ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЛЬВІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015 р. Справа№ 914/267/15

За позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА «НОВА СПРАВА», м. Львів

до відповідача: Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ.Д»,

м. Дрогобич, Львівська область

про: стягнення 12 179,25 грн.,

Суддя Долінська О.З.

При секретарі Вашкевич Н.І.

За участю представників:

позивача : не з'явився,

відповідача: не з'явився.

Заяв про відвід судді не подавалось. Клопотань про технічну фіксацію судового процесу не поступало.

На розгляд господарського суду Львівської області поступив позов Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА «НОВА СПРАВА» до Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ.Д» про стягнення 12 179,25 грн. Ухвалою від 29.01.2015 р. порушено провадження у справі, розгляд справи призначено на 12.02.2015р.

Рух справи відображено в ухвалах суду, які містяться в матеріалах справи.

Ухвалою господарського суду Львівської області від 12.03.2015 року продовжено строк розгляду справи з 29.03.2015 року на 15 календарних днів.

Позовні вимоги обґрунтовуються тим, що відповідач у порушення умов договору №1811 від 24.04.2014 р. не провів оплати позивачу за отриманий товар, внаслідок чого виникла в останнього основна заборгованість по даному договору перед позивачем в сумі 8440,13грн.

Крім цього, відповідачу до стягнення нараховано позивачем 1086,70 грн. - пені, 2532,03 грн. - штраф, 12039 грн. - 3% річних та 3 347,55 грн., понесених витрат на сплату судового збору.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник позивача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, вимоги ухвали суду від 03.03.2015 року та від 12.03.2015 року не виконав.

В судове засідання 30.03.2015 р. представник відповідача не з'явився, незважаючи на те, що належним чином був повідомлений про час та місце розгляду справи судом, відзиву не подав, вимоги ухвали суду від 03.03.2015 року та від 12.03.2015 року не виконав.

Крім того, відповідно до ч. 1 та 2 ст.43 Господарського процесуального кодексу України, судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обгрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Згідно вимог ст. 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребуванні господарським судом документи, не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Суд розглядає справу за наявними в ній доказами, відповідно до ст. 75 ГПК України.

В судовому засіданні 30.03.2015 р. судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи в їх сукупності, суд встановив наступне.

24 квітня 2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА «НОВА СПРАВА» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ.Д» було укладено договір поставки №1811 (надалі - Договір). Згідно із п.1.1. даного Договору, постачальник зобов'язується в порядку та на умовах, визначених договором цим Договором поставити Товар (продукцію), а покупець зобов'язується в порядку та на умовах, визначених цим договором прийняти товар (продукцію) і оплатити його вартість в терміни, що визначені даним Договором та по договірних цінах, що зазначені у видаткових накладних.

В пункті 3.1. Договору, сторони погодили, що поставка товару здійснюється шляхом відвантаження зі складу Постачальника на підставі видаткових накладних, що виписані згідно замовлення Покупця.

Згідно п.4.2. Договору, загальна сума договору складається із сум, зазначених у накладних, якими оформляється прийом - передача Товару, поставленому на підставі даного договору.

На виконання умов договору відповідачу було поставлено позивачем товар на загальну суму 8 981,82 грн., що підтверджується видатковими накладними, а саме:

- №000029655 від 03.07.2014 р. на суму 3 395,24 грн.;

- №000029678 від 03.07.2014 р. на суму 2 036,35грн.;

- №000031531 від 14.07.2014 р. на суму 835,96 грн.;

- №000031734 від 15.07.2014 р. на суму 339,27 грн.;

- №000032509 від 18.07.2014 р. на суму 798,75грн.;

- №000033347 від 24.07.2014 р. на суму 1576,25 грн.

З метою належного виконання своїх зобов'язань за Договором, позивачем було виконано свої договірні зобов'язання в повному обсязі, без будь-яких зауважень чи претензій та прийнятий товар відповідачем шляхом підписання і скріплення печаткою сторін вказаних вище видаткових накладних.

Згідно накладної - повернення №832957 від 10.10.2014 року позивачу відповідачем було повернуто товар на загальну суму 541,69 грн. А відтак позивачем поставлено товар по Договору на загальну суму 8440,13 грн. з врахуванням накладної - повернення.

Згідно п.4.3. Договору, розрахунку за Товар здійснюються шляхом перерахування Покупцем суми вартості Товару в українській національній валюті в безготівковому порядку на банківський рахунок Постачальника, що зазначений у даному Договорі, або в готівковому порядку через касу Постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Товару від Постачальника.

Однак, в порушення умов Договору та станом на час заявлення позову в суд, позивач за отриманий товар не розрахувався, і заборгованість його перед позивачем складає 8440,13 грн. з врахуванням накладної - повернення від 10.10.2014 року №832957 на суму 541,69 грн., шляхом здійснення повернення позивачу Товару на дану суму.

Отже, за належного (якісного, своєчасного та в повному обсязі) виконання позивачем зобов'язань за договором, відповідачем не оплачено отриманий від позивача товар в загальній сумі 8 440,13 грн., що підтверджується наявними документами в матеріалах справи та відповідачем не заперечено у визначеному Законом порядку.

