ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 904/5208/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого суддів:Іванової Л.Б., Акулової Н.В.(доповідач), Козир Т.П.
розглянувши касаційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова"
на постановуДніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 року
у справі№ 904/5208/14 господарського суду Дніпропетровської області
за позовом Публічного акціонерного товариства "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО"
доДержавного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова"
простягнення заборгованості за договором постачання електричної енергії у розмірі 21 247 956 грн. 39 коп.

За участю представників:

від позивача: Козак Т.В. (дов.№153/1001 від 12.05.2014 року);

від відповідача: Кравченко Л.С. (дов.№157/1187 від 30.12.2014 року);

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року (головуючий: Ліпинський О.В., судді: Красота О.І., Соловйова А.Є.) позов задоволено в повному обсязі; стягнуто з Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" на користь Публічного акціонерного товариства "ДТЕК Дніпрообленерго" 19 191 820 грн. 32 коп. заборгованості за спожиту активну електричну енергію, 942 040 грн. 05 коп. заборгованості по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, 469 468 грн. 47 коп. пені, 96 466 грн. 12 коп. три проценти річних, 548 161 грн. 43 коп. інфляційних втрат, 73 080 грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору; клопотання Відповідача про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду відхилено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 року у справі №904/5208/14 (судді: Кощеєв І.М., Євстигнеєв О.С., Кузнецов В.О.) апеляційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" залишено без задоволення; рішення господарського суду Дніпропетровської області від 06.11.2014 року у справі № 904/5208/14 залишено без змін.

Прийняті судові акти мотивовані доведеністю неналежного виконання Відповідачем своїх зобов'язань в частині повної оплати за спожиту активну електричну енергію та витрати Енергопостачальника, які виникли через перетоки реактивної електроенергії за договором укладеним між сторонами; суди не знайшли підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру пені, виходячи з того, що динаміка виконання Відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором свідчить про систематичні порушення з боку останнього строків розрахунків, а отже, зменшення розміру штрафних санкцій за даним позовом, негативно вплине на інтереси Позивача, які і без того порушуються Відповідачем у справі; щодо, надання відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, судами зазначено, що Відповідачем не було надано доказів існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, в зв'язку з чим заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення також було відхилено.

Не погоджуючись з прийнятими судовими актами, Державне підприємство "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" звернулося з касаційною скаргою до Вищого господарського суду України, в якій просить суд скасувати постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 року у справі №904/5208/14 в частині стягнення пені, штрафних санкцій і відхилення клопотання про відстрочення та розстрочення виконання рішення суду та прийняти в цій частині нове рішення, яким перерахувати штрафні санкції та пеню у відповідності до проведеного корегування рахунків, зменшити розмір пені до мінімального розміру.

В касаційній скарзі скаржник посилається на порушення та невірне застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального та процесуального права.

У відзиві на касаційну скаргу, Публічне акціонерне товариство "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" просило залишити постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 року та рішення Господарського суду Дніпропетроської області від 06.11.2014 року у справі №904/5208/14 без змін, а касаційну скаргу без задоволення.

У судовому засіданні представник відповідача підтримав вимоги та доводи касаційної скарги, просив її задовольнити.

Представники позивача, у судовому засіданні, заперечував проти задоволення касаційної скарги.

Заслухавши представників сторін, які з'явилися в судове засідання, обговоривши доводи касаційної скарги, перевіривши повноту встановлення обставин справи та правильність застосування судами попередніх інстанцій норм матеріального і процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України вважає, що касаційна скарга не підлягає задоволенню.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що 01.01.2002 р. між Публічним акціонерним товариством "ДТЕК ДНІПРООБЛЕНЕРГО" ( Енергопостачальник ) та Державним підприємством "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" ( Споживач ) укладено Договір № 15-Ц про постачання електричної енергії відповідно до п. 1.1. якого предметом договору є постачання і передача електроенергії Енергопостачальником та оплата спожитої електроенергії Споживачем.

Відповідно до пункту 1.2. Договору Споживач приймає до оплати обсяг та витрати електроенергії, спожитої підприємством, і не несе відповідальності за обсяги та витрати електроенергії, відпущеної Енергопостачальником через мережі Споживача за межею балансового розподілу електромереж Споживача та інших споживачів (субспоживачів) Енергопостачальника.

