ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 912/3198/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючого: Полянського А.Г.,

суддів: Кравчука Г.А., Мачульського Г.М.,

розглянувши

касаційну скаргу Кіровоградської міської ради

на постанову Дніпропетровського апеляційного господарського

суду від 02.02.2015року

у справі № 912/3198/14 Господарського суду

Кіровоградської області

за позовом прокурора м. Кіровограда в інтересах держави,

уповноваженим органом якої виступає Кіровоградська

міська рада

до ПАТ "Укрнафта"

про внесення змін до договору

за участю представників сторін:

позивача - не з"явились,

відповідача - Красюк Н.І. дов. від 19.02.2014 р.,

прокуратури - Суходольський С.М. посв. № 020273,

В С Т А Н О В И В:

Рішенням Господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2014 р. (суддя - Колодій С.Б.) в позові відмовлено.

Постановою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 р. (судді - Подобєд І.М., Величко Н.Л., Іванов О.Г.) рішення Господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2014 р. залишено без змін.

Не погоджуючиcь з рішенням місцевого господарського суду та постановою апеляційного господарського суду, Кіровоградська міська рада звернулась до Вищого господарського суду України з касаційною скаргою, в якій просить їх скасувати, мотивуючи скаргу доводами про порушення судами норм матеріального та процесуального права.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши доводи касаційної скарги, перевіривши правильність застосування судом норм матеріального та процесуального права, колегія суддів Вищого господарського суду України прийшла до висновку, що касаційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи із наступного.

У відзиві на касаційну скаргу, відповідач просить рішення судів залишити без змін.

Відповідно до п. 1 ст. 1119 ГПК України касаційна інстанція за результатами розгляду касаційної скарги має право залишити постанову апеляційного господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

Касаційна скарга залишається без задоволення, коли суд визнає, що постанова апеляційного господарського суду прийнята з дотриманням вимог матеріального та процесуального права.

Як вбачається з матеріалів справи, 18.04.2006 р. між територіальною громадою міста Кіровограда (Орендодавець) та Відкритим акціонерним товариством "Укрнафта" (Орендар) було укладено договір оренди земельної ділянки (договір), відповідно до умов якого Орендодавець на підставі рішення Кіровоградської міської ради від 08.12.2005 р. № 1590 "Про регулювання земельних відносин" надає, а Орендар приймає в довгострокове платне користування земельну ділянку для розміщення АЗС з пунктом автосервісу, яка знаходиться в м. Кіровограді на вул. Героїв Сталінграду, 38-в. Договір зареєстрований у міському відділі Кіровоградської регіональної філії Державного підприємства "Центр Державного земельного кадастру" 10.05.2006 р. за № 73 (а.с.7-9 т.1).

Згідно пункту 3 договору, в оренду передається земельна ділянка загальною площею 1 528,44 кв.м. Грошова оцінка земельної ділянки відповідно до висновку про грошову оцінку земельної ділянки становить 383 027,06 грн.

Відповідно до пункту 6 договору, орендна плата вноситься Орендарем у грошовій формі та в розмірі 2 234,32 грн. без урахування ПДВ на місяць, відповідно до розрахунку, що додається до даного договору, починаючи з дня державної реєстрації договору оренди. В пункті 9 договору зазначено, що на кожен наступний рік орендна плата переглядається протягом січня - лютого з урахуванням індексації грошової оцінки земельної ділянки, збільшення розміру податку, зміни умов господарювання, передбачених договором, що підтверджено документально, в інших випадках передбачених законом.

Згідно статті 21 Закону України "Про оренду землі" розмір орендної плати за землю встановлюється у договорі оренди. Однією з істотних умов договору оренди, як визначено статтею 15 цього Закону, є орендна плата із зазначенням її розміру, індексації, форм платежу, строків, порядку її внесення і перегляду та відповідальності за її несплату.

Загальні підстави внесення змін до договору визначені у Цивільному кодексі України, статтею 651 якого передбачено, що зміна або розірвання договору допускається лише за згодою сторін, якщо інше не встановлено договором або законом.

Пунктом 9 договору оренди, сторони передбачили, що на кожен наступний рік орендна плата переглядається протягом січня-лютого з урахуванням, зокрема, індексації грошової оцінки земельної ділянки, збільшення розмірів ставки земельного податку.

Судами обґрунтовано відзначено, що оскільки сторонами в договорі оренди передбачена можливість внесення змін до договору, а орендна плата за земельні ділянки державної та комунальної власності є регульованою, то законодавча зміна граничного розміру цієї плати є підставою для перегляду розміру орендної плати, встановленої умовами договору.

03.12.2009 р. Кіровоградською міською радою прийнято рішення № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда", згідно якого, зокрема затверджено середню базову вартість одного квадратного метра земель міста Кіровограда у розмірі 170,06 грн. та нормативну грошову оцінку земель міста Кіровограда згідно з додатком 2 (пункт 1 рішення). В пункті 3 зазначеного рішення встановлено, що воно вводиться в дію з 1 січня 2010 року.

З витягу № 608 від 04.04.2011 р. з технічної документації про нормативну грошову оцінку земельної ділянки, виданого Управлінням Держкомзему у місті Кіровограді вбачається, що нормативно грошова оцінка орендованої відповідачем земельної ділянки загальною площею 1 528,44 кв.м, що знаходиться в м. Кіровограді, вул. Героїв Сталінграда, 38-в, визначена у розмірі 654 164,45 грн.

Згідно розрахунку орендної плати за користування земельною ділянкою по вул. Героїв Сталінграда, 38-в в м. Кіровограді, який є невід'ємною частиною договору оренди землі, орендна плата визначена на рівні 7% від нормативної грошової оцінки земельної ділянки.

Частиною 1 статті 13 Закону України "Про оцінку земель" встановлено, що нормативна грошова оцінка земельних ділянок проводиться у разі, зокрема: визначення розміру земельного податку, визначення розміру орендної плати за земельні ділянки державної та комунальної власності.

Разом з цим, згідно із Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", органи виконавчої влади, органи місцевого самоврядування, а також їх посадові особи, відносяться до регуляторних органів. Регуляторним актом визнається прийнятий уповноваженим регуляторним органом нормативно-правовий акт, який або окремі положення якого спрямовані на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами або іншими органами державної влади та суб'єктами господарювання. Ним визнається також прийнятий уповноваженим регуляторним органом інший офіційний письмовий документ, який змінює чи скасовує норми права, застосовується неодноразово та щодо невизначеного кола осіб і який спрямований на правове регулювання господарських відносин, а також адміністративних відносин між регуляторними органами та суб'єктами господарювання, незалежно від того, чи вважається цей документ, нормативно-правовим актом.

Згідно з частинами 1, 4 статті 23 Закону України "Про оцінку земель" технічна документація з нормативної грошової оцінки земельних ділянок у межах населених пунктів затверджується відповідною сільською, селищною, міською радою, а рішення рад щодо технічної документації з нормативної грошової оцінки земельних ділянок набирає чинності у строк, встановлений відповідно до пункту 271.1 статті 271 Податкового кодексу України.

Відповідно до п.271.1 ст.271 Податкового кодексу України, рішення рад щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок офіційно оприлюднюється відповідним органом місцевого самоврядування до 15 липня року, що передує бюджетному періоду, в якому планується застосування нормативної грошової оцінки земель або змін (плановий період). В іншому разі норми відповідних рішень застосовуються не раніше початку бюджетного періоду, що настає за плановим періодом.

На думку судів, у разі оприлюднення рішення місцевої ради щодо нормативної грошової оцінки земельних ділянок після 15 липня поточного року, норми такого рішення застосовуються з 01 січня наступного бюджетного періоду, що настає за плановим періодом. Як вірно відзначив місцевий господарський суд, цей висновок також підтверджується позицією Державної податкової служби, викладеною у запитанні - відповіді від 30.08.2013 р., та позицією Державної фіскальної служби України, викладеної у запитанні - відповіді від 05.09.2014 р.

Відповідно до частини 12 ст. 59 Закону України "Про місцеве самоврядування в Україні" акти органів та посадових осіб місцевого самоврядування, які відповідно до закону є регуляторними актами, розробляються, розглядаються, приймаються та оприлюднюються у порядку, встановленому Законом України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності".

Згідно ч. 5 ст. 12 Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності" регуляторні акти, прийняті органами та посадовими особами місцевого самоврядування, офіційно оприлюднюються в друкованих засобах масової інформації відповідних рад, а у разі їх відсутності - у місцевих друкованих засобах масової інформації, визначених цими органами та посадовими особами, не пізніш як у десятиденний строк після їх прийняття та підписання.