На виконання вимог ухвали суду позивачем у адресу відповідача 23.02.2015 року скеровувався рекомендованим листом для підписання акт звірки взаєморозрахунків по Договору, про що містяться докази в матеріалах справи. Однак відповідач на вимогу ухвали суду не подав підписаний акт звірки взаєморозрахунків по Договору.

Крім того, відповідачу нараховано 1 086,70 грн. - пені, 2532,03 грн. - штрафу, 120,39 грн. - 3% річних до стягнення.

Відповідач своїм право на захист своєї правової позиції по суті спору не скористався, відзиву не подав, протилежного суду належними і допустимими письмовими доказами не довів.

При прийнятті рішення суд виходив з такого.

Згідно ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Виходячи з норм ст. 173 ГК України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених Господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, в тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, в тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до п. 1 ст. 179 ГК України, майново-господарські зобов'язання, які виникають між суб'єктами господарювання або між суб'єктами господарювання і негосподарюючими суб'єктами - юридичними особами на підставі господарських договорів, є господарсько-договірними зобов'язаннями.

Згідно ч. 1 п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Стаття 525 ЦК України вказує на те, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Керуючись ст. 526 ЦК України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Згідно ст. 610 ЦК України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч. 2 ст. 231 ГК можливе одночасне стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань. В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягнення пені та штрафу, що узгоджується зі свободою договору, встановленою ст. 627 ЦК (постанова Верховного Суду України від 27 квітня 2012 р. у справі N 3-24гс12).

Відповідно до ст. 612 ЦК України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно ст. 629 ЦК України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно п.4.3. Договору, розрахунки за Товар здійснюються шляхом перерахування Покупцем суми вартості Товару в українській національній валюті в безготівковому порядку на банківський рахунок Постачальника, що зазначений у даному Договорі, або в готівковому порядку через касу Постачальника протягом 30 (тридцяти) календарних днів з моменту отримання Товару від Постачальника.

Однак, в порушення умов договору, відповідачем вказане зобов'язання виконане не було. Фактично поставлений позивачем і отриманий відповідачем товар по Договору поставки №1811 від 24.04.2014 року відповідачем не був оплачений в сумі 8440,13 грн. з врахуванням накладної - повернення від 10.10.2014 року №832957. Доказів погашення заборгованості на час прийняття рішення судом сторони суду не надали.

Таким чином, станом час прийняття рішення основна заборгованість відповідача перед позивачем з оплати поставленого позивачем і отриманого відповідачем товару за Договором складає 8 440,13 грн.

А відтак, позовні вимоги про стягнення з відповідача 8 440,13 грн. основної заборгованості є обґрунтованими і підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 5.3. Договору, у випадку прострочки Покупцем оплати вартості Товару більше ніж на 30 календарних днів вважається, що покупець необґрунтовано відмовився від оплати Товару та зобов'язаний сплатити на користь Постачальника, крім установленої Договором пені, штраф за ухилення від оплати у розмірі 30% від вартості отриманого та не оплаченого в строк Товару.

А отже, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, вимоги про стягнення з відповідача 2 532,03 грн., що складає 30 % штрафу є обґрунтованими та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до п. 5.1. Договору, у випадку несвоєчасної оплати вартості Товару, Покупцем зобов'язаний сплатити Постачальнику пеню у розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України від суми заборгованості за кожний день прострочення. Таким чином, перевіривши розрахунок здійснений позивачем, суд прийшов до висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача пені в розмірі 1086,70 грн. є обґрунтованими та підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання. Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За таких обставин, перевіривши розрахунки, здійснені позивачем, суд вважає позовні вимоги про стягнення з відповідача 120,39 грн. - 3% річних підставними та такими, що підлягають до задоволення.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір в сумі 1 827,00грн. покладається на відповідача, так як спір виник з його вини, а відтак підлягає стягненню з відповідача на користь позивача.

Враховуючи наведене, керуючись ст. 173, 179, 193 ГК України, ст. 509, 525, 526, 530, 610, 612, 625, 629 ЦК України, ст. ст. 33, 34, 49, 75, 82, 83, 84, 85, 116 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задоволити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АПРІОРІ.Д» (адреса: вул. Бориславська, 24/2, м. Дрогобич, Львівська обл., 82100, ідентифікаційний код 35826210) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «ТОРГІВЕЛЬНА ФІРМА «НОВА СПРАВА» (адреса: вул. Городоцька, 84, м. Львів, 79016; ідентифікаційний код 31363286) 8 440,13 грн. основної заборгованості, 2 532,03 грн. - штрафу, 1 086,70 грн. - пені, 120,39 - 3% річних та 1 827,00 грн. понесених витрат на сплату судового збору.

3. Наказ видати відповідно до ст. 116 ГПК України.

Рішення набирає законної сили відповідно до статті 85 Господарського процесуального кодексу України, може бути оскаржене до Львівського апеляційного господарського суду в порядку і строки, передбачені ст. ст. 91- 93 Господарського процесуального кодексу України.

Повний текст рішення виготовлено і підписано 31.03.2015 р.

Суддя Долінська О.З.