Обсяги постачання електроенергії та її вартість визначаються відповідно до додатка 1, за тарифами на електроенергію, які визначаються у порядку, затвердженому НКРЕ України (п. 2.1. Договору).

Пунктом 3.1. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 10.06.2002 р. розрахунковий період для обліку і розрахунку спожитої електроенергії за показаннями розрахункових приладів обліку встановлюється з 1 числа до кінця календарного (розрахункового) місяця.

Відповідно до пункту 4.1. Договору Споживач зобов'язаний вносити плату за споживання активної електричної енергії у вигляді передоплати виключно коштами. Оплата за активну електроенергії здійснюється до уповноваженого банку на розподільний рахунок Енергопостачальника. Відомості щодо рахунків наведені у розділі 12 цього договору.

Згідно з п. 4.2. Договору з урахуванням Додаткової угоди № 2 від 10.06.2002 р. Споживач здійснює поточну оплату за активну електричну енергію в такому порядку: до першої, другої та третьої середи розрахункового місяця оплачує кожний тиждень 25% вартості, встановленого на розрахунковий місяць обсягу споживання електроенергії, остання оплата у поточному розрахунковому місяці за два банківських дня до кінця поточного місяця у сумі, що дорівнює різниці між вартістю 100% очікуваного споживання електроенергії у розрахунковому місяці та попередніх поточних платежів за електроенергію, яку Споживач отримав у поточному місяці. Остаточний розрахунок за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці здійснюється Споживачем на підставі рахунку, наданого Енергопостачальником, протягом 2-х календарних днів з моменту його отримання, але не пізніше 7 числа місяця наступного за розрахунковим. Рахунок надається нарочним (через канцелярію Споживача), рекомендованим листом або платіжною вимогою-дорученням через банк.

Споживач здійснює економічну компенсацію втрат Енергопостачальника, які виникають через перетоки реактивної електроенергії, шляхом платежів на поточний рахунок Енергопостачальника протягом 5 днів після отримання рахунка - фактури Енергопостачальника, з наведенням у платіжних документах після слів "за перетоки реактивної електроенергії" інформації, зазначеної в п. 4.1. цього договору. Порядок розрахунку платежів за перетоки реактивної електроенергії наведених у додатку 9-а, для споживачів із багатозонним обліком у додатку 9-б, при цьому обсяг перетоків, за яким Споживач здійснює економічну компенсацію втрат Енергопостачальника, встановлюється з урахуванням обсягів перетоків реактивної електроенергії субспоживачів, але за винятком обсягів перетоків реактивної електроенергії, що пов'язані з передачею електроенергії до мереж Енергопостачальника. Основний Споживач стягує платежі за перетоки реактивної енергії із субспоживачів за умовами Договору про надання послуг з передачі елекстричної енергії. (п.4.3. Договору).

У разі несвоєчасних розрахунків Споживач сплачує Енергопостачальнику пеню за кожен день прострочення платежу за споживання електроенергії у розмірі 0,04%, але не більше подвійної величини облікової ставки Національного банку України. Пеня нараховується Енергопостачальником з першого дня одержання остаточного рахунку або рахунку-фактури згідно пунктів 4.2. та 4.3. (п.4.5. Договору).

Відповідно до п. 11.4. Договору він укладається на строк до 31 грудня 2003 і набирає чинності з дня його підписання та вважається щорічно пролонгованим, якщо за місяць до закінчення строку не буде заявлено однією із сторін про відмову від цього договору або його перегляд. На письмову вимогу Споживача пролонгація може бути оформлена письмовою угодою.

Відповідно до ст.ст. 11, 629 Цивільного кодексу України договір є однією з підстав виникнення зобов'язань та є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно приписів статей 6, 627, 628 та 638 ЦК України сторони вільні в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості. Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Відповідно до статті 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Статтею 611 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Згідно статті 625 Цивільного кодексу України Боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Судами попередніх інстанцій встановлено, що на виконання умов Договору, Енергопостачальник поставив Споживачу електричну енергію, яку останній прийняв, але не оплатив, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість перед Позивачем за спожиту активну електричну енергію в період із червня 2014 року по вересень 2014 року на суму 19 191 820 грн. 32 коп., окрім того, за вказаний період Споживач мав сплатити компенсацію витрат Енергопостачальника, які виникли через перетоки реактивної електроенергії в сумі 942 040 грн. 05 коп., що підтверджується розрахунками Позивача, та звітами про споживання електроенергії за спірний період.

