ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
___________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 березня 2015 р. Справа № 902/1245/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Барський машинобудівний завод" (23000, Вінницька область, м. Бар, вул. Р. Люксембург, 5)

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Смолхлєбком" (Російська федерація, 214027, Смоленська обл., м. Смоленськ, вул. Лавочкіна, 104-А)

про стягнення заборгованості по контракту №25 від 18.04.2014р. в сумі 25000 дол. США(еквівалент у гривнях за офіційним курсом НБУ - 330576,92 грн.).

Суд:

Суддя Кожухар М.С.

Секретар судового засідання Матущак О.В.

представники сторін:

позивача: Радзієвський А.М. - за дорученням;

відповідача: не з"явився

ВСТАНОВИВ :

Ухвалою господарського суду Вінницької області від 26.08.2014р. (суддя Матвійчук В.В.) порушено провадження у справі № 902/1245/14 за позовом Публічного акціонерного товариства "Барський машинобудівний завод" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Смолхлєбком" про стягнення заборгованості в сумі 25 000 дол. США (330 576.92 гривень України) за контрактом № 25 від 18.05.2014 року; призначено судове засідання на 23.10.2014р.; провадження у справі № 902/1245/14 зупинено на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України до 21.10.2014р. - очікуваної дати надходження документів з арбітражного суду Смоленської області про вручення відповідачу ухвали про порушення провадження у справі.

У зв"язку з перебуванням судді Матвійчука В.В. на тривалому лікуванні, відповідно до п.п. 3.1.11, 3.1.13 Положення про автоматизовану систему документообігу суду за розпорядженням керівника апарату суду від 23.10.2014р. здійснено повторний автоматичний розподіл справи № 902/1245/14.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу, вказану справу розподілено судді господарського суду Вінницької області Кожухар М.С.

Ухвалою від 23.10.2014р. суддею Кожухар М.С. прийнято дану справу та провадження у ній поновлено з призначенням розгляду на 16.12.2014р. Для забезпечення належного повідомлення про час і місце розгляду справи відповідача суд звернувся із судовим дорученням до арбітражного суду Смоленської області (Росія).

У зв"язку з цим, ухвалою суду від 23.10.2014р. зупинено провадження у справі на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України до 15.12.2014р. - очікуваної дати надходження документів з арбітражного суду Смоленської області про вручення відповідачу ухвали господарського суду Вінницької області від 23.10.2014р.

Ухвалою суду від 16.12.2014р. провадження у даній справі поновлено.

Ухвалою суду від 16.12.2014р. розгляд справи відкладено на 24.03.2015р.; провадження у справі зупинено на підставі ч.1 ст. 79 ГПК України до 23.03.2014р. - очікуваної дати надходження документів з арбітражного суду Смоленської області про вручення відповідачу ухвали господарського суду Вінницької області від 16.12.2014р.

У зв'язку з настанням дати, до якої було зупинено провадження у справі, ухвалою суду від 24.03.2015р. провадження у справі № 902/1245/14 поновлено.

В судове засідання 24.03.2015р. з"явився представник позивача, який позовні вимоги підтримав в повному обсязі.

Відповідач в судове засідання не з'явився, витребуваних судом документів не надав, причин неявки та неподання доказів не повідомив.

Ухвали суду про порушення провадження у справі від 26.08.2014р., про прийняття справи до провадження та про відкладення розгляду справи від 16.12.2014р. відповідно до ст.5 Угоди про порядок вирішення спорів, пов"язаних із здійсненням господарської діяльності, ратифікованої Україною 19.12.1992р., були направлені для вручення відповідачу до арбітражного суду Смоленської області. Крім того, за заявою позивача ухвалу суду від 16.12.2014р. про відкладення розгляду справи також надіслано до економічного суду міста Мінська, для вручення її власнику та керівнику ТОВ "Смолхлєбком".

