ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

26.03.2015 р. Справа № 914/71/15

За позовом:Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, с. Смолигів, Луцький р-н, Волинська обл.;
до відповідача:Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інвест Агро», с. Конюхів, Стрийський р-н, Львівська обл.;
про:стягнення пені, інфляційних втрат та упущеної вигоди
Суддя - Крупник Р.В. Секретар - Яслик Н.М.
Представники сторін:
від позивача: від відповідача:не з'явився; не з'явився.

Представнику відповідача роз'яснено права та обов'язки, передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України. Заяв про відвід судді та здійснення технічної фіксації судового процесу не надходило.

СУТЬ СПОРУ:

31.01.2015р. на розгляд господарського суду Львівської області поступила позовна заява Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 (надалі - Позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інвест Агро» (надалі - Відповідач) про стягнення пені, інфляційних втрат та упущеної вигоди.

Ухвалою суду від 15.01.2015р. порушено провадження у справі, її розгляд призначено на 02.02.2015р. Розгляд справи відкладався на 05.03.2015р., 12.03.2015р. та 26.03.2015р.

12.03.2015р. через канцелярію суду відповідачем було подано заяву про затвердження мирової угоди у справі з долученим примірником мирової угоди.

Крім цього, 25.03.2015р. від позивача на адресу суду надійшла заява про відмову від позову у зв'язку з добровільним врегулюванням спору.

Представник позивача в судове засідання 26.03.2015р. не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового збору.

Представник відповідача в судове засідання 26.03.2015р. не з'явився, причин неявки суду не повідомив, хоча належним чином був повідомлений про час, дату та місце судового збору.

Відповідно до п. 3.9.2. постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції», у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Враховуючи зазначене, суд прийшов до висновку, що неявка належним чином повідомлених представників сторін не перешкоджає вирішенню справи, оскільки дослідивши наявні матеріали справи, суд визнав їх достатніми для того, щоб розглянути спір за цими матеріалами.

Всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи, суд

ВСТАНОВИВ:

22.11.2013р. між позивачем та відповідачем укладено Договір поставки №252/Н, на виконання якого позивачем було передано, а відповідачем прийнято товар - автонавантажувач JCB 535-95, с.н. НОМЕР_2, номер двигуна НОМЕР_1, рік випуску 2012, загальною вартістю 719040,00 грн.

За умовами п. 1.9. Договору покупець зобов'язувався оплатити продавцю договірну ціну майна в розмірі, встановленому у п. 1.8. Договору. В наступному порядку: попередня оплата у розмірі 360000,00 грн. упродовж 1 банківського дня з моменту отримання повідомлення про готовність до відвантаження рухомого майна; решту суми - 359040,00 грн. до 01.02.2014р. на умовах відтермінування платежу.

Оскільки переданий товар відповідачем був оплачений з запізненням, всупереч умовам укладеного Договору, позивач звернувся з позовною заявою до суду, відповідно до якої просить суд стягнути з відповідача 113101,63 грн. упущеної вигоди, 10520.77 грн. пені, 15980,15 грн. інфляційних втрат, 7644,04 грн. 10% річних та 2944,93 грн. сплаченого судового збору.

Як вбачається з матеріалів справи, 12.03.2015р. відповідачем подано заяву про затвердження мирової угоди у справі з долученим примірником мирової угоди. Дана мирова угода підписана ФОП ОСОБА_1 та директором ТОВ «Транс Інвест Агро».

Розглянувши заяву сторін про затвердження мирової угоди, детально ознайомившись зі змістом мирової угоди, суд прийшов до висновку, що заява задоволенню не підлягає у зв'язку з наступним.

Відповідно до п. 3.19. Постанови Пленуму ВГС України від 26.12.2011р. №18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» одним із способів вирішення господарського спору є мирова угода сторін, яка може стосуватися лише прав і обов'язків сторін щодо предмета позову (частини перша і третя статті 78 ГПК). Мирова угода підписується особами, уповноваженими представляти сторони в господарському суді (стаття 28 ГПК). Умови мирової угоди мають бути викладені чітко й недвозначно з тим, щоб не виникало неясності і спорів з приводу її змісту під час виконання.

Господарський суд не затверджує мирову угоду, якщо вона не відповідає закону, або за своїм змістом вона є такою, що не може бути виконана у відповідності з її умовами, або якщо така угода остаточно не вирішує спору чи може призвести до виникнення нового спору.

Як вбачається з п. 6 мирової угоди, у випадку належного виконання відповідачем даної мирової угоди, позивач відмовляється від вимоги про стягнення суми збитків (упущеної вигоди) в розмірі 113101,63 грн.

На думку суду, вказаний пункт мирової угоди в подальшому може призвести до виникнення нового спору, зокрема, щодо стягнення упущеної вигоди в розмірі 113101,63 грн. у випадку неважного виконання відповідачем решти умов мирової угоди, а тому суд відмовляє в задоволенні заяви про затвердження мирової угоди.

Також з матеріалів справи вбачається, що 25.03.2015р. на розгляд господарського суду від позивача поступила заява про відмову від позову, відповідно до якої ФОП ОСОБА_1 просить суд припинити провадження у справі на підставі п. 4. ч. 1 ст. 80 ГПК України у зв'язку з добровільним врегулюванням спору.

Ознайомившись з заявою позивача про відмову від позову, суд зазначає наступне.

Приписами ч. 4 ст. 22 ГПК України передбачено, що позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, відмовитись від позову.

Статтею 78 ГПК України визначено, що позивач до прийняття рішення у справі має право відмовитись від позову, про що зазначає в адресованій господарському суду письмовій заяві.

Положеннями п. 4 ч. 1 ст. 80 ГПК України встановлено, що господарський суд припиняє провадження у справі, якщо позивач відмовився від позову і відмову прийнято господарським судом.

Частиною 2 ст. 80 ГПК України визначено, що у випадку припинення провадження у справі, повторне звернення до господарського суду зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав не допускається.

Суд, розглянувши заяву позивача про відмову від позову, врахувавши, що його процесуальні дії не суперечать закону та не порушують прав та охоронюваних законом інтересів інших осіб, суд приймає відмову від позову та вважає, що провадження у даній справі підлягає припиненню.

У відповідності до положень ч. 3 ст. 80 ГПК України про припинення провадження у справі виноситься ухвала, в якій мають бути вирішені питання про розподіл між сторонами господарських витрат, про повернення судового збору з бюджету.

Як зазначив Пленум ВГС України в п. 5.1. Постанови від 21.02.2013р. № 7 «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» статтею 7 Закону передбачено підстави повернення судового збору, перелік яких є вичерпним. У їх числі не зазначено такої підстави, як припинення провадження у справі (стаття 80 ГПК).

Таким чином, оскільки позивач відмовився від позову, витрати по сплаті судового збору у даній справі в розмірі 2944,93 грн. покладаються на нього.

Враховуючи вищевикладене та керуючись ст. 22, 78, п. 4 ч. 1 ст. 80, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

УХВАЛИВ:

1. У задоволенні заяви про затвердження мирової угоди, укладеної між ФОП ОСОБА_1 та ТОВ «Транс Інвест Агро» - відмовити.

2. Провадження у справі за позовом Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1 до Товариства з обмеженою відповідальністю «Транс Інвест Агро» про стягнення пені, інфляційних втрат та упущеної вигоди - припинити.

Суддя Крупник Р.В.