РІВНЕНСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"25" березня 2015 р. Справа № 903/534/14

Рівненський апеляційний господарський суд у складі колегії:

Головуючого судді Демидюк О.О.

судді Тимошенко О.М. ,

судді Огороднік К.М.

при секретарі Головченко Д.М.

Представники сторін в судове засідання не з'явились

розглянувши у відкритому судовому засіданні у приміщенні Рівненського апеляційного господарського суду апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт" на ухвалу господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14

Позивач: Публічне акціонерне товариство "Банк Форум"

Відповідачі:

1. Товариство з обмеженою відповідальністю "Промтехсервіс"

2. Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт"

про стягнення в сумі 17 547 179 грн. 89 коп. (скарга на дії ДВС)

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14 (суддя Філатова С.Т.) скаргу Публічного акціонерного товариства "Банк Форум" на дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанови про відмову у відкритті виконавчого провадження( відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа від 26.01.2015 року ВП №46161123) - задоволено, постанову Державної виконавчої служби України про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 26.01.2015р. №46161123 визнано недійсною, зобов'язано Державну виконавчу службу України відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області від 02.12.2014р. №903/534/14-1.

Ухвала господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року мотивована тим, що Державною виконавчою служби України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 26.01.2015р. ВП №46161123 в порушення вимог ст.ст. 11, 18, 25 Закону України "Про виконавче провадження".

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, відповідач Товариство з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт" оскаржило її в апеляційному порядку. У своїй апеляційній скарзі апелянт просить суд скасувати ухвалу господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні вимог ПАТ "Банк Форум". Апелянт посилається на те, що ухвала місцевого господарського суду винесена з неповним з'ясуванням обставин, що мають істотне значення для справи, а також висновки викладені в ухвалі є такими, що не відповідають фактичним обставинам справи.

Ухвалою Рівненського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 року прийнято до провадження апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт" на ухвалу господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14.

В судове засідання 25.03.2015 року представники сторін не з'явились. Згідно реєстру на відправку рекомендованої кореспонденції, копії ухвали Рівненського апеляційного господарського суду №903/534/14 від 17.03.2015 року надіслані всім учасникам провадження у справі. В матеріалах справи наявні повідомлення про вручення рекомендованого поштового відправлення, а саме копії ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження та призначення судового засідання.

Окрім того, явка представників сторін в судове засідання не вимагалась. Судова колегія вважає, що неявка представників та неподання відзивів не перешкоджатиме перегляду ухвали господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14. .

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду, вивчила та дослідила матеріали справи та наявні в ній докази, розглянула матеріали апеляційної скарги та додані до неї документи, перевірила правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, та дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, рішенням господарського суду Волинської області від 28.08.2014 року у справі №,903/534/14, залишеним без змін постановою Рівненського апеляційного господарського суду від 01.10.2014р., стягнуто солідарно з товариства з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт" та товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехсервіс" на користь публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" 17 547 179,89 грн., з них: 17 096 579,54 грн. заборгованості за кредитним договором; 450 600,35 грн. пені (Том І, а.с. 221-227).

На виконання рішення господарського суду Волинської області по справі №903/534/14 видано наказ №903/534/14 від 02.12.2014р. (Том ІІ, а.с. 30).

26.01.2015 року державним виконавцем Державної виконавчої служби України винесено постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 26.01.2015 року ВП №46161123 (Том ІІ, а.с. 46-47).

В постанові зазначено, що відповідно до вимог ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач. Згідно ст. 117 ГПК України наказ має відповідати вимогам до виконавчих документів, встановленим Законом України "Про виконавче провадження".

Оскільки у виконавчому документі зазначено два боржника, він не відповідає вимогам ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження", що згідно п. 6 ч. 1 ст. 26 Закону України "Про виконавче провадження" є підставою для відмови у відкритті виконавчого провадження.

