ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Справа № 916/360/15-г

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: ОСОБА_1 за довіреністю від 08.05.2014р.;

Від відповідача: не з'явився;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу №916/360/15-г:

За позовом: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2;

До відповідача: Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3;

про стягнення 49 703,82 грн., -

в с т а н о в и в :

Фізична особа - підприємець ОСОБА_2 (далі - Позивач) звернувся до фізичної особи - підприємця ОСОБА_3 (далі - Відповідач) із позовом про стягнення боргу посилаючись на наступне.

Між сторонами у справі 01.06.2012 р. укладений договір купівлі-продажу № 36 ( далі - Договір) за яким, згідно п.1.1 Договору Позивач (Постачальник) зобов'язати поставити та передати у власність Відповідача (Покупця), а Покупець прийняти і оплатити Товар, найменування, кількість та вартість якого підтверджується супровідними документами (накладними) на умовах цього Договору.

За п. 2.4 загальна вартість Договору визначається згідно всьому обсягу видаткових накладних на товар, які є невід'ємною частиною цього Договору.

За п. 3.3 Договору товар вважається переданим Постачальником та прийнятим Покупцем згідно підписаних сторонами накладних.

За видатковими накладними № 1024, 1025 від 26.06.2012 р., № 1061 від 29.06.2012 р. та № 1067 від 30.06.2012 р., підписаними обома сторонами та посвідченими печатками обох сторін, відповідач отримав від позивача вказаний у Договорі товар на загальну вартість 8112,10 грн.

За п.п. 5.2, 5.3, .5.5 Договору оплата за отриманий товар здійснюється з урахування відстрочки на 10 банківських днів. Проте, як зазначає позивач, відповідач досі за отриманий товар не розрахувався і таким чином за ним утворився борг в сумі 8112, 10 грн.

На заявлену відповідачу претензію щодо оплати товару останній не відповів.

Відповідно до п.7.2 Договору на вказану суму боргу відповідачу нараховано пені в сумі 3464,85 грн. (розрахунок у матеріалах справи).

З підстав п.5.3 Договору та ч.2 ст. 625 ЦК України відповідачеві на вказану суму боргу нараховано 0,5 % річних за період з 30 червня 2012 р. по 25 січня 2015 р. в сумі 38126,87 грн. (розрахунок у матеріалах справи).

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 526, 530, 546, 549, 550, 691.692 ЦК України, ст.ст. 193, 231, 265 Господарського кодексу України позивач просить позов задовольнити.

Відповідач в засідання суду не з'явився був повідомлений належним чином про час та місце розгляду справи (поштові повідомлення з позначкою органу зв'язку - „повернення у зв'язку з відмовою адресата від одержання" у справі), відзив на позов не надав.

Відповідно до п.3.9.1 Постанови Пленум Вищого Господарського Суду України від 26 грудня 2011 року N 18 „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", - 3.9.1. Особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Таким чином, суд розглядує справу за наявними в ній матеріалами за приписами ст.75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представника позивача, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Як свідчать матеріали справи, приведені позивачем обставини справи цілком підтверджується наданими доказами: вказаним Договором, видатковими накладними, розрахунком сум стягнення, претензією.

Проаналізувавши вказані докази, суд приймає їх до уваги та вважає достеменними, такими що не викликають у суду сумніву.

З приведених доказів випливає, що відповідач має борг за вказаним Договором на вказану вище суму, які досі ним не сплачена. Таким чином, відповідач порушив умови Договору щодо оплати за отриманий товар і приписи ст. ст. 525, 526 ЦК України.

Зворотнього відповідачем в порядку ст. 33 ГПК України не доведено.

Підсумовуючи викладене, господарський суд вважає вимоги позивача законними, обґрунтованими і тому, підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 - задовольнити повністю.

Стягнути з Фізичної особи-підприємця ОСОБА_3 (66424, АДРЕСА_1, ід. номер НОМЕР_1) на користь Фізичної особи-підприємця ОСОБА_2 (68671, АДРЕСА_2 ід. номер НОМЕР_2) заборгованість за Договором № 36 від 01.06.2012р. у розмірі 8112 (вісім тисяч сто дванадцять) грн. 10 коп., пеню у розмірі 3464 (три тисячі чотириста шістдесят чотири) грн. 85 коп., 0,5% річних у розмірі 38126 (тридцять вісім тисяч сто двадцять шість) грн. 87 коп. та судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

У зв'язку з перебуванням судді Никифорчука М.І. на лікарняному з 30.03.2015р. по 03.04.2015р. включно, повний текст рішення складено та підписано 06 квітня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук