ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"31" березня 2015 р.Справа № 922/1140/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Калантай М.В.

при секретарі судового засідання Дем'яновій Є.Є.

розглянувши справу

за позовом Прокурора Жовтневого району м. Харкова в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моторгаз", м. Харків
про стягнення коштів 66840,25 грн.
за участю представників:

від прокуратури: Зливка К.О. - посв. №013773 від 06.12.2012;

від позивача: Зучек Є.Н. - дов. № 09 від 12.02.2015;

від відповідача: не з'явився.

ВСТАНОВИВ:

Прокурор Жовтневого району м. Харкова, м. Харків (далі за текстом - прокурор), в інтересах держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області, м. Харків (далі за текстом - позивач), звернувся до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Моторгаз", м. Харків (далі за текстом - відповідач), про стягнення коштів в сумі 66840,25 грн.

В обґрунтування заявленого позову прокурор посилається на неналежне виконання відповідачем взятих на себе договірних зобов'язань щодо сплати орендної плати за Договором оренди №4946-Н від 12.07.2011.

Також позовна заява містить клопотання про забезпечення позову шляхом накладення арешту в межах суми позовних вимог на банківські рахунки відповідача. При цьому прокурор посилається на те, що невжиття такого заходу забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання судового рішення у даній справі.

Суд не знаходить підстав для задоволення клопотання прокурора про забезпечення позову, виходячи з наступного.

Пунктом 3 постанови пленуму Вищого господарського суду України №16 від 26.12.2011 «Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову» передбачено, що умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення.

Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Прокурором не надано належних доказів вчинення відповідачем після подання даного позову будь-яких дій, що спрямовані на ухилення від виконання зобов'язання. Додані до позову копії листа Управління ДАІ ГУМВС України в Харківській області та листа Західної ОДПІ м. Харкова засвідчують відсутність зареєстрованих за відповідачем транспортних засобів та підтверджують наявність у відповідача розрахункового рахунку. Проте з даних листів не вбачається здійснення відповідачем після подання позову будь-яких дій, що направлені на ухилення від виконання судового рішення у даній справі.

Крім того, суд звертає увагу і на те, що прокурором невірно обраний захід до забезпечення позову, оскільки згідно ст. 67 ГПК України позов може забезпечуватися накладенням арешту саме на майно або грошові суми, що належать відповідачу, а не банківські рахунки, на чому наполягає прокурор.

За таких обставин в задоволенні клопотання прокурора про вжиття заходів до забезпечення позову слід відмовити.

Прокурор у судовому засіданні підтримав доводи викладені в позовній заяві, просить позов задовольнити в повному обсязі.

Позивач у поясненнях на позов прокурора підтримав позовні вимоги у повному обсязі, з огляду на наявність у відповідача непогашеної заборгованості з орендної плати. Також зазначив, що Договір №4946-Н від 20.07.2011 на даний час є діючим, враховуючи положення частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна».

Представник позивача в судовому засіданні повністю підтримав вимоги, викладені у позові, та просив суд його задовольнити.

Відповідач наданим йому правом не скористався, представника в судове засідання не направив, відзиву не надав.

Ухвала суду про порушення провадження у справі та ухвала про відкладення розгляду справи на 31.03.2015 направлялась господарським судом за адресою, зазначеною в позовній заяві та у Витязі з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Підприємством зв'язку вказані ухвали з відміткою про невручення відповідачу до суду не поверталися.

У зв'язку з цим, відповідач належним чином повідомлений про час та місце судового засідання.

У відповідності до статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

З'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, вислухавши прокурора та представника позивача, всебічно і повно дослідивши надані до матеріалів справи докази, суд встановив наступне.

12.07.2011р. між Регіональним відділенням Фонду державного майна України в Харківській області, як орендодавцем, та ТОВ "Моторгаз", як орендарем, укладено Договір оренди №4946-Н (далі за текстом - Договір), відповідно до умов якого позивач передав, а відповідач прийняв в строкове платне користування державне окреме індивідуально визначене майно - частину майданчика твердого покриття (інв. №101), загальною площею 1500,00кв.м., за адресою: м. Харків, вул.Цементна, 3, що знаходиться на балансі Державного підприємства Міністерства оборони України "Харківська контора матеріально-технічного забезпечення" (ідентифікаційний номер 08162096, балансоутримувач), вартість якого визначена згідно зі звітом про незалежну оцінку станом на 31.03.2011р. і становить 717500,00грн.