Публічне акціонерне товариство "Банк Форум" звернулось до місцевого господарського суду зі скаргою на дії Державної виконавчої служби України, в якій просив визнати недійсною постанову про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 26.01.2015р. ВП №46161123 та зобов'язати Державну виконавчу службу України відкрити виконавче провадження по виконанню наказу господарського суду Волинської області від 02.12.2014р. №903/534/14-1.

Скаргу публічного акціонерного товариства "БАНК ФОРУМ" на дії Державної виконавчої служби місцевим господарським судом було задоволено, Постанову Державної виконавчої служби України про відмову у відкритті виконавчого провадження (відмову в прийнятті до провадження виконавчого документа) від 26.01.2015р. №46161123 визнано недійсною.

Колегія суддів Рівненського апеляційного господарського суду погоджується з такими висновками місцевого господарського суду з огляду на наступне.

Відповідно до п. 1., 3., ст. 6 Закону України "Про виконавче провадження", державний виконавець зобов'язаний використовувати надані йому права відповідно до закону і не допускати у своїй діяльності порушення прав та законних інтересів фізичних і юридичних осіб. Рішення, дії або бездіяльність державного виконавця можуть бути оскаржені в порядку, встановленому цим Законом.

Згідно зі ст. 11 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний вживати заходів примусового виконання рішень, встановлених цим Законом, неупереджено, своєчасно, повно вчиняти виконавчі дії. Державний виконавець здійснює заходи, необхідні для своєчасного і в повному обсязі виконання рішення, зазначеного в документі на примусове виконання рішення, у спосіб та в порядку, встановленому виконавчим документом і цим Законом.

Державний виконавець відкриває виконавче провадження на підставі виконавчого документа за заявою стягувача або його представника про примусове виконання рішення (ст. 19 Закону України "Про виконавче провадження").

У ч. 2 ст. 18 Закону України "Про виконавче провадження" зазначено, що у разі якщо рішення ухвалено на користь кількох позивачів або проти кількох відповідачів, а також якщо належить передати майно, що перебуває в кількох місцях, у виконавчому документі зазначаються один боржник та один стягувач, а також визначається, в якій частині необхідно виконати таке рішення, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до ст. 25 Закону України "Про виконавче провадження" державний виконавець зобов'язаний прийняти до виконання виконавчий документ і відкрити виконавче провадження, якщо не закінчився строк пред'явлення такого документа до виконання, він відповідає вимогам, передбаченим цим Законом, і пред'явлений до виконання до відповідного органу державної виконавчої служби. Державний виконавець протягом трьох робочих днів з дня надходження до нього виконавчого документа виносить постанову про відкриття виконавчого провадження.

Згідно ч. 4. ст. 82 Закону рішення, дії чи бездіяльність державного виконавця або іншої посадової особи державної виконавчої служби щодо виконання судового рішення можуть бути оскаржені сторонами до суду, який видав виконавчий документ, а іншими учасниками виконавчого провадження та особами, які залучаються до проведення виконавчих дій, - до відповідного адміністративного суду в порядку, передбаченому законом.

Відповідно до ст. 543 ЦК України у разі солідарного обов'язку боржників (солідарних боржників) кредитор має право вимагати виконання обов'язку частково або в повному обсязі як від усіх боржників разом, так і від будь-кого з них окремо. Виконання солідарного обов'язку у повному обсязі одним із боржників припиняє обов'язок решти солідарних боржників перед кредитором.

За змістом вказаної норми вбачається, що солідарна відповідальність боржника та майнового поручителя дає право кредитору отримати задоволення своїх вимог за рахунок одного з них або з обох (декількох) зобов'язаних осіб у межах загальної суми боргу.

Відповідно до ч. 7 ст. 84 ГПК України, якщо у справі беруть участь кілька позивачів або відповідачів, у рішенні вказується, як вирішено спір щодо кожного з них, або зазначається, що обов'язок чи право стягнення є солідарним.

Відповідно до абз. 3 ч. 1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012р. №9 "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ, в якому зазначається, що право стягнення є солідарним (частина друга статті 18 Закону України "Про виконавче провадження").