На час проведення судового засідання 24.03.2015 р. в матеріалах справи наявна ухвала арбітражного суду Смоленської області від 24.02.2015р. у справі № А62-673/2015, з якої вбачається, що виконання судового доручення по врученню ТОВ "Смолхлєбком" ухвали господарського суду Вінницької області є неможливим з причин, які не залежать від суду, а саме: у зв"язку з неявкою в судове засідання представників ТОВ "Смолхлебком", належним чином повідомлених про дату, час та місце судового засідання.

Враховуючи викладене, суд вважає, що вжив усі залежні від нього заходи для повідомлення відповідача належним чином про час і місце розгляду судової справи для реалізації ним права на судовий захист своїх прав та інтересів.

Відповідачем будь-яких клопотань, в тому рахунку щодо відкладення розгляду справи чи неможливості забезпечити участь в судовому засіданні представника, до суду не подано.

Суд враховує, що статтею 6 Конвенції про захист прав і основних свобод людини 1950 року, ратифікованою Верховною Радою України (Закон України від 17.07.1997 року № 475/97 - ВР), кожній особі гарантовано право на справедливий і відкритий розгляд при визначенні її громадських прав і обов'язків впродовж розумного строку незалежним і безстороннім судом, створеним відповідно до закону.

Норми ст.ст.38, 65 Господарського процесуального кодексу України щодо обов`язку господарського суду витребувати у сторін документи і матеріали, необхідні для вирішення спору, кореспондуються з диспозитивним правом сторін подавати докази. Пункт 4 ч.3 ст. 129 Конституції України визначає одним з принципів судочинства свободу в наданні сторонами до суду доказів і у доведенні перед судом їх переконливості. Натомість, господарським судом в межах наданих йому повноважень створені належні умови для надання сторонами доказів та здійснені необхідні дії щодо витребування документів по справі.

Проте, відповідач своїм правом на участь у засіданні суду та наданні пояснень і доказів не скористався. Тому, беручи до уваги приписи ч.1 ст.69 ГПК України щодо строків вирішення спору та той факт, що неявка в засідання суду представника відповідача, який належним чином та відповідно до законодавства повідомлений про дату, час і місце судового засідання, не перешкоджає розгляду справи, суд дійшов висновку про розгляд справи за наявними у ній матеріалами, відповідно до приписів ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Заслухавши надані в судовому засіданні пояснення представника позивача, дослідивши матеріали справи, суд встановив наступне.

18.04.2014р. між Публічним акціонерним товариством "Барський машинобудівний завод" (Продавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Смолхлєбком" (Покупець) укладено контракт № 25м, згідно з умовами якого, Продавець виготовляє та реалізує, а Покупець оплачує і приймає обладнання для хлібопекарської промисловості (надалі - Товар) згідно Специфікації поставки (Додаток № 1) до даного Контракту (а.с.12-14).

Згідно з п.3.1 Контракту відвантаження Товару по даному Контракту здійснюється на протязі 30 днів після підписання Контракту. Датою поставки Товара вважається дата відмітки документів митними органами України.

Базис поставки - СРТ - м.Гомель, Республіка Білорусь (згідно Інкотермс 2010) (п.3.2 Контракту).

Вантажоодержувач: ПУП "Бєлхлєбсервіс", Республіка Білорусь, Мінський район, с.Тарасово, вул.Партизанська, 40Б, к.1-8 (п.3.3 Контракту).

Відповідно до п.п.4.1.- 4.3. Контракту, загальна вартість товару становить - 117 500,00 доларів США, валюта платежу - долари США, строк оплати - на протязі 70 днів після відвантаження Товару.

Усі суперечки та розбіжності, що виникли при виконанні цього Контракту, вирішуються шляхом узгодження. При неможливості мирного врегулювання, всі суперечки вирішуються у Господарському суді Вінницької області згідно положеннями законодавства України (п. 9.1. Контракту).