Відповідач не заперечує факт наявності перед Позивачем боргу за спожиту активну електричну енергію в сумі 19 191 820 грн. 32 коп. та витрати Енергопостачальника, які виникли через перетоки реактивної електроенергії в сумі 942 040 грн. 05 коп. та не надав доказів його оплати, тому суди попередніх інстанцій дійшли висновку, що позовні вимоги про стягнення: 19 191 820 грн. 32 коп. - заборгованість за спожиту активну електричну енергію, 942 040 грн. 05 коп. - заборгованість по оплаті втрат, які виникають через перетоки реактивної електроенергії підлягають задоволенню.

Також судами попередніх інстанцій, задоволені позовні вимоги, про стягнення з відповідача пені за період з 10.07.2014 року по 20.10.2014 року у розмірі 469 468 грн. 47 коп. ( 447 674 грн. 03 коп. - пеня за активну електроенергію та 21 794 грн. 44 коп. - пеня за реактивну електричну енергію) та за порушення Відповідачем виконання грошового зобов'язання 3% річних за період з 10.07.2014 року по 20.10.2014 року в розмірі - 96 466 грн. 13 коп. та інфляційні втрати за аналогічний період в розмірі 548 161 грн. 43 коп.

Судами попередніх інстанцій зазначено, що умовами Договору передбачено здійснення остаточного розрахунку за фактично спожиту електроенергію у розрахунковому місяці протягом 2-х календарних днів з моменту отримання рахунку, але не пізніше 7 числа місяця наступного за розрахунковим, а отже, визначення у відповідних рахунках інших строків оплати, не змінює погоджених сторонами в договорі умов щодо строків остаточного розрахунку.

Суди не знайшли підстав для задоволення клопотання Відповідача про зменшення розміру пені, виходячи з того, що динаміка виконання Відповідачем своїх грошових зобов'язань за договором свідчить про систематичні порушення з боку останнього строків розрахунків.

Судами відмовлено у наданні відстрочки та розстрочки виконання судового рішення, оскільки Відповідачем не було надано доказів існування саме виняткових обставин, які ускладнюють виконання судового рішення, в зв'язку з чим заяву про відстрочення та розстрочення виконання рішення також було відхилено.

Згідно ст. 1117 Господарського процесуального кодексу України касаційна інстанція перевіряє на підставі вже встановлених судами першої та апеляційної інстанцій фактичних обставин справи лише застосування ними норм матеріального та процесуального права. Касаційна інстанція не має права встановлювати або вважати доведеними обставини, що не були встановлені у рішення або постанові господарського суду чи відхилені ним, вирішувати питання про достовірність того чи іншого доказу, про перевагу одних доказів над іншими, збирати нові докази або додатково їх перевіряти.

Колегія суддів Вищого господарського суду України вважає висновки судів попередніх інстанцій такими, що відповідають фактичним обставинам та наявним матеріалам справи, нормам матеріального і процесуального права, оскільки суд першої інстанції та апеляційний господарський суд в порядку ст. ст.43, 47, 33, 34, 43, 101 Господарського процесуального кодексу України всебічно, повно і об'єктивно розглянули в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності; дослідили та належним чином оцінили подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізували відносини сторін. На підставі встановлених фактичних обставин з'ясували дійсні права і обов'язки сторін, правильно застосували матеріальний закон, що регулює спірні правовідносини.

Твердження скаржника про порушення і неправильне застосування судами попередніх інстанції норм права при прийнятті оскаржуваних судових актів не знайшли свого підтвердження, в зв'язку з чим підстав для скасування рішення суду першої інстанції та постанови апеляційного господарського суду колегією суддів Вищого господарського суду України не вбачається.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору за подання касаційної скарги покладаються на скаржника.

Керуючись ст.ст. 1115, 1117, 1119 ,11111 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Касаційну скаргу Державного підприємства "Виробниче об'єднання "ПІВДЕННИЙ МАШИНОБУДІВНИЙ ЗАВОД ім. Макарова" залишити без задоволення.

2. Постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 22.01.2015 року у справі №904/5208/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Л.Б. Іванова

Судді: Н.В. Акулова

Т.П. Козир