ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"18" березня 2015 р. Справа № Б24/134-11

за заявою Приватного акціонерного товариства "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки", м. Прилуки

до Фізичної особи-підприємця ОСОБА_1, м. Біла Церква

про банкрутство

суддя Лопатін А.В.

за участю представників згідно протоколу судового засідання.

Обставини справи:

У провадженні господарського суду Київської області перебувала справа № Б24/134-11 за заявою ПАТ "А/Т Тютюнова компанія "В.А.Т. - Прилуки" про банкрутство ФОП ОСОБА_1 порушена ухвалою господарського суду Київської області від 16 грудня 2011 року (суддя Лутак Т.В.).

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. (суддя Лутак Т.В.) затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ФОП ОСОБА_1, провадження у справі № Б24/134-11 про банкрутство ФОП ОСОБА_1 припинено.

18.02.2015 р. через канцелярію господарського суду Київської області представником ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" подано заяву про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами, яку у порядку ст. 2-1 ГПК України, передано до розгляду судді Лопатіну А.В.

Ухвалою господарського суду Київської області від 20.02.2015 р. розгляд заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами призначено на 11.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Київської області від 11.03.2015 р. розгляд заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами відкладено на 18.03.2015 р., повторно зобов'язано арбітражного керуючого Гусара Івана Олексійовича подати до суду письмові пояснення щодо поданої ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" заяви про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами.

У судовому засіданні, заслухавши присутніх представників учасників судового процесу, суд, враховуючи відсутність поданих додаткових доказів, вирішив розглянути заяву ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами за наявними матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та заслухавши присутніх представників учасників судового процесу, суд

встановив:

Ухвалою господарського суду Київської області від 01.03.2013 р., у зв'язку з відсутністю у боржника будь-яких активів за рахунок яких можливе погашення кредиторської заборгованості, затверджено звіт ліквідатора та ліквідаційний баланс ФОП ОСОБА_1, припинено підприємницьку діяльність банкрута.

ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" у заяві про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 за нововиявленими обставинами посилається як на нововиявлену обставину на наявність листа від ТОВ «Глобал Трейд Файненс» № 15/006 від 12.02.2015 р., з якого Банку стало відомо про наявність, на дату припинення ФОП ОСОБА_1, активів у банкрута, а саме, дебіторської заборгованості у розмірі 17273945,88 грн. з огляду на недійсність проведеного 23.03.2012 р. за заявою ПрАТ «Філіп Морріс Україна» зарахування зустрічних однорідних вимог ФОП ОСОБА_1 до ПрАТ «Філіп Морріс Україна» на суму 17273945,88 грн., яка встановлена рішенням суду Харківської області від 14.01.2013 р. у справі № 5023/4973/12, яке залишено без змін постановою Харківського апеляційного суду від 21.03.2013 р. та постановою Вищого господарського суду України від 18.06.2013 р.

В ході розгляду заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" судом було встановлено, що 11.06.2010 р. між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ФОП ОСОБА_1 було укладено додаткову угоду № 14 до договору № 135 від 01.04.2005 р. (на підставі невиконання умов договору № 135 від 01.04.2005 р. у боржника виникла заборгованість перед ПрАТ «Філіп Морріс Україна» у розмірі 58378658,21 грн.), на підставі вказаної додаткової угоди, зокрема, п. 3 боржником було перераховано на розрахунковий рахунок кредитора 17273945,88 грн. у формі передоплати за поставлений у майбутньому товар.

Проте, ПрАТ «Філіп Морріс Україна» 23.10.2010 р., керуючись частиною 3 статті 651 Цивільного кодексу України та п. 5 додаткової угоди № 14, розірвало додаткову угоду № 14 в односторонньому порядку.

У зв'язку з чим боржником було подано позов до кредитора про стягнення з останнього на користь боржника суми незаконно збережених коштів у розмірі 17273945,88 грн., який рішенням першої судової інстанції був залишений без задоволення, а постановою Харківського апеляційного господарського суду від 10.01.2011 р. у справі № 06-5-38/758-37/145-10 стягнуто з ПрАТ «Філіп Морріс Україна» на користь ФОП ОСОБА_1 17273945,88 грн. Таким чином, у боржника виникло право грошової вимоги до кредитора в сумі 17273945,88 грн.

Враховуючи, що грошові вимоги кредитора до боржника у розмірі 58378658,21 грн. та грошові вимоги боржника до кредитора у розмірі 17273945,88 грн. були зустрічними однорідними вимогами, які виникли з одного договору, строк виконання яких настав, ПрАТ «Філіп Морріс Україна», керуючись ст. 601 ЦК України і частиною третьою ст. 203 ГК України, 27.01.2011 р. повідомив боржника про зарахування зустрічних вимог між ПрАТ «Філіп Морріс Україна» та ФОП ОСОБА_1 на суму 17273945,88 грн.

