ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
_________________________________________________________________________
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

"01" квітня 2015 р.Справа № 922/1959/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Суслової В.В.

розглянувши матеріали

позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю "Книголенд", м. Харків
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віал-Маркет", м. Харків
про стягнення 4386,10 грн.

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Книголенд" звернулось до господарського суду Харківської області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Віал-Маркет" про стягнення заподіяних в наслідок затоплення збитків в сумі 4386,10 грн. Судові витрати позивач просить покласти на відповідача.

Розглянувши позовні матеріали, суд дійшов висновку про повернення позовної заяви без розгляду виходячи з наступного.

Відповідно до п.4 ч.1 ст.63 Господарського процесуального кодексу України, суд повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі. Аналогічне за змістом посилання міститься у ст.57 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до ст.4 Закону України "Про судовий збір", судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі. Підпунктом 1 пункту 2 частини 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" передбачено, що за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат, а за подання до господарського суду позовної заяви немайнового характеру ставка судового збору встановлюється у розмірі 1 розміру мінімальної заробітної плати.

При цьому, згідно п. 2 Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 17.09.2012 № 01-06/1260/2012 "Про оформлення платіжних документів на перерахування судового збору" платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

На підтвердження оплати даного позову судовим збором позивач надав копію (роздруківку з інтернету без мокрої печатки банку) платіжного доручення № 92381 від 25.02.2015 року про сплату судового збору у розмірі 1827,00 грн., що не є належним доказом сплати судового збору.

Виходячи з вищенаведеного, суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Також, слід зазначити, що статтею 2 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" визначено, що суд, здійснюючи правосуддя на засадах верховенства права, забезпечує кожному право на справедливий суд та повагу до інших прав і свобод, гарантованих Конституцією і законами України, а також міжнародними договорами, згода на обов'язковість яких надана Верховною Радою України.

Конституцією України визначено основні засади судочинства і до них, зокрема, належать законність, рівність усіх учасників судового процесу перед законом і судом, забезпечення доведеності вини та змагальність сторін та свобода в наданні ними суду своїх доказів і у доведенні перед судом їх переконливості (ст. 129 Конституції України).

Статтею 9 Закону України "Про судоустрій і статус суддів" встановлено, що правосуддя в Україні здійснюється на засадах рівності всіх учасників судового процесу перед законом і судом незалежно від раси, кольору шкіри, політичних, релігійних та інших переконань, статі, етнічного та соціального походження, майнового стану, місця проживання, мовних та інших ознак, а отже прийняття до розгляду позовної заяви, поданої без дотримання приписів п.3 ч. 1 ст. 57 ГПК України може бути витлумачено як надання переваги заявникові, що є неприпустимим.

Враховуючи вищевикладене, позовна заява не може бути прийнята до розгляду та підлягає поверненню для усунення допущених порушень, після чого заявник не позбавлений права повторно звернутись з позовною заявою до господарського суду в загальному порядку (ч. 4 ст. 63 ГПК України).

Керуючись ст. ст. 54-57, п. п. 4 ч. 63, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України,

УХВАЛИВ:

Повернути позовну заяву Товариству з обмеженою відповідальністю "Книголенд", м. Харків з доданими до неї документами на 39 аркушах, без розгляду.

Суддя В.В. Суслова
справа № 922/1959/15

Примітка: Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущеного порушення (ст.63 ГПК України).