ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.2015 Справа № 920/128/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю "Аквітан", м. Суми

до відповідача: Комунального підприємства "Недригайлів Водосервіс",

смт. Недригайлів Сумської області,

про стягнення 2 439 грн. 34 коп.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА

За участю представників сторін:

Від позивача: не з'явився;

Від відповідача: Шаповаленко Б.М. (довіреність № 19 від 02.03.2015 р.)

При секретарі судового засідання Лєпковій О.О.

Суть спору: Позивач просить суд стягнути з відповідача заборгованість в розмірі 2 439 грн. 34 коп., яка утворилась внаслідок неналежного виконання зобов'язання, а саме договору поставки піску, а також судові витрати, пов'язані з розглядом справи.

Представник відповідача надав відзив на позовну заяву, в якому заперечує проти позову.

Представник позивача в судове засідання не прибув.

Згідно ст. 75 ГПК України справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, оглянувши надані оригінали документів, копії яких долучені до матеріалів справи, заслухавши пояснення представника відповідача, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

Між позивачем та відповідачем був укладений договір купівлі-продажу піску в кількості 100 куб.м на суму 4 691 грн. 04 коп.

З матеріалів справи вбачається, що відповідачем було виписано рахунок № 218 від 25.06.2012 р. та податкову накладну № 46 від 27.06.2012 року.

Позивач зазначає, що ним було сплачено 4 691 грн. 04 коп., факт сплати підтверджується випискою по рахунку від 26.06.2012.

Як на підставу своїх вимог позивач посилається на те, що 16.11.2012 р. КП "Недригайлівводосервіс" було поставлено пісок в кількості 48 куб.м на суму 2 251 грн. 70 коп., проте не відпущено відповідачем піску на суму 2 439 грн. 34 коп.

Згідно ч. 1 ст. 670 Цивільного кодексу України, якщо продавець передав покупцеві меншу кількість товару, ніж це встановлено договором купівлі-продажу, покупець має право вимагати передання кількості товару, якої не вистачає, або відмовитися від переданого товару та його оплати, а якщо він оплачений, - вимагати повернення сплаченої за нього грошової суми.

Частина 1 ст. 509 Цивільного кодексу України встановлює, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Згідно ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до п. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватись належним чином і відповідно до умов договору.

З наведеною нормою кореспондується і ч. 1 ст. 173 Господарського кодексу України, згідно із якою господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частина 1 ст. 662 Цивільного кодексу України зазначає, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень ст. 530 цього Кодексу (ст. 663 ЦК України).

Частиною 2 ст. 530 Цивільного кодексу України, передбачено, якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Судом встановлено, що позивач всупереч вимогам ст. 530 Цивільного кодексу України не направляв відповідачу претензію (вимогу) щодо повернення коштів або передання товару - залишку піску (52 куб.м.)

Суд, оцінивши встановлені обставини справи та приписи наведеного вище законодавства, приходить до висновку про відмову в задоволенні позову з огляду на вищезазначені норми чинного законодавства та встановлені обставини справи.

Сторонами у спрощений спосіб було укладено договір купівлі-продажу. Предмет договору, кількість товару та ціна була погоджена сторонами шляхом оплати позивачем рахунку відповідача та при підписанні накладної на отримання товару.

У виписці по рахунку від 25.06.2012 р. призначенням платежу вказано "плата за пісок".

Таким чином, фактично між сторонами було укладено договір купівлі-продажу, яким виходячи із ч. 1 ст. 655 Цивільного кодексу України є договір за яким одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Виходячи із виписаного рахунку від 25.06.2012 р. № 218 було нараховано до сплати суму лише за пісок.

Таким чином, мова про його поставку йдти не може, оскільки сторонами не було оговорено подібних умов і оплата таких послуг проведена не була, строк передачі товару сторонами також не узгоджено.

Так як ТОВ "Аквітан" не зверталось до КП "Недригайлівводосервіс" за другою частиною піску, за яку було проведено оплату, відповідач був позбавлений можливості передати оплачену частину піску позивачу.

Посилання позивача на подорожній лист від 01.12.2012 р., як на підставу пред'явлення вимоги, судом не приймається до розгляду, оскільки з нього не має можливості установити терміни поставки товару, кількість, а також те, що транспорт відправлявся саме за частиною товару, визначеного рахунком від 25.06.2012 р.

За таких обставин вимога позивача про стягнення з відповідача сплачених за цим правочином коштів є передчасною, суперечить вищезазначеним нормам чинного цивільного законодавства, а тому не може бути задоволена судом.

Згідно зі статтею 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст. ст. 509, 526-527, 610, 611, 663 Цивільного кодексу України, ст. 173, 193 Господарського кодексу України, ст. ст. 22, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. В задоволенні позову - відмовити.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

СУДДЯ Ю.А. ДЖЕПА