним 30 листопада 2014 року і орендар зобов'язаний звільнити приміщення у день розірвання договору.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач взяті на себе зобов'язання виконав в повному обсязі, передав орендарю приміщення в належному стані. Вищевказане підтверджується Актом приймання-передачі приміщення від 01.08.2014, а також актами прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг), а саме:

- Акт №2019 Прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2014;

- Акт №2143 Прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.08.2014;

- Акт №2287 Прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2014;

- Акт №2435 Прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 30.09.2014;

- Акт №2785 Прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг) від 31.10.2014.

Судом встановлено, що вищезазначені документи оформлені відповідно до вимог Закону України «Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні» та Положення «Про документальне забезпечення записів бухгалтерського обліку» затвердженого наказом Міністерства Фінансів України від 24 травня 1995 року № 88 щодо зазначення обов'язкових в них реквізитів, а саме: найменування підприємства, установи, від імені яких складений документ; назву документа (форми); дату і місце складення документа; зміст та обсяг господарської операції; одиницю виміру господарської операції (у натуральному та/або вартісному виразі); посади і прізвища осіб, відповідальних за здійснення господарської операції і правильність її оформлення, особистий чи електронний підпис або інші данні, що дають змогу ідентифікувати особу, яка брала участь у здійсненні господарської операції.

Судом встановлено, що укладений між сторонами договір за своєю правовою природою відноситься до договорів найму (оренди).

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно п. 2 ч. 1 ст. 193 ГК України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених Господарським кодексом.

У відповідності до ст. 509 Цивільного кодексу України, ст. 173 Господарського кодексу України, в силу господарського зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання, один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У ч. 1 ст. 283 Господарського кодексу України встановлено, що за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Згідно з ч.1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Факт прострочення виконання відповідачем своїх зобов'язань перед позивачем щодо оплати оренди доведено позивачем належними та допустимими доказами.

Відповідно до статті 611 Цивільного кодексу України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Стаття 549 Цивільного кодексу України визначає неустойку (штраф, пеню) як грошову суму або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення ним зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Згідно ст. 230 Господарського кодексу України штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми, яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання, або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Пунктом 6 ст. 231 Господарського кодексу України встановлено, що штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за весь час користування чужими коштами, якщо інший розмір відсотків не передбачено законом або договором.

При цьому, господарський суд зазначає, що договірні правовідносини між платниками і одержувачами грошових коштів щодо відповідальності за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань врегульовано Законом України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань», згідно з п. п. 1, 3 якого платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені за прострочку платежу, що встановлюється за згодою сторін, обчислюється від суми простроченого платежу і не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 6.12 договору №293 передбачено, якщо будь-який платіж за даним договором прострочений на 10 банківських днів, орендар виплачує орендодавцю додатково до простроченої суми пеню за прострочення в сумі подвійної облікової ставки НБУ від суми заборгованості за кожний календарний день прострочення платежу.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок пені за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», господарський суд встановив, що він є арифметично вірним та становить 6 469,32 грн.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №293, позивачем заявлено до стягнення 759,13 грн. 3% річних.

Стаття 625 ЦК України передбачає, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 % річних від простроченої суми, якщо інший розмір не встановлений договором.

Передбачене законом право кредитора вимагати сплати боргу з урахуванням індексу інфляції та відсотків річних є способами захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок 3% річних за допомогою калькулятору підрахунку заборгованості та штрафних санкцій «ЛІГА:ЕЛІТ 9.1.2.», господарський суд встановив, що він є арифметично вірним та становить 759,13 грн.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №293, позивачем заявлено до стягнення 4 412,41 грн. інфляційних втрат.

Перевіривши наданий позивачем розрахунок інфляційних втрат, господарський суд встановив, що він є арифметично вірним та становить 4 412,41 грн.

Також, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №293, позивачем заявлено до стягнення 27 125,00 грн. штрафу.

Відповідно до п. 6.13 договору №293 у разі, якщо прострочення платежу триває більше 20 банківських днів, орендар, крім пені, додатково сплачує орендодавцю штраф у розмірі місячної орендної плати за договором.

Крім того, у зв'язку з неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором №293, позивачем заявлено до стягнення 6 044,56 грн. заборгованості з компенсації комунальних та експлуатаційних витрат.

Відповідно до п. 3.10 договору №293 крім сплати орендної плати, орендар зобов'язаний компенсувати орендодавцю витрати на комунальні та експлуатаційні послуги, надані орендареві відповідно до умов цього договору, за розцінками, що зазначені в Додатку №3 до цього договору.

Додатком №3 до договору №293 визначено, що компенсація комунальних та інших експлуатаційних витрат (в тому числі електроенергії, опалення, кондиціювання, приточно-витяжна вентиляція, водопостачання, прибирання, охорона загальних приміщень ТРЦ, вивіз ТПВ) орендодавця сплачується орендарем за ставкою 95,88 грн. за 1 кв. м. на місяць.

За таких обставин, суд дійшов висновку, про наявність підстав для стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу, пені, 3 % річних, інфляційних втрат, штрафу та заборгованості з компенсації комунальних та експлуатаційних витрат.

Статтею 43 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Враховуючи вищевикладене, оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та досліджуючи в судовому засіданні докази, виходячи з вищевикладених обставин справи, господарський суд дійшов висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню повністю в розмірі 74 459,22 грн., з яких 29 648,80 грн. основного боргу, 6 469,32 грн. пені, 759,13 грн. 3 % річних, 4 412,41 грн. інфляційних втрат, 27 125,00 грн. штрафу, 6 044,56 грн. заборгованості з компенсації комунальних та експлуатаційних витрат.

Судові витрати відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, ст. ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «БАЯР ГРУПП» (08600, Київська область, м. Васильків, вул. Соборна, будинок 96, квартира 16, ідентифікаційний код: 39169674) на користь Дочірнього підприємства «Край Проперті» (01010, м. Київ, вул. Івана Мазепи, 10, ідентифікаційний код: 24365189) 29 648 (двадцять дев'ять тисяч шістсот сорок вісім) грн. 80 коп. заборгованості, 4 412 (чотири тисячі чотириста дванадцять) грн. 41 коп. інфляційних втрат, 759 (сімсот п'ятдесят дев'ять) грн. 13 коп. трьох відсотків річних, 6 469 (шість тисяч чотириста шістдесят дев'ять) грн. 32 коп. пені, 27 125 (двадцять сім тисяч сто двадцять п'ять) грн. 00 коп. штрафу, 6 044 (шість тисяч сорок чотири) грн. 56 коп. заборгованості з компенсації комунальних і експлуатаційних витрат та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішення законної сили.

Рішення господарського суду Київської області набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його належного оформлення і підписання та може бути оскаржено в апеляційному або касаційному порядку.

Повне рішення складено 24.03.2015 року

Суддя В.М. Антонова