КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"19" березня 2015 р. Справа№ 910/24563/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Корсакової Г.В.

суддів: Зубець Л.П.

Мартюк А.І.

при секретарі судового засідання - Натха М.С.

за участю представників сторін:

від позивача: Гуцул А.Д. - за довіреністю

від відповідача: Герега К.П. - за довіреністю

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 (дата підписання 14.01.2015)

по справі № 910/24563/14 (суддя Грєхова О.А.)

за позовом Публічного акціонерного товариства «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйова Наталія Анатоліївна

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива»

про стягнення 205 624,30 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариства «БАНК ФОРУМ» в особі уповноваженої особи Фонду гарантування вкладів фізичних осіб на ліквідацію ПАТ «Банк Форум» Соловйової Наталії Анатоліївни звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» про стягнення заборгованості за кредитним договором № 1-0037/12-37-KL від 03.01.2013 в розмірі 205 624,30 грн., в тому числі 174 550,00 грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 17 904,51 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 13 169,79 грн. пені за простроченим кредитом та процентами.

Рішенням господарського суду міста Києва від 12.01.2015 по справі № 910/24563/14 позов задоволено повністю. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на користь Публічного акціонерного товариства «Банк Форум» 174 550,00 грн. боргу по кредиту, 17 904,51 грн. боргу по процентах, 13 169,79 грн. пені по кредиту та процентах. Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» в доход Державного бюджету України судовий збір у розмірі 4112,49 грн.

Не погоджуючись із винесеним рішенням, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» звернулося до Київського апеляційного господарського суду із апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі №910/24563/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позову.

Апеляційна скарга мотивована порушенням судом першої інстанції ст. 41 Конституції України, ст.ст. 321, 606 Цивільного кодексу України, ч. 2 ст. 204 Господарського кодексу України, ст. 27 Господарського процесуального кодексу України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 30.01.2015 у справі №910/24563/14 у складі колегії суддів: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Власов Ю.Л., Хрипун О.О., апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 прийнято до провадження та призначено справу до розгляду на 25.02.2015.

18.02.2015 через відділ документального забезпечення суду позивач подав письмові пояснення по справі, в яких просить апеляційну скаргу залишити без задоволення, а оскаржуване рішення -без змін.

Розпорядженням Заступника Голови Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015 у зв'язку з перебуванням судді Власова Ю.Л. на лікарняному, а судді Хрипуна О.О. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Михальська Ю.Б., Станік С.Р.

У судовому засіданні 25.02.2015 оголошено перерву до 11.03.2015.

04.03.2015 через відділ документального забезпечення суду позивач подав клопотання про долучення до матеріалів справи постанови Київського апеляційного господарського суду від 16.12.2014 по справі № 910/18154/14 та належним чином засвідчених копій письмових доказів.

У судовому засіданні 11.03.2015 оголошено перерву до 19.03.2015.

Розпорядженням Секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 у зв'язку з зайнятістю судді Михальської Ю.Б. у розгляді інших справ та перебуванням судді Станіка С.Р. у відпустці, для розгляду справи сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя - Корсакова Г.В., судді: Зубець Л.П., Мартюк А.І.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.03.2015 підтримав вимоги апеляційної скарги та просив її задовольнити. Представник позивача заперечив проти вимог, викладених в апеляційній скарзі та просив залишити її без задоволення, а оскаржуване рішення - без змін.

Статтею 101 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Згідно із ст. 99 Господарського процесуального кодексу України апеляційний господарський суд, переглядаючи рішення в апеляційному порядку, користується правами, наданими суду першої інстанції.

Перевіривши матеріали справи, обговоривши доводи апеляційної скарги, заслухавши пояснення представників сторін, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм законодавства, колегія суддів Київського апеляційного господарського суду дійшла висновку, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Як встановлено судом першої інстанції та вбачається з матеріалів справи, 03.01.2013 між Публічним акціонерним товариством «Банк Форум» як Кредитором та Товариством з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» як Позичальником був укладений кредитний договір № 1-0037/12/37-КL (далі - Кредитний договір), у відповідності до умов якого Кредитор відкриває відновлювану кредитну лінію, в рамках якої надає Позичальнику кредитні кошти (далі - кредит) в гривні окремими частинами (далі - вибірки), на засадах забезпеченості, повернення, строковості, платності та цільового характеру використання, в межах визначеної цим договором (п. 1.2. Кредитного договору) граничної суми коштів (далі - кредитний ліміт), а Позичальник зобов'язується вчасно погашати Кредитору заборгованість за кредитом, а також сплачувати на користь Кредитора проценти та комісії в розмірі, в строки (терміни) та на умовах, визначених цим Договором (п. 1.1. Кредитного договору).

Пунктом 1.2. Кредитного договору передбачено, що протягом всього періоду дії цього Договору максимальна заборгованість Позичальника не може перевищувати кредитний ліміт в сумі 174 550,00 (сто сімдесят чотири тисячі п'ятсот п'ятдесят) гривень.

Пунктом 1.3. Кредитного договору передбачено, що кредит надається з метою (на цілі): поповнення оборотних коштів Позичальника. Використання кредиту на будь-які інші цілі, окрім зазначених в цьому Договорі, заборонено.

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору, в редакції Додаткового договору № 4 від 13.12.2013 р. кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 12.06.2014.

Пунктом 2.3. Кредитного договору передбачено, що кредит надається шляхом перерахування Кредитором коштів з відповідного (-их) внутрішньобанківського (-их) позичкового (-их) рахунку (-ів) на поточний рахунок Позичальника, відкритий у Кредитора в сумі, що буде зазначена в Заявці на отримання Вибірки, зразок якої наведений в Додатку 1 до Договору (далі - Заявка).

Кожна заявка виконується Позичальником на паперовому носії у двох примірниках (по одному для кожної сторони), надається Позичальником до установи Кредитора у будь-який робочий день, але не пізніше 15:00 години за Київським часом відповідної дати вибірки. Заявка має бути підписана уповноваженою особою та скріплена печаткою Позичальника. Подана Позичальником заявка є безвідкличною, якщо інше не буде погоджено Кредитором.

У відповідності до умов п. 3.1 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти у валюті відповідної Вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього Договору. При розрахунку процентів враховується день надання кредиту та не враховується день повного погашення заборгованості за кредитом, використовується річна процентна ставка в розмірі, зазначеному в п. 3.2. цього Договору, та приймається рік, що складається з фактичної кількості календарних днів у відповідному році - 365 або 366 днів.

Протягом строку дії цього Договору максимальний розмір процентної ставки, що встановлюється згідно з п. 3.2. цього Договору, не повинен перевищувати 100% (сто процентів) річних.

Розмір процентів, що нараховуються за цим Договором, може бути збільшений, без укладення відповідного договору про внесення змін, внаслідок порушення Позичальником відповідних своїх обов'язків, тощо, у випадках, передбачених п. 3.4. цього Договору.

Відповідно до п. 3.2 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує проценти за фіксованою процентною ставкою, яка встановлюється на весь період дії цього Договору в розмірі 27% (двадцять сім процентів) річних.

Додатковим договором № 1 від 01.03.2013 змінено розмір процентної ставки і зафіксовано її на рівні 22,8%.

Додатковим договором № 3 від 20.06.2013 змінено розмір процентної ставки і зафіксовано її на рівні 18,0%.

Згідно п. 3.3. Кредитного договору у разі чергового надання кредиту в період з 1-го по 25-те число поточного місяця включно проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором за період від дати надання Кредиту по 25- те число поточного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за Кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа поточного місяця по останній календарний день поточного місяця включно.

У разі чергового надання кредиту після 25-го числа поточного місяця ( або продовження існування заборгованості за Кредитом станом на 26-те число поточного місяця) проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором за період від дати надання Кредиту ( а у разі продовження існування заборгованості за Кредитом станом на 26-те число поточного місяця - за період з 26-го числа поточного місяця) по 25-те число наступного календарного місяця включно або до дати повного погашення заборгованості за Кредитом, залежно від того, що настане раніше. Сплаті такі проценти підлягають в період з 26-го числа наступного календарного місяця по останній календарний день наступного місяця включно.

При повному остаточному погашенні заборгованості за Кредитом проценти за користування Кредитом нараховуються Кредитором до дати повного остаточного погашення заборгованості за Кредитом. Сплаті такі проценти підлягають в день повного остаточного погашення заборгованості за Кредитом (кінцевий термін погашення заборгованості за Кредитом (п.1.4. цього договору)).

Відповідно до п. 4.3. Кредитного договору погашення вимог кредитора за цим Договором, незалежно від призначення платежу, визначеного Позичальником у відповідному розрахунковому документі, здійснюється в наступній черговості: прострочені проценти; прострочені комісії; прострочена заборгованість за Кредитом; строкові проценти; строкові комісії; строкова заборгованість за кредитом; неустойка (штраф, пеня), інші вимоги Кредитора (відшкодування завданих збитків тощо).