Всі зміни і доповнення до цього Контракту вважаються дійсними в тому випадку, якщо вони вчинені в письмовій формі та підписані особами, уповноваженими на те договірними сторонами. При листуванні сторін з даного Контракту посилання на номер і дату Контракту обов'язкове (п. 10.1. Контракту).

Даний Контракт набирає законної сили з моменту його підписання обома сторонами і діє до 31.12.2014 р. (п. 11.1. Контракту).

18.04.2014р. сторонами підписано додаток № 1 до Контракту № 25м "Специфікація поставки", в якому останніми погоджено найменування обладнання, одиниці виміру, кількість та ціна. Всього 117 500,00 дол. США (а.с.15).

03.06.2014 р. сторонами укладено додаткову угоду № 1 до Контракту 25м, якою внесено зміни в п.п.3.2, 3.3., 3.4 Контракту та визначено Базис поставки - СРТ - м.Мінськ, Республіка Білорусь (згідно Інкотермс 2010) та вантажоодержувача: ПП "Лєдаком", Республіка Білорусь, Мінський район, с.Тарасово, вул.Партизанська, 40Б, к.1-8, адресу ПТО "Кунцевщіна" - 06542, м. Мінськ, вул. Брікета, 25 (а.с.16).

Позивач на виконання контракту № 25м від 18.04.2014р., згідно рахунку-фактури № 5020 від 29.05.2014р., вантажно-митної декларації № 401040000/2014/000657, міжнародної товарно-транспортної накладної СМR № 469881, сертифікату про походження товару (форма СТ-1) № 1058468 від 04.06.2014р. відвантажив відповідачу через перевізника ПП Семцова К.Д. Товар обумовлений Контрактом на загальну суму 25 000,00 доларів США (а.с.17-21).

За отриманий товар відповідач не розрахувався, що стверджується копією довідки ВОД АТ "Райффайзен Банк Аваль" № 35-8-6-00/1026 від 15.08.2014р.

Заборгованість відповідача перед позивачем становить 25000,00 дол. США.

Наведене стверджується матеріалами справи та відсутністю будь-яких заперечень відповідача на позов.

Заслухавши пояснення представника позивача, дослідивши і оцінивши надані докази, суд дійшов такого висновку.

Відповідно до ст. 124 Господарського процесуального кодексу України, підсудність справ за участю іноземних суб'єктів господарювання визначається цим Кодексом, законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

У Роз"ясненнях Вищого господарського суду України N 04-5/608 від 31.05.2002 р. "Про деякі питання практики розгляду справ за участю іноземних підприємств і організацій" (з подальшими змінами і доповненнями) зокрема зазначено, що згідно зі статтею 38 Закону України "Про зовнішньоекономічну діяльність" спори, що виникають між суб'єктами зовнішньоекономічної діяльності, іноземними суб'єктами господарської діяльності у процесі такої діяльності можуть розглядатися судами України, а також за згодою сторін спору Міжнародним комерційним арбітражним судом та Морською арбітражною комісією при Торгово-промисловій палаті України та іншими органами вирішення спору, якщо це не суперечить чинним законам України або передбачено міжнародними договорами України.

За статтею 76 Закону України "Про міжнародне приватне право" суди можуть приймати до свого провадження і розглядати будь-які справи з іноземним елементом, зокрема у випадку, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності у справах з іноземним елементом, передбачених у статті 77 цього Закону,

Таким чином, якщо сторони передбачили своєю угодою підсудність справи з іноземним елементом судам України, крім випадків виключної підсудності (пункт 1 частини 1 статті 76 Закону України "Про міжнародне приватне право"), спір підлягає вирішенню в господарських судах України з урахуванням вимог розділу III ГПК.

Господарські суди повинні керуватися вимогами статті 4 ГПК щодо вибору законодавства, яке має застосовуватися у вирішенні господарських спорів за участю іноземного підприємства, організації. Зокрема, частиною четвертою статті 4 ГПК передбачена можливість застосування господарськими судами норм права інших держав лише у випадках, передбачених законом або міжнародним договором.

