ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 р. Справа№ 914/152/15

Господарський суд Львівської області у складі судді Петрашко М.М., розглянувши у відкритому судовому засіданні матеріали справи

за позовом Приватного підприємства "Ремпромбуд-Сервіс", смт.Запитів Кам'янка-Бузького району Львівської області, Україна

до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект", м.Москва, Росія

про стягнення 23 040,00 доларів США (що становить 365 792,95 грн.)

За участю представників сторін:

від позивача Віктюк Р.О. - представник (довіреність б/н від 02.12.2014р.);

від відповідача не з'явився.

Права та обов'язки сторін передбачені ст.ст. 20, 22 ГПК України роз'яснено, заяви про відвід судді не поступали, клопотання про технічну фіксацію судового процесу не надходили. В судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Суть спору: Позов заявлено Приватним підприємством "Ремпромбуд-Сервіс" до відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" про стягнення 23 040,00 доларів США, що становить 365 792,95 грн.

Ухвалою суду від 22.01.2015р. прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі та призначено її до судового розгляду на 18.02.2015р. Ухвалою суду від 18.02.2015р. розгляд справи відкладено на 11.03.2015р. Ухвалою суду від 11.03.2015р. продовжено строк розгляду спору та відкладено розгляд справи на 01.04.2015р.

Представник позивача позовні вимоги підтримав повністю, просив позов задоволити з підстав викладених у позовній заяві.

Відповідач явку повноважного представника в судове засідання не забезпечив, однак подав заяву (вх.№12654/15 від 26.03.2015р.) про долучення до матеріалів справи копії довіреності виданої Товариством з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" Журавльову В.В.

Слід зазначити, що 10.03.2015р. представником позивача подано заяву (вх.№10065/15), до якої Приватне підприємство "Ремпромбуд-Сервіс" долучило до матеріалів справи копію заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" про визнання позову у даній справі.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши зібрані докази, заслухавши представника позивача, суд,-

встановив:

16.10.2013р. між Приватним підприємством "Ремпромбуд-Сервіс" (надалі - орендар) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" (надалі - суборендар) укладено договір суборенди механізму №115, відповідно до умов якого орендар

зобов'язується передати, а суборендар зобов'язується прийняти в строкове платне користування екскаватор гусеничний DOOSAN SOLAR 255LC-V з реєстраційним номером 20427ВС, рік випуску 2007, заводський номер DHKHEMYOE60001465, двигун номер DB58TIS609614EA (надалі - механізм).

Відповідно до п.2.1. договору строк суборенди складає 36 календарних місяців з моменту прийняття суборендарем об'єкта оренди по акту прийому-передачі.

Згідно із п.4.2. договору передача механізму в оренду здійснюється по акту прийому-передачі, який підписується представниками орендаря та суборендаря.

Пунктом 5.1. договору передбачено, що за користування об'єктом суборенди суборендар сплачує орендарю суборендну плату, незалежно від наслідків своєї господарської діяльності, в розмірі 23 040,00 доларів США за кожен рік суборенди.

Відповідно до п.5.2. договору суборендна плата сплачується в безготівковій формі шляхом перерахування суми, вказаної в п.5.1. договору на поточний рахунок орендаря не пізніше 90 днів з дня підписання сторонами акта наданих послуг, який підлягає оформленню зі спливом одного року суборенди.

Як стверджує позивач, на виконання умов договору, він передав відповідачу механізм в суборенду, однак відповідач, порушуючи умови договору, не здійснив плату за користування об'єкту суборенди, внаслідок чого у нього виникла заборгованість перед позивачем в розмірі 23 040,00 доларів США, що становить 365 792,95 грн.

Відповідно до п.9.1. договору всі спори, розбіжності або вимоги, які виникають по даному договору або пов'язані з ним, в тому числі ті, які стосуються тлумачення, виконання, порушення, припинення або недійсності, підлягають розгляду в господарському суді Львівської області (79018, м.Львів, вул.Личаківська, 128).

Таким чином позивач звернувся до господарського суду Львівської області та просить стягнути з відповідача 23 040,00 доларів США, що становить 365 792,95 грн.

Відповідач позов визнав, проти стягнення з нього 23 040,00 доларів США, що становить 365 792,95 грн. не заперечив.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представника позивача, оцінивши зібрані докази, суд дійшов висновку, що позов слід задоволити повністю з наступних підстав.