При надходженні до Кредитора / договірному списанні коштів в якості дострокового погашення Кредиту, Кредитор спрямовує такі кошти на погашення Вибірок, дата погашення яких настає раніше, або, якщо дати погашення декількох Вибірок настають одночасно - на погашення Вибірок, дата надання яких була раніше, але в черговості відповідно до п. 4.3. цього Договору.

У відповідності до п. 8.2. Кредитного договору за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банк України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

В обґрунтування позовних вимог позивач вказує, що на виконання умов Кредитного договору банк свої зобов'язання щодо надання кредитних коштів виконав в повному обсязі, тоді як відповідач свої зобов'язання за Ккредитним договором щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитними коштами, у встановлені Кредитним договором строки, не виконав.

Згідно розрахунку заборгованості за кредитним договором № 1-0037/12/37-КL станом на 22.09.2014 за відповідачем утворилась заборгованість:

- по поверненню кредитних коштів у розмірі 174 550,00 грн.;

- по сплаті нарахованих процентів за користування кредитом за період з 05.02.2014 по 21.09.2014 у розмірі 17 904,51 грн.;

- по сплаті пені за несвоєчасне повернення кредитних коштів у сумі 12 132,42 грн. за період з 11.12.2013 по 12.12.2013 та з 03.06.2014 по 21.09.2014, а також пені за несвоєчасне повернення нарахованих процентів у сумі 1037,37 грн. за період з 01.04.2014 по 21.09.2014.

03.10.2014 позивач направив відповідачу вимогу від 02.10.2014 № 8803/3.2 про усунення порушень, згідно якої просив погасити заборгованість за Кредитним договором.

Однак, вимога позивача залишена відповідачем без задоволення, що і стало підставою для звернення позивача з даним позовом до суду в якому позивач просить стягнути з відповідача 174 550,00 грн. простроченої заборгованості по поверненню кредитних коштів, 17 904,51 грн. простроченої заборгованості за нарахованими процентами, 13 169,79 грн. пені за простроченим кредитом та процентами.

Задовольняючи позовні вимоги повністю місцевий господарський суд виходив з їх обґрунтованості.

Колегія суддів погоджується з правовою позицією суду першої інстанції та виходить з наступного.

Відповідно до ч. ч.1, 2 ст. 1054 ЦК України за кредитним договором банк або інша фінансова установа (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти. До відносин за кредитним договором застосовуються положення параграфа 1 цієї глави, якщо інше не встановлено цим параграфом і не випливає із суті кредитного договору.

Згідно ч.ч. 1, 3 ст. 1049 ЦК України позичальник зобов'язаний повернути позикодавцеві позику (грошові кошти у такій самій сумі або речі, визначені родовими ознаками, у такій самій кількості, такого самого роду та такої самої якості, що були передані йому позикодавцем) у строк та в порядку, що встановлені договором. Позика вважається повернутою в момент передання позикодавцеві речей, визначених родовими ознаками, або зарахування грошової суми, що позичалася, на його банківський рахунок.

Відповідно до ст. 1048 ЦК України позикодавець має право на одержання від позичальника процентів від суми позики, якщо інше не встановлено договором або законом. Розмір і порядок одержання процентів встановлюються договором. Якщо договором не встановлений розмір процентів, їх розмір визначається на рівні облікової ставки Національного банку України. У разі відсутності іншої домовленості сторін проценти виплачуються щомісяця до дня повернення позики.

За змістом ч.ч. 1, 2 ст. 1056-1 ЦК України процентна ставка за кредитом може бути фіксованою або змінюваною. Тип процентної ставки визначається кредитним договором. Розмір процентів, тип процентної ставки (фіксована або змінювана) та порядок їх сплати за кредитним договором визначаються в договорі залежно від кредитного ризику, наданого забезпечення, попиту і пропозицій, які склалися на кредитному ринку, строку користування кредитом, розміру облікової ставки та інших факторів.

Відповідно до пункту 1.4. Кредитного договору, в редакції Додаткового договору № 4 від 13.12.2013 р. кінцевий термін, до настання якого (включно) здійснюється надання кредиту та має бути повністю погашена заборгованість за кредитом, встановлюється 12.06.2014.

Згідно п. 3.1 Кредитного договору за користування кредитом Позичальник сплачує Кредитору проценти у валюті відповідної Вибірки, що нараховуються на суму фактичної заборгованості Позичальника за кредитом за фактичний строк існування заборгованості за кредитом з періодичністю, визначеною в п. 3.3. цього Договору.

Додатковим договором № 1 від 01.03.2013 змінено розмір процентної ставки і зафіксовано її на рівні 22,8%.

Додатковим договором № 3 від 20.06.2013 змінено розмір процентної ставки і зафіксовано її на рівні 18,0%.