Пунктами 10.1 та 10.4 Договору визначено, що договір діє з 12.07.2011 року по 12.06.2014 року. Відповідно до частини 2 статті 17 Закону України «Про оренду державного та комунального майна» у разі відсутності заяви однієї із сторін про припинення або зміну умов договору оренди протягом одного місяця після закінчення терміну дії договору він вважається продовженим на той самий термін і на тих самих умовах, які були передбачені договором. Як зазначив позивач у додаткових поясненнях, сторони Договору не виявили бажання припинити орендні правовідносини, а тому Договір є продовжений на той самий строк, а саме на 2 роки та 11 місяців, тобто до 12 травня 2017 року.

Факт передачі приміщення відповідачу підтверджується наявним в матеріалах справи актом приймання - передачі від 12.07.2011р.

Відповідно до пункту 3.1. Договору оренди, орендна плата визначається на підставі Методики розрахунку і порядку використання плати за оренду державного майна, затвердженої постановою Кабінету Міністрів України від 04.10.95 р. №786 (зі змінами) (далі Методика розрахунку) з урахуванням результатів конкурсу на право оренди державного майна і становить без ПДВ за базовий місяць розрахунку - квітень 2011р. - 9212,54грн.

Орендна плата за перший місяць оренди - липень 2011р. визначається шляхом коригування орендної плати за базовий місяць на індекс інфляції за травень 2011 року.

У відповідності до п. 5.3. договору орендар зобов'язується своєчасно й у повному обсязі сплачувати орендну плату.

Згідно п.3.6. Договору оренди №4946-Н від 12.07.2011р., орендна плата перераховується орендарем щомісячно, до 12 числа місяця, наступного за звітним, відповідно до вимог діючої Методики, у співвідношенні:

- безпосередньо до державного бюджету на рахунки, визначені фінансовими органами - у розмірі 70%;

- на рахунок, визначений Балансоутримувачем - у розмірі 30%.

Позивач неодноразово звертався до суду з вимогами про стягнення з відповідача заборгованості з орендної плати за Договором. Так, рішенням господарського суду Харківської області від 21.08.2012 у справі №5023/3263/12 стягнуто заборгованість по орендній платі за період вересень 2001 року - квітень 2012 року. Рішенням господарського суду Харківської області від 09.07.2013 у справі №922/1757/13 стягнуто орендну плату за період травень 2012 року - лютий 2013 року. Рішенням господарського суд Харківської області від 02.06.2014 у справі №922/1923/14 стягнуто заборгованість з орендної плати за період березень 2013 року - березень 2014 року.

Враховуючи подальше нездійснення відповідачем орендних платежів, прокурор та позивач просять суд стягнути з відповідача заборгованість з орендної плати в сумі 66840,25грн. за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року.

Суд вважає позовні вимоги такими, що підлягають задоволенню, виходячи з наступного.

Згідно частини 1 статті 283 ГК України за договором оренди одна сторона (орендодавець) передає другій стороні (орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Обов'язок своєчасно і в повному обсязі сплачувати орендну плату встановлені частиною 3 статті 285 ГК України.

Відповідно до ст. 526 ЦК України, ст. ст. 193, 198 ГК України, зобов'язання повинні виконуватись належним чином і у встановлений строк відповідно до умов і порядку укладеного між сторонами договору та згідно з вимогами закону, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

За розрахунком прокурора, відповідач за період з квітня 2014 року по грудень 2014 року має заборгованість з орендної плати в розмірі 66840,25грн.

Відповідач не надав суду жодних доказів погашення даної заборгованості.

У відповідності до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи викладене, суд вважає позовні вимоги доведеними та обґрунтованими, а тому такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати зі сплати судового збору покладаються на відповідача.

Керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моторгаз" (61024, м.Харків, вул. Цементна, 3, ) на користь держави в особі Регіонального відділення Фонду державного майна України по Харківській області (код 37999612, р/р 0008, банк ГУДКСУ в Харківській області, МФО 851011) 66840,25 грн. заборгованості з орендної плати.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Моторгаз" (61024, м.Харків, вул. Цементна, 3, ) на користь Державного бюджету України судовий збір в сумі 1827,00грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення може бути оскаржене в установленому законодавством порядку.

Повне рішення складено 06.04.2015 р.

Суддя М.В. Калантай