Відповідно до частини 1 статті 5 Закону України "Про міжнародне приватне право" у випадках, передбачених законом, учасники (учасник) правовідносин можуть самостійно здійснювати вибір права, що підлягає застосуванню до змісту

правових відносин. У випадку обрання сторонами права, що підлягає застосуванню до змісту правовідносин, господарський суд на підставі статті 4 ГПК застосовує це право у вирішенні спору.

Як зазначено вище, у п. 9.1 Контракту № 25 від 18.04.2014 р. сторони передбачили, що спори, які випливають з вказаного Контракту, розглядаються у господарському суду Вінницької області згідно законодавства України.

Стаття 11 Цивільного кодексу України (ЦК України) вказує, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, й серед підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, передбачає договори та інші правочини.

Як зазначено в ст.174 Господарського кодексу України (ГК України), господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, із господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

Відповідно до ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідносини, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Таке ж положення містить і ст.173 Господарського кодексу України, в якій зазначено, що господарським визнається зобов'язання, яке виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ст.ст. 525, 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається.

Беручи до уваги характер взятих на себе сторонами зобов'язань за Контрактом № 25м від 18.04.2014 р., суд дійшов висновку про те, що між сторонами виникли зобов'язання, які регулюються параграфом 3 глави 54 Цивільного кодексу України "Поставка".

Відповідно до статті 712 ЦК України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

В розумінні Інкотермс 2010, термін "СРТ"- визначає: фрахт/перевезення оплачено до ..." означає, що продавець здійснює поставку товару шляхом його передання перевізнику, призначеному ним самим. Додатково до цього, продавець зобов'язаний оплатити витрати перевезення товару до названого місця призначення.

Пункт А.4 терміну "СРТ"- встановлює що: "Продавець зобов'язаний здійснити поставку шляхом надання товару перевізнику, з яким укладено договір перевезення, у відповідності зі статтею А.3, а за наявності декількох перевізників - першому з них, для транспортування товару до узгодженого пункту в межах названого місця у встановлену дату чи в межах узгодженого періоду".

Згідно п.Б1 терміну "СРТ" покупець зобов'язаний сплатити ціну товару у відповідності з договором купівлі-продажу.

Пункт Б.4 терміну "СРТ"- встановлює що: "Покупець зобов'язаний прийняти поставку товару, як тільки її здійснено у відповідності з статтею А4, та одержати товар від перевізника в названому місці".

Згідно зі ст.692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Договором купівлі-продажу може бути передбачений продаж товару в кредит з відстроченням або розстроченням платежу ( ч.1 ст. 694 ЦК України).

Ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін (ст.631 ЦК України).

Відповідно до ч.1 ст.530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як визначає ст.32 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення спору.

Відповідно до ст.ст.33, 34, 43 Господарського процесуального кодексу України докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування. Господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили. Визнання однією стороною фактичних даних і обставин, якими інша сторона обґрунтовує свої вимоги або заперечення для господарського суду не є обов'язковим. Обов'язок доказування та подання доказів розподіляється між сторонами, виходячи з того, хто посилається на юридичні факти, які обґрунтовують його вимоги і заперечення.

Позовні вимоги ПАТ "Барський машинобудівний завод" підтверджуються матеріалами справи і відповідачем не спростовані.

За таких обставин, суд дійшов висновку, що позов підлягає задоволенню в повному обсязі.