З матеріалів справи вбачається, що Публічним акціонерним товариством «БАНК ФОРУМ» належним чином виконано умови Кредитного договору та надано відповідачу кредитні кошти на загальну суму 2 713 650 грн., що підтверджується залученими до матеріалів справи копіями меморіальних ордерів.

Однак, ТОВ «Мінеральні добрива» у встановлені договором строки не повернуло суму кредиту в розмірі 174 550,00 грн. та не сплатило нараховані банком за період з 05.02.2014 по 21.09.2014 проценти за користування кредитними коштами в розмірі 17 904,51 грн.

Заперечуючи проти позову відповідач зазначає, що 19.02.2014 між Хачатарьян Н.С. та ПАТ «Банк Форум» було укладено договір банківського вкладу № 263/3700/687905, за умовами якого Хачатарьян Н.С. внесла на вкладний рахунок № 1766 250 000,00 доларів США строком до 19.05.2014. 03.11.2014 між Хачатарьян Н.С. та ТОВ «Мінеральні добрива» було укладено договір про уступку права вимоги, за умовами якого відповідач набув право вимоги у сумі 200 000,00 доларів США, яке належало Хачатарьян Н.С. на підставі договору банківського вкладу № 263/3700/687905, укладеного з ПАТ «Банк Форум». Листом від 18.11.2014 відповідач повідомив ПАТ «Банк Форум» про відступлення на користь ТОВ «Мінеральні добрива» права вимоги за договором банківського вкладу № 263/3700/687905 від 19.02.2014. 21.11.2014 відповідач направив на адресу ПАТ «Банк Форум» повідомлення про припинення кредитного договору № 1-0037/12/37-КL від 03.01.2013 на підставі ст. 606 ЦК України. Враховуючи викладене, відповідач зазначає про відсутність заборгованості перед позивачем у зв'язку з припиненням кредитного договору № 1-0037/12-37-KL від 03.01.2013 шляхом поєднання боржника і кредитора в одній особі на підставі ст. 606 ЦК України.

Колегія суддів відхиляє наведені доводи відповідача, з огляду на таке.

Відповідно до постанови Правління Національного банку України від 13.06.2014 р. № 355 «Про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію публічного акціонерного товариства «Банк Форум» виконавчою дирекцією Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд) прийнято рішення від 16.06.2014 № 49 «Про початок ліквідації ПАТ «Банк Форум» та призначення уповноваженої особи Фонду на ліквідацію».

Відповідно до ч.2 ст. 6 Закону України «Про банки і банківську діяльність» особливості правового статусу, порядку створення, діяльності, реорганізації та ліквідації банків визначаються цим Законом та Законом України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб».

Частиною 1 ст. 1 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» визначено, що цим Законом встановлюються правові, фінансові та організаційні засади функціонування системи гарантування вкладів фізичних осіб, повноваження Фонду гарантування вкладів фізичних осіб (далі - Фонд), порядок виплати Фондом відшкодування за вкладами, а також регулюються відносини між Фондом, банками, Національним банком України, визначаються повноваження та функції Фонду щодо виведення неплатоспроможних банків з ринку і ліквідації банків.

Відповідно до ч. ч. 4, 5 ст. 45 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» уповноважена особа Фонду в семиденний строк з дати прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку розміщує оголошення, що містить відомості про ліквідацію банку відповідно до частини третьої цієї статті, в усіх приміщеннях банку, в яких здійснюється обслуговування клієнтів. Протягом 30 днів з дня опублікування відомостей про відкликання банківської ліцензії, ліквідацію банку та призначення уповноваженої особи Фонду кредитори мають право заявити уповноваженій особі Фонду про свої вимоги до банку. Вимоги фізичних осіб-вкладників у межах гарантованої Фондом суми відшкодування за вкладами не заявляються.

Пунктом 3 ч. 2 ст. 46 Закону України «Про систему гарантування вкладів фізичних осіб» передбачено, що строк виконання всіх грошових зобов'язань банку та зобов'язання щодо сплати податків і зборів (обов'язкових платежів) вважається таким, що настав.

У статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Статтею 606 ЦК України встановлено, що зобов'язання припиняється поєднанням боржника і кредитора в одній особі.

Приписи статті 606 ЦК України встановлюють такий спосіб припинення цивільно-правового зобов'язання, що не залежить від волі сторін. Поєднання боржника і кредитора в одній особі має місце в разі, якщо до сторони, яка є боржником, переходить відповідно до будь-якої зазначеної підстави зобов'язання іншої особи, за яким ця особа є кредитором щодо боржника і навпаки. Тобто зникає (або виходить із двосторонніх зобов'язальних правовідносин) в силу об'єктивних обставин або певного правочину один із суб'єктів правовідношення. При цьому до особи, що залишилась, переходять всі правомочності щодо взаємних зобов'язань, у зв'язку з чим припиняється і власне правовідношення.