У п. 48 інформаційного листа Вищого господарського суду України N 01-08/530 від 29.09.2009 р. "Про деякі питання, порушені у доповідних записках господарських судів України у першому півріччі 2009 року щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" роз'яснено, що видача декількох наказів на виконання судового рішення про стягнення заборгованості з декількох відповідачів солідарно без визначення частини боргу, що стягується з кожного з них не є можливою. Вона суперечила б приписові частини четвертої статті 116 ГПК, за яким, зокрема, якщо судове рішення прийнято проти декількох відповідачів, видаються накази із зазначенням тієї частини судового рішення, яка підлягає виконанню за даним наказом.

Водночас, якщо кілька відповідачів, до яких було пред'явлено вимогу, солідарно відповідають за зобов'язанням, господарським судом може бути видано один наказ на стягнення всієї суми, - але саме один, а не декілька.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач реалізував своє право вимоги стягнення повної суми боргу шляхом пред'явлення позову до солідарних боржників - товариства з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт", як боржника за договором, та товариства з обмеженою відповідальністю "Промтехсервіс", як його поручителя.

За таких обставин, визначення у наказах якихось часток для стягнення їх з відповідачів суперечило б рішенню суду.

У пункті 9.13 постанови пленуму Вищого господарського суду України №9 від 17.10.2012р. "Про деякі питання практики виконання рішень, ухвал, постанов господарських судів України" зазначено, що за результатами розгляду скарги виноситься ухвала, в якій господарський суд або визнає доводи заявника правомірними і залежно від їх змісту визнає постанову державного виконавця щодо здійснення заходів виконавчого провадження недійсною, або визнає дії чи бездіяльність органу Державної виконавчої служби незаконними, чи визнає недійсними наслідки виконавчих дій, або зобов'язує орган державної виконавчої служби здійснити певні виконавчі дії, якщо він ухиляється від їх виконання без достатніх підстав, або визнає доводи скаржника неправомірними і скаргу відхиляє.

При цьому господарський суд не вправі самостійно вчиняти ті чи інші дії, пов'язані із здійсненням виконавчого провадження, замість державного виконавця (наприклад, відкривати або закінчувати виконавче провадження), але може зобов'язати державного виконавця здійснити передбачені законом дії, від вчинення яких той безпідставно ухиляється.

Враховуючи вище викладене, судова колегія вважає, що посилання скаржника, викладені ним в апеляційній скарзі, є необґрунтованими, документально не підтвердженими, такими, що не ґрунтуються на нормах чинного законодавства, висновків суду першої інстанції не спростовують, а відтак, скаржник, в порушення вимог ст.33 ГПК України, не довів тих обставин, на які він посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

З урахуванням вищезазначеного, колегія суддів вважає, що вирішуючи спір по суті заявлених вимог, суд першої інстанції повно та всебічно дослідив обставини справи, дав їм належну правову оцінку, дійшов правильних висновків щодо прав та обов'язків сторін, які ґрунтуються на належних та допустимих доказах, й прийняв судове рішення з дотриманням норм матеріального та процесуального права, а тому у суду апеляційної інстанції відсутні підстави для його скасування чи зміни та задоволення апеляційної скарги.

Судові витрати за розгляд апеляційної скарги у зв'язку з відмовою в її задоволенні на підставі ст.49 ГПК України покладаються на апелянта.

Керуючись ст.ст. 49, 99, 101, 103, 105 ГПК України, Рівненський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Ухвалу господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14 - залишити без змін, а апеляційну скаргу відповідача Товариства з обмеженою відповідальністю "Автоконцепт" на ухвалу господарського суду Волинської області від 03.03.2015 року у справі №903/534/14 - залишити без задоволення.

2. Справу №903/534/14 повернути до господарського суду Волинської області.

3. Постанова набирає законної сили з дня її прийняття і може бути оскаржена в касаційному порядку згідно з Розділом XII-1 Господарського процесуального кодексу України.

Головуючий суддя Демидюк О.О.

Суддя Тимошенко О.М.

Суддя Огороднік К.М.