У зв'язку з наведеним ПрАТ «Філіп Морріс Україна» 19.01.2013 р. звернулось до суду з кредиторськими вимогами до ФОП ОСОБА_1, з урахуванням зарахування зустрічних вимог на суму 17273945,88 грн., у розмірі 46220179,87 грн., які ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2013 р. визнані у повному обсязі.

З огляду на все наведене вище, враховуючи, що у матеріалах справи, зокрема, у заяві ПрАТ «Філіп Морріс Україна» про визнання кредиторських вимог до боржника, поданої до суду 19.01.2013 р., міститься інформація про наявність у банкрута дебіторської заборгованості у розмірі 17273945,88 грн., а отже на час прийняття господарським судом ухвали від 01.03.2013 р., факт існування заборгованості ПрАТ «Філіп Морріс Україна» перед ФОП ОСОБА_1 був відомий учасникам судового процесу, в тому числі і ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", вимоги якого було визнано в третю чергу задоволення ухвалою господарського суду Київської області від 08.02.2013 р., а тому, відповідно до ст. 1 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (у редакції, що діяла до 19.01.2013 р., положення якої застосовував суд в ході розгляду справи про банкрутство ФОП ОСОБА_1), останній був учасником провадження у справі про банкрутство ФОП ОСОБА_1, проте, будь-яких дій по визнанню недійсним зарахування зустрічних вимог між ФОП ОСОБА_1 та ПрАТ «Філіп Морріс Україна» і по стягненню вказаної заборгованості за період ліквідаційної процедури банкрута не було здійснено.

Відповідно до частини другої ст. 112 ГПК України підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є: 1) істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи; 2) встановлені вироком суду, що набрав законної сили, завідомо неправильний висновок експерта, завідомо неправильний переклад, фальшивість документів або речових доказів, що потягли за собою ухвалення незаконного або необґрунтованого рішення; 3) встановлення вироком суду, що набрав законної сили, вини судді у вчиненні злочину, внаслідок якого було ухвалено незаконне або необґрунтоване рішення; 4) скасування судового рішення, яке стало підставою для ухвалення рішення чи постановлення ухвали, що підлягають перегляду; 5) встановлена Конституційним Судом України неконституційність закону, іншого правового акта чи їх окремого положення, застосованого судом при вирішенні справи, якщо рішення суду ще не виконане.

У частині першій статті 113 ГПК України вказано, що судове рішення господарського суду може бути переглянуто за нововиявленими обставинами за заявою сторони, прокурора, третіх осіб, поданою протягом одного місяця з дня встановлення обставин, що стали підставою для перегляду судового рішення. При цьому заява про перегляд судового рішення господарського суду з підстави, передбаченої пунктом 1 частини другої статті 112 цього Кодексу, може бути подана не пізніше трьох років з дня набрання судовим рішенням господарського суду законної сили.

Відповідно до п. 2. роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 р. № 17, до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є, одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте). Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами. Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

У роз'ясненнях, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011р. № 17 вказано, що необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

А отже, з огляду на викладене, твердження ПАТ "Райффайзен Банк Аваль", що останньому стало відомо з листа ТОВ «Глобал Трейд Файненс» № 15/006 від 12.02.2015 р. про наявність у банкрута, на час прийняття ухвали суду від 01.03.2013 р., яка, у даному судовому засіданні, є предметом перегляду за нововиявленими обставинами, дебіторської заборгованості у розмірі 17273945,88 грн., не є, у розумінні ст. 112 ГПК України, нововиявленими обставинами, що не були і не могли бути відомі Банку на час прийняття ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р.

У абз. 1 п. 8.3. роз'яснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами" від 26.12.2011 р. № 17, вказано, що ГПК не надає господарському суду права повертати заяву про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами, якщо суд вважає, що таких обставин немає. У цих випадках, з'ясувавши за результатами розгляду відповідної заяви в порядку статті 114 ГПК відсутність нововиявлених обставин, господарський суд виносить ухвалу про залишення судового рішення без змін.

Відповідно до п. 8.6. пояснень, наданих Вищим господарським судом України у постанові пленуму Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами", прийняття та розгляд заяви про перегляд судового рішення за нововиявленими обставинами не означає обов'язкового скасування чи зміни рішення, що переглядається. Результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Заявником не дотримано вимог даних норм процесуального законодавства, а обставини, викладені у заяві від 17.02.2015 р. № 140-0-0-00/8/375, не є нововиявленими у розумінні ст. 112 ГПК України, а тому зазначена заява задоволенню не підлягає.

Враховуючи вищевказане, керуючись статтею 86 та ст. 112, ст. 113 Господарського процесуального кодексу України, суд

ухвалив:

1. У задоволенні заяви ПАТ "Райффайзен Банк Аваль" про перегляд ухвали господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. за нововиявленими обставинами відмовити.

2. Ухвалу господарського суду Київської області від 01.03.2013 р. у справі № Б24/134-11 залишити без змін.

Копію ухвали направити учасникам судового процесу.

Суддя А.В. Лопатін