ОДЕСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
_____________________________________________________________________________________________
П О С Т А Н О В А

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р.Справа № 5016/1105/2012(10/35)
Колегія суддів Одеського апеляційного господарського суду у складі:

Головуючого судді: В.В.Лашина

Суддів: О.Л.Воронюка,

М.А.Мирошниченка

При секретарі Р.О. Кияшко

За участю представників сторін:

Від ТОВ "Озон - Юг" - Калаянов І.В., довіреність № б/н, дата видачі : 23.03.15;

Інші представники сторін в судове засідання не з'явилися. Про дату, час та місце розгляду апеляційної скарги повідомлені належним чином.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

на рішення Господарського суду Миколаївської області

від 15.01.2015 р.

по справі № 5016/1105/2012(10/35)

за позовом: Миколаївської обласної спілки споживчих товариств

до відповідача 1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Озон-Юг"

до відповідача 2: ОСОБА_3

до відповідача 3: Миколаївського міського управління юстиції

про визнання недійсними рішень загальних зборів КП "Готель "Колос", відміну державної реєстрації статуту та припинення КП "Готель "Колос"

ВСТАНОВИЛА:

У червні 2012 року Миколаївська обласна спілка споживчих товариств (в подальшому за текстом - Миколаївська Облспоживспілка) звернулася до господарського суду Миколаївської області з позовом до товариства з обмеженою відповідальністю "Озон-Юг" (далі - ТОВ "Озон-Юг"), гр. ОСОБА_3 та Реєстраційної палати виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання недійсними рішень загальних зборів кооперативного підприємства "Готель "Колос" (КП "Готель "Колос") від 17.05.2006 р., оформлені протоколом № 02/2006, про затвердження часток засновників у статутному фонді підприємства, а також внесення змін до складу його учасників; від 24.01.2011 р. про ліквідацію КП "Готель "Колос"; відміну державної реєстрації нової редакції статуту КП "Готель "Колос" та зміни складу учасників, затвердженого рішенням загальних зборів учасників від 17.05.2006 р., проведеної державним реєстратором 23.05.2006 р.; відміну державної реєстрації припинення КП "Готель "Колос", проведеної державним реєстратором 20.10.2011 р.

Свої вимоги позивач обґрунтував тим, що Миколаївську Облспоживспілку, як засновника підприємства, що володів 60 %, не було проінформовано в порушення п. 6.8 Статуту КП "Готель "Колос" про дату, місце і порядок денний засідання зборів від 17.05.2006 р., тобто збори прийняли рішення за відсутністю кворуму. При цьому, позивач вказує на те, що п. 2 рішення від 17.05.2006 р. про повернення позивачу його внеску та відповідної частини прибутку досить не виконано. Миколаївська облспоживспілка зазначає, що рішення від 24.01.2011 р. також прийнято із порушеннями, оскільки на момент його прийняття в судових інстанціях перебувало декілька справ до учасників КП "Готель "Колос" та до самого підприємства. До того ж, позивач звертає увагу на те, що процедура припинення підприємства відбулася із порушеннями вимог ст. 110 ЦК України, тобто поза судової процедури банкрутства.

Справа переглядалася неодноразово.

Рішенням господарського суду Миколаївської області від 15.01.2015 р. (суддя Бездоля Д.О.) у задоволенні позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись з вказаним рішенням, Миколаївська облспоживспілка в апеляційній скарзі просить його скасувати, вважаючи його незаконним та посилаючись на неповне з'ясування місцевим господарським судом обставин, що мають значення для справи, а також на неправильне застосування норм матеріального права, оскільки ТОВ "Озон-Юг" та ОСОБА_3 у спірних відносинах виступають зобов'язаними сторонами, а відтак можуть бути відповідачами у справі. Скаржник зазначає про фіктивність проведення позачергових зборів учасників КП "Готель "Колос", що відбулися 17.05.2006 р., на яких було прийнято рішення, оформлені протоколами № 01/2006 і № 02/2006. Також скаржник вказує на порушення порядку припинення юридичної особи згідно із оскаржуваним рішенням зборів учасників КП "Готель "Колос" від 24.01.2011 р. та невиконання ліквідаційною комісією згаданого підприємства обов'язку розрахунку із кредитором, яким був позивач, щодо повернення Миколаївській облспоживспілки її внеску до статутного фонду підприємства та відповідної частини прибутку.

У відзиві на апеляційну скаргу, ТОВ "Озон-Юг" вважає доводи скаржника необґрунтованими, такими, що спростовуються матеріалами справи та не заснованими на нормах законодавства.

Також з апеляційною скаргою не погоджується ОСОБА_4, який надав свої письмові пояснення на апеляційну скаргу, та , крім того, просив розглядати її за його відсутності, у зв'язку з неможливістю бути присутнім в судовому засіданні.

Обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представника ТОВ "Озон - Юг"дослідивши матеріали справи та перевіривши правильність застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права, колегія суддів вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, з огляду на наступне.

Згідно із ст. 100 Цивільного кодексу України право участі у товаристві є особистим немайновим правом і не може окремо передаватися іншій особі. Учасники товариства мають право вийти з товариства, якщо установчими документами не встановлений обов'язок учасника письмово попередити про свій вихід з товариства у визначений строк, який не може перевищувати одного року. Учасник товариства у випадках та в порядку, встановлених законом, може бути виключений з товариства.

Отже, право участі у товаристві повинно розглядатися як специфічне особисте немайнове право особи, а саме як вид корпоративних прав особи.

Зі змісту частини 1 статті 167 Господарського кодексу України вбачається, що корпоративні права - це права особи, частка якої визначається у статутному капіталі (майні) господарської організації, що включають правомочності на участь цієї особи в управлінні господарською організацією, отримання певної частки прибутку (дивідендів) даної організації та активів у разі ліквідації останньої відповідно до закону, а також інші правомочності, передбачені законом та статутними документами.

Перелік правомочностей, які наводяться у даному визначенні корпоративних прав і які становлять зміст корпоративних прав, є невичерпним і може доповнюватися в залежності від організаційно-правової форми господарської організації іншими правомочностями, передбаченими законом та установчими документами конкретної господарської організації.

Відповідно до положень ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Частиною першою статті 16 зазначеного Кодексу передбачено, що кожна особа має право звернутися до суду за захистом свого особистого немайнового або майнового права та інтересу.

Способами захисту цивільних прав та інтересів можуть бути, зокрема, припинення дії, яка порушує право; відновлення становища, яке існувало до порушення (ч. 2 ст. 16 ЦК України).

За приписами ст. 1 Господарського процесуального кодексу України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених чим кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Господарський суд у відповідності до ст. 2 ГПК України порушує справи за позовними заявами, зокрема, підприємств та організацій, які звертаються до господарського суду за захистом своїх прав та охоронюваних законом інтересів.

Господарськими товариствами, згідно зі ст. 79 Господарського кодексу України, визначаються товариства, або інші суб'єкти господарювання, створені юридичними особами та/або громадянами шляхом об'єднання їх майна і участі в підприємницькій діяльності товариства з метою одержання прибутку.

КП "Готель "Колос", як юридична особа, створена шляхом об'єднання частини фінансових, матеріальних і трудових ресурсів для спільного господарювання з метою ефективного виконання завдань Облспоживспілки, визначених Законом України "Про споживчу кооперацію" і за своєю організаційною формою, відповідно до вимог статті 63 ГК України та ст.5 Закону України "Про споживчу кооперацію" є кооперативним підприємством споживчої кооперації.

Підприємством колективної власності, згідно зі ст. 93 ГК України, визнається корпоративне або унітарне підприємство, що діє на основі колективної власності засновника (засновників). Підприємствами колективної власності є виробничі кооперативи, підприємства споживчої кооперації.

Таким чином, виробничий кооператив споживчої кооперації є господарським товариством у розумінні ст.ст. 79 та 93 ГК України. Саме така правова позиція відображена у постанові Верховного Суду України від 19.02.2008 р. у справі № 18/12-2290 (14/680/07) та постанові Вищого господарського суду України від 12.12.2012 р. у справі № 5016/1105/2012(10/35).

Згідно із положеннями статті 98 Цивільного кодексу України рішення загальних зборів може бути оскаржене учасником товариства, в тому числі тим, який вибув, до суду (п. 4 ч. 1 ст. 12 ГПК України).

Виходячи з правової позиції Верховного Суду України, викладеної у пунктах 17, 18 Постанови Пленуму Верховного суду України від 24.10.2008 № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", підставами для визнання недійсними рішень загальних зборів акціонерів (учасників) господарського товариства можуть бути: порушення вимог закону та/або установчих документів під час скликання та проведення загальних зборів товариства; позбавлення акціонера (учасника) товариства можливості взяти участь у загальних зборах; порушення прав чи законних інтересів акціонера (учасника) товариства рішенням загальних зборів.

Отже, для визнання недійсним рішення загальних зборів товариства необхідно встановити факт порушення цим рішенням прав та законних інтересів учасника (акціонера) товариства.

Як вбачається з матеріалів справи, 20 квітня 2002 року реєстраційно-ліцензійною палатою виконавчого комітету Миколаїв-ської міськради було зареєстровано статут Кооперативного підприємства «Готель «Колос», учасниками якого стали Миколаївська обласна спілка споживчих товариств з внеском до статутного капіталу в розмірі 462000 грн., що становить 55 %, товариство з обмеженою відповідальністю "Озон-Юг" з внеском до статутного фонду в розмірі 336000 грн., що становить 40 %, і фізична особа ОСОБА_3 з внеском до статутного фонду в розмірі 42000 грн., що становить 5 % (п. 1.1, п. 5.2 Статуту).

10 лютого 2005 року Миколаївська облспоживспілка листами за № 01-01/83, № 01-01/84, №01-01/85 /а.с. 80-82, т.1/, керуючись п. 6.6.1 та розділу 7 статуту КП "Готель "Колос", повідомило учасників КП "Готель "Колос" та безпосередньо само підприємство про вихід зі складу засновників КП "Готель "Колос" та просило повернути внесок до статутного капіталу та частину розподіленого прибутку.

17 травня 2006 року загальними зборами учасників КП "Готель "Колос" шляхом опитування прийнято рішення, оформлене протоколом № 01/2006, про надання згоди на вихід позивача та його виключення зі складу засновників підприємства із внесенням відповідних змін до статуту підприємства.

Того ж дня, загальними зборами КП "Готель "Колос" прийнято рішення, оформлене протоколом № 02/2006, що є предметом спору по даній справі, про перерозподіл часток у статутному капіталі підприємства та про внесення змін та затвердження статуту підприємства у новій редакції.

24 січня 2011 року загальними зборами учасників КП "Готель "Колос" прийнято рішення /а.с. 167, т. 4/ про ліквідацію підприємства, для чого було створено ліквідаційну комісію.

Після виходу позивача зі складу учасників КП "Готель "Колос" та прийняття загальними зборами КП "Готель "Колос" рішення від 17.05.2006, оформленого протоколом № 01/2006, про вихід/виключення позивача зі складу учасників КП "Готель "Колос", державним реєстратором були проведені спірні реєстраційні дії: 23.05.2006 р. була зареєстрована нова редакція статуту КП "Готель "Колос"; 20.10.2011 р. був внесений запис про припинення КП "Готель "Колос" за рішенням засновників.

Постановою Миколаївського окружного адміністративного суду від 19.10.2012 р. у справі № 2а-4016/12/1470, залишеною без змін ухвалою Одеського апеляційного адміністративного суду від 10.07.2013 р. та ухвалою Вищого адміністративного суду України від 25.09.2014 р., Миколаївській облспроживспілці було відмовлено у позові до Реєстраційної палати виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання неправомірними дій державного реєстратора виконкому Миколаївської міської ради щодо проведення 20.10.2011 р. державної реєстрації припинення КП "Готель "Колос".

Відмовляючи у задоволені позовних вимог, місцевий господарський суд виходив з того, що 10.02.2005 р. Миколаївська облспоживспілка вийшла зі складу учасників КП "Готель "Колос" і це вказує на відсутність порушення спірними рішеннями загальних зборів підприємства та спірними реєстраційними діями прав та охоронюваних законом інтересів позивача. Також суд першої інстанції взяв до уваги те, що КП "Готель "Колос" є припиненою юридичною особою, що позбавило суд можливості залучити дане підприємство до участі у справі як іншого відповідача, а це, у свою чергу, також надало підстави для відмови у задоволені позову, враховуючи те, що у даному спорі відповідачем повинно було бути саме підприємство, а не його засновники.

Виходячи з роз'яснень, наведених у пункті 2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 23.03.2012 р. № 6 рішення господарського суду має ґрунтуватись на повному з'ясуванні такого: чи мали місце обставини, на які посилаються особи, що беруть участь у процесі, та якими доказами вони підтверджуються; чи не виявлено у процесі розгляду справи інших фактичних обставин, що мають суттєве значення для правильного вирішення спору, і доказів на підтвердження цих обставин; яка правова кваліфікація відносин сторін, виходячи з фактів, установлених у процесі розгляду справи, та яка правова норма підлягає застосуванню для вирішення спору.

Аналізуючи матеріали справи, судова колегія вважає зроблені судом першої інстанції висновки при повному з'ясуванні усіх обставин, що мають значення для правильного вирішення спору, а відтак, оскаржуване судове рішення прийнятим із правильним застосуванням до спірних правовідносин норм матеріального права.

Посилання Миколаївської облспоживспілки на фіктивність проведення загальних зборів учасників КП "Готель "Колос" 17 травня 2006 року, судова колегія вважає неспроможними й такими, що носять характер припущень.

Між тим, судове рішення не може базуватися на припущеннях, враховуючи імперативні вимоги ст. ст. 4-7, 43 ГПК України.

Доказів фіктивності зборів учасників вказаного підприємства від 17.05.2006 р. матеріали справи не містять. Відповідно до ст. 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог чи заперечень. Докази подаються сторонами.