Судами встановлено, що рішення міської ради 03.12.2009 р. № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда" офіційно у встановленому законодавством порядку в друкованих засобах масової інформації відповідної ради не оприлюднене.

Матеріали судової справи містять лист позивача від 04.12.2014 р., яким він повідомив суд першої інстанції, що рішення Кіровоградської міської ради від 03.12.2009 р. № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда" було офіційно оприлюднено на веб-сайті Кіровоградської міської ради в мережі Інтернет за адресою: http//www.kr-rada.gov.ua., але як вбачається з листа відділу по роботі із засобами масової інформації від 04.12.2014 р. № 73, інформація про день опублікування вищевказаного рішення у відділі відсутня, у зв'язку з давністю прийняття останнього (а.с.91-93 т.1).

Позивач в цьому листі також визнав, що офіційне опублікування рішень органів місцевого самоврядування на веб-сайті в мережі Інтернет не є тотожним поняттю офіційного оприлюднення регуляторних актів в розумінні Закону України "Про засади державної регуляторної політики у сфері господарської діяльності", оскільки за частиною 5 ст. 12 вказаного Закону таке оприлюднення повинно бути здійснене саме через друковані засоби масової інформації.

Листом Державної служби України з питань регуляторної політики та розвитку підприємництва без номеру та дати (зареєстрований ВРНП по Запорізькій області ПАТ "Укрнафта" за вх. № 247 від 03.11.2014 р.) "Про надання роз'яснень", зокрема щодо питання чинності регуляторного акта, прийнятого селищною (міською) радою, але офіційно не оприлюдненого в засобах масової інформації, також висловлено думку, що за позицією Держпідприємництва України, регуляторний акт, прийнятий селищною (міською) радою, але текст якого офіційно не оприлюднений в засобах масової інформації, є не чинним незалежно від наявності або відсутності в ньому ознак документа нормативно-правового характеру, а також від оприлюднення цього документа на стадії проекту (а.с. 57-58 т.1).

Отже, твердження позивача про те, що наведене рішення є оприлюдненим у встановленому чинним законодавством порядку шляхом розміщення інформації в мережі Інтернет, обґрунтовано не прийняті судами до уваги, скільки законодавством України не передбачено можливості офіційного оприлюднення актів місцевого самоврядування у такий спосіб.

Позивачем не було належним чином підтверджено факту офіційного оприлюднення рішення Кіровоградської міської ради від 03.12.2009 р. № 2904 "Про затвердження технічної документації з нормативної грошової оцінки земель міста Кіровограда" у встановленому законодавством строки та порядку.

За таких обставин, колегія суддів погоджується із висновками судів про відсутність підстав для внесення змін до договору оренди землі від 18.04.2006 р. відповідно до нової нормативної грошової оцінки земель, затвердженої рішенням Кіровоградської міської ради від 03.12.2009 р. № 2904, оскільки факт набрання чинності яким, відносно відповідача не було доведено під час розгляду даної справи.

Перевіривши у відповідності до ч. 2 ст. 1115 ГПК України юридичну оцінку обставин справи та повноту їх встановлення у постанові апеляційного господарського суду, колегія суддів вважає, що суд в порядку ст. ст. 43, 47, 43, 99, 101 ГПК України всебічно, повно і об'єктивно розглянув в судовому процесі всі обставини справи в їх сукупності, дослідив подані сторонами в обґрунтування своїх вимог і заперечень докази; належним чином проаналізував відносини сторін та дійшов обґрунтованих висновків.

Висновки суду апеляційної інстанції відповідають встановленим обставинам справи, доводи касаційної скарги їх не спростовують, а тому підстав для зміни чи скасування оскаржуваного судового рішення у справі не вбачається.

В судовому засіданні оголошена вступна та резолютивна частини постанови.

Керуючись ст. ст. 1115, 1117, п. 1 ст. 1119, 11111 ГПК України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Касаційну скаргу Кіровоградської міської ради залишити без задоволення.

Рішення Господарського суду Кіровоградської області від 08.12.2014 та постанову Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 02.02.2015 у справі № 912/3198/14 залишити без змін.

Головуючий суддя Полянський А.Г.

Судді Кравчук Г.А.

Мачульський Г.М.