В п.19 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010р. № 01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" вказано, що господарський суд може прийняти рішення про стягнення з відповідача суми заборгованості саме в іноземній валюті у спорах, пов'язаних із здійсненням валютних операцій у випадках і в порядку, встановлених законом (частина друга статті 192, частина третя статті 533 Цивільного кодексу України, Декрет Кабінету Міністрів України від 19.02.1993 р. № 15-93 "Про систему валютного регулювання і валютного контролю"). При цьому законом не передбачено обов'язку господарського суду зазначати в резолютивній частині рішення про стягнення заборгованості в іноземній валюті еквівалент такої суми в гривнях. Однак, якщо у відповідних випадках позивач просить зазначити в резолютивній частині судового рішення зі спору, пов'язаного зі стягненням суми заборгованості в іноземній валюті, також і гривневий еквівалент (за офіційним курсом Національного банку України) або лише гривневий еквівалент, то суд з урахуванням конкретних обставин справи може задовольнити будь-яке з таких клопотань.

Згідно з положеннями ст. 49 ГПК України судові витрати зі сплати судового збору підлягають віднесенню на відповідача.

Керуючись ст.ст. 4-3, 33, 43, 49, 82, 84, 115, 116 ГПК України, -

ВИРІШИВ :

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смолхлєбком" (Російська федерація, 214027, Смоленська область, м. Смоленськ, вул. Лавочкіна, 104-А, ІПН , КПП 672901001, Основний державний реєстраційний номер (ОГРН) 789, роз.рахунок в ВАТ "СКА-БАНК" м. Смоленськ, Кор./рах № БІК 046614757, Транзитний рахунок в дол. США № . Банк кореспондент: (REBRBRUMM) КБ ЗАТ "Росенергобанк" Москва, Росія (RZBAATWW) Raiffeisen Bank International AG Austrsa. Банк бенефіціара: (SSCKRU2S) SKA-BANK Смоленськ, Росія рахунок № ) на користь Публічного акціонерного товариства "Барський машинобудівний завод" (23000, Вінницька обл., м. Бар, вул. Р.Люксембург, 5, код ЗКПО 14307570 Банківські реквізити в дол. США: Банк кореспондент: BKTRUS33.N 04-400-503 DEUTSHE BANK TRUST COMPANY, AMERICAN NEW YORK USA. Банк бенефіціар: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Вінниця МФО 380805, SWIFT AVALUAUKVIN, рахунок № 3) 25 000,00 дол. США (двадцять п"ять тисяч дол. США) боргу (еквівалент у гривнях за офіційним курсом НБУ на дату подання позовної заяви 330 576,92 грн. (триста тридцять тисяч п"ятсот сімдесят шість гривень 92 коп.).

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Смолхлєбком" (Російська федерація, 214027, Смоленська область, м. Смоленськ, вул. Лавочкіна, 104-А, ІПН , КПП 672901001, Основний державний реєстраційний номер (ОГРН) 789, роз.рахунок в ВАТ "СКА-БАНК" м. Смоленськ, Кор./рах № БІК 046614757, Транзитний рахунок в дол. США № . Банк кореспондент: (REBRBRUMM) КБ ЗАТ "Росенергобанк" Москва, Росія (RZBAATWW) Raiffeisen Bank International AG Austrsa. Банк бенефіціара: (SSCKRU2S) SKA-BANK Смоленськ, Росія рахунок № ) на користь Публічного акціонерного товариства "Барський машинобудівний завод" (23000, Вінницька обл., м. Бар, вул. Р.Люксембург, 5, код ЗКПО 14307570 Банківські реквізити в дол. США: Банк кореспондент: BKTRUS33.N 04-400-503 DEUTSHE BANK TRUST COMPANY, AMERICAN NEW YORK USA. Банк бенефіціар: ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" м. Вінниця МФО 380805, SWIFT AVALUAUKVIN, рахунок № 3) 6 611,54 грн. (шість тисяч шістсот одинадцять гривень 54 коп.) витрат на сплату судового збору.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 27 березня 2015 р.

Суддя Кожухар М.С.

віддрук. прим.:

1 - до справи

2 - відповідачу (Російська федерація, 214027, Смоленська обл., м. Смоленськ, вул. Лавочкіна, 104-А)