Отже, щоб зобов'язання припинилось на підставі наведеної норми поєднанням двох сторін у одній особі, необхідно щоб у результаті такого поєднання лишилась лише одна особа.

Внаслідок укладання договору відступлення права вимоги між відповідачем та Хачатарьян Н.С., відповідач - ТОВ «Мінеральні добрива» - набув статусу кредитора у зобов'язані, що виникає з договору банківського вкладу, тобто в іншому, ніж у зобов'язанні за договором про надання кредиту, що не може кваліфікуватись як поєднання боржника та кредитора в одній особі саме у зобов'язанні за кредитним договором № 1-0037/12/37-КL від 03.01.2013, за яким банк є кредитором, а відповідач - боржником. Обидві сторони цього договору продовжують об'єктивно існувати із збереженням за ними всіх прав та обов'язків.

Як вірно встановлено судом першої інстанції та підтверджується матеріалами справи, Товариство з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» не повернуло Публічному акціонерному товариству «БАНК ФОРУМ» суму кредиту у розмірі 174550,00 грн. та не сплатило відсотки за користування кредитними коштами у розмірі 17904,51 грн.

Статтею 629 ЦК України встановлено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 193 ГК України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Враховуючи вищевикладене, оскільки відповідач доказів виконання Кредитного договору щодо повернення кредиту та сплати процентів за користування кредитом не надав, перевіривши розрахунок позивача, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача 174 550,00 грн. заборгованості за кредитом та 17904,51 грн. заборгованості за процентами за користування кредитними коштами.

За прострочення виконання грошового зобов'язання позивачем заявлено до стягнення з відповідача 12132,42 грн. пені за прострочення сплати кредиту, нарахованої за період з 11.12.2013 по 12.12.2013 та з 03.06.2014 по 21.09.2014, а також 1037,37 грн. пені за прострочення виконання зобов'язання зі сплати процентів, нарахованої за період з 01.04.2014 по 21.09.2014.

Відповідно до ст. 610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Згідно ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Відповідно до ст. 611 ЦК України у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема сплата неустойки.

Відповідно до ч.1 ст. 230 ГК України у разі порушення учасником господарських відносин правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання він зобов'язаний сплатити штрафні санкції (неустойку, штраф, пеню).

Згідно із ст. 549 ЦК України визначено, що неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Пунктом 8.5 Кредитного договору передбачено, що за несвоєчасне погашення заборгованості за Кредитом, несвоєчасну сплату процентів та/або комісій за цим Договором, Позичальник сплачує Кредитору пеню в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, що діятиме протягом відповідного порушення, від суми простроченого платежу за кожен день прострочення. Пеня сплачується окремо від процентів, комісій та штрафу, що підлягають сплаті відповідно до цього Договору.

З огляду на викладене та враховуючи, що відповідач прострочив виконання взятих на себе договірних зобов'язань з повернення кредиту та сплати процентів, перевіривши розрахунок позивача в цій частині вимог, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про стягнення з відповідача пені, нарахованої за прострочення сплати кредиту у розмірі 12132,42 грн. та пені, нарахованої за прострочення сплати процентів у розмірі 1037,37 грн.

Доводи скаржника про порушення судом першої інстанції ст. 27 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів до уваги не приймає, оскільки клопотання відповідача про залучення до участі у справі третіми особами Хачатарьян Н.С. та Уткіної К.К. (яка виступила майновим поручителем за виконання зобов'язань відповідача по Кредитному договору) правомірно залишено місцевим господарським судом без задоволення з підстав його необґрунтованості.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач не надав суду доказів на спростування обставин, на які позивач послався як на підставу своїх вимог.

Враховуючи вищевикладене, колегія суддів дійшла висновку, що господарський суд першої інстанції вірно встановив фактичні обставини справи, належним чином дослідив наявні докази, дав їм належну оцінку та прийняв законне та обґрунтоване рішення у відповідності з вимогами матеріального та процесуального права, тому підстав для його зміни або скасування не вбачається. Апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на відповідача.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105 ГПК України, апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Мінеральні добрива» на рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі № 910/24563/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду міста Києва від 12.01.2015 у справі № 910/24563/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 910/24563/14 повернути до господарського суду міста Києва.

Головуючий суддя Г.В. Корсакова

Судді Л.П. Зубець

А.І. Мартюк