Згідно ст.11 Цивільного кодексу України, однією з підстав виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є договори та інші правочини. Згідно ст.174 Господарського кодексу України однією з підстав виникнення господарського зобов'язання є господарський договір та інші угоди, передбачені законом, а також угоди не передбачені законом, але такі, які йому не суперечать.

Згідно ст.627 ЦК України сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору, з урахуванням вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

За умовами ст.629 ЦК України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст.283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності. У користування за договором оренди передається індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення (або цілісний майновий комплекс), що не втрачає у процесі використання своєї споживчої якості (неспоживна річ). Об'єктом оренди можуть бути: державні та комунальні підприємства або їх структурні підрозділи як цілісні майнові комплекси, тобто господарські об'єкти із завершеним циклом виробництва продукції (робіт, послуг), відокремленою земельною ділянкою, на якій розміщений об'єкт, та автономними інженерними комунікаціями і системою енергопостачання; нерухоме майно (будівлі, споруди, приміщення); інше окреме індивідуально визначене майно виробничо-технічного призначення, що належить суб'єктам господарювання.

Згідно із ст.759 ЦК України за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Відповідно до ст.762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Згідно із ст.774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом. Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму. До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Як вбачається з матеріалів справи, 16.10.2013р. між сторонами укладено договір суборенди механізму №115, відповідно до умов якого позивач зобов'язується передати, а відповідач зобов'язується прийняти в строкове платне користування екскаватор гусеничний DOOSAN SOLAR 255LC-V з реєстраційним номером 20427ВС, рік випуску 2007, заводський номер DHKHEMYOE60001465, двигун номер DB58TIS609614EA.

Факт виконання позивачем своїх зобов'язань за договором підтверджується підписаним сторонами та скріпленим їх мокрими печатками актом приймання-передачі майна в суборенду від 21.10.2013р., а також підписаним сторонами та скріпленим їх мокрими печатками актом здачі-приймання робіт №00000118 від 20.10.2014р. на суму 23 040,00 доларів США.

Відповідно до п.5.2. договору суборендна плата сплачується в безготівковій формі шляхом перерахування суми, вказаної в п.5.1. договору на поточний рахунок орендаря не пізніше 90 днів з дня підписання сторонами акта наданих послуг, який підлягає оформленню зі спливом одного року суборенди.

Докази сплати відповідачем 23 040,00 доларів США в матеріалах справи відсутні. Крім того в матеріалах справи міститься заява, в якій Товариство з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" визнає позов та наявність у нього заборгованості в розмірі 23 040,00 доларів США. Крім того слід зазначити, що в матеріалах справи міститься акт звірки взаєморозрахунків, підписаний обома сторонами, відповідно до якого заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" перед Приватним підприємством "Ремпромбуд-Сервіс" становить 23 040,00 доларів США.

У відповідності із ст.193 ГК України зобов'язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Аналогічно відповідно до ст.526 ЦК України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ст.530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Враховуючи вищенаведені норми Цивільного кодексу України та Господарського кодексу України, суд дійшов висновку про те, що позовна вимога позивача про стягнення з відповідача 23 040,00 доларів США заборгованості, що становить 365 792,95 грн. є обґрунтованою, підтверджена матеріалами справи, визнана відповідачем та підлягає задоволенню.

Відповідно до ст.43 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Відповідно до ст.32 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у встановленому законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Відповідно до ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно із ст.34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст.43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

З огляду на вищенаведені норми процесуального закону та як вбачається з матеріалів справи, відповідачем не спростовано доводів позовної заяви, не надано суду належних та допустимих доказів про наявність інших обставин ніж ті, що досліджені в ході судових засідань.

Як вбачається із долученого до матеріалів справи платіжного доручення №1815 від 19.01.2015р. при поданні позову позивач сплатив судовий збір в сумі 7 315,86 грн., який відповідно до ст.49 ГПК України підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 49, 82-85, 115, 116 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Нєфтєтрубокомплект" (125167, Росія, м.Москва, вул.Планетна, 11, ) на користь Приватного підприємства "Ремпромбуд-Сервіс" (80461, Україна, Львівська область, Кам'янка-Бузький район, смт.Запитів, вул.Київська, 236, ) заборгованість в розмірі 23 040,00 доларів США (що становить 365 792,95 грн.) та судовий збір в розмірі 7 315,86 грн.

3. Наказ видати після набрання судовим рішенням законної сили, в порядку ст.116 ГПК України.

4. Рішення набирає законної сили відповідно до ст.85 ГПК України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст.ст.91-93 ГПК України.

Повний текст рішення

виготовлено 06.04.2015р.

Суддя Петрашко М.М.