Також не може погодитися судова колегія й з твердженням скаржника щодо порушення його прав оскаржуваним рішенням загальних зборів КП "Готель "Колос" від 17.05.2006 р., оформлене протоколом № 02/2006, з огляду на таке.

З матеріалів справи вбачається, що Миколаївською облспоживспілкою було реалізоване право на вихід, оформлене заявою від 10.02.2005 р.

Згідно із ст. 4 Закону України "Про кооперацію" кооперація базується, в тому числі, на таких основних принципах: добровільності вступу та безперешкодного виходу з кооперативної організації.

Відповідно до ст. 2 Закону України "Про споживчу кооперацію" діяльність споживчої кооперації, зокрема, будується на принципах добровільності членства.

У відповідності до правової позиції, що викладена у п. 28 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13 "Про практику розгляду судами корпоративних спорів", при вирішенні спорів, пов'язаних із виходом учасника з товариства, господарські суди повинні керуватися тим, що відповідно до ЦК та Закону про господарські товариства учасник вправі у будь-який час вийти з товариства незалежно від згоди інших учасників та самого товариства. Вихід зі складу учасників товариства не пов'язується ні з рішенням зборів учасників, ні з внесенням змін до установчих документів товариства. У зв'язку з цим моментом виходу учасника з товариства є дата подачі ним заяви про вихід відповідній посадовій особі товариства або вручення заяви цим особам органами зв'язку. Положення установчих документів, які обмежують чи забороняють право на вихід учасника з товариства, є незаконними.

Отже, 10 лютого 2005 року Миколаївська облспоживспілка вийшла зі складу учасників КП "Готель "Колос".

Підтвердженням цього є й рішення загальних зборів учасників КП "Готель "Колос" від 17.05.2006 р., оформлене протоколом № 01/2006, про виключення позивача, яке є чинним.

Зазначене рішення загальних зборів було предметом дослідження у справі № 14/680/07, в якій рішенням господарського суду Миколаївської області від 04.10.2013 р., залишеним без змін постановою Одеського апеляційного господарського суду від 01.04.2014 р., у задоволені позову Миколаївської облспоживспілці до ТОВ "Озон-Юг", ОСОБА_3, КП "Готель "Колос" та Реєстраційної палати Виконавчого комітету Миколаївської міської ради про визнання його недійсним - було відмовлено.

Посилання Миколаївської облспоживспілки про те, що ТОВ "Озон-ЮГ" та гр. ОСОБА_3 можуть бути відповідачами по справі, судова колегія вважає помилковими.

Відповідно до ч.1 ст.92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи.

Згідно із ч.1 ст.97 Цивільного кодексу України управління товариством здійснюють його органи.

Частиною другою зазначеної норми встановлено, що загальні збори учасників товариства є одним із органів управління товариства. Тобто, внаслідок прийняття рішень загальними зборами саме у товариства виникають, змінюються або припиняються певні права та обов'язки.

У відповідності до правової позиції, викладеної у п. 20 постанови Пленуму Верховного Суду України від 24.10.2008 р. № 13, відповідачем у справах про визнання недійсним рішення загальних зборів є господарське товариство, а не його учасники.

Такими, що не відносяться до суті справи, судова колегія вважає й посилання скаржника на порушення порядку ліквідації КП "Готель "Колос", оскільки обставини припинення юридичної особи, за виключенням оспорюваного рішення від 24.01.2011 р., не мають відношення до предмету спору по даній справі.

Хибними є твердження Миколаївської облспоживспілки про порушення судом першої інстанції статті 79 ГПК України та не зупинення провадження у справі внаслідок наявності досудового розслідування фактів шахрайського заволодіння КП "Готель "Колос".

Виходячи з приписів ст. 79 ГПК України, необхідною передумовою для зупинення провадження у справі є обставини, що дійсно перешкоджають її розгляду по суті позовних вимог. Однак наявність таких обставин, враховуючи самостійну реалізацію позивачем виходу зі складу учасників підприємства, та, як наслідок, відсутність порушення його прав прийняттям оспорюваних рішень учасниками КП "Готель "Колос", Миколаївською облспоживспілкою не доведено.

За таких обставин, судова колегія вважає, що оскаржуване рішення господарського суду Миколаївської відповідає обставинам справи та вимогам закону, а тому підстав для його скасування не вбачається.

Керуючись статтями 101-105 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів

ПОСТАНОВИЛА :

Апеляційну скаргу Миколаївської обласної спілки споживчих товариств залишити без задоволення, а рішення господарського суду Миколаївської області 15.01.2015 р. у справі № 5016/1105/2012 (10/35) - без змін.

Повний текст складено 27.03.2015р.

Головуючийсуддя В.В. Лашин

Суддя О.Л. Воронюк

Суддя М.А. Мирошниченко