ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ОДЕСЬКОЇ ОБЛАСТІ
__________________________________________________________________________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Справа № 916/87/15-г

Господарський суд Одеської області у складі :

судді Никифорчука М.І.

при секретареві Ніколаєві П.В.

за участю представників сторін :

Від позивача: Маловічко В.Ю. за довіреністю від 13.11.2014 р.:

Від відповідача: Урсу І.М. за довіреністю від 20.01.2015 р.;

розглянувши у відкритому судовому засіданні справу № 916/87/15-г:

За позовом: Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України";

До відповідача: Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України;

про стягнення 3 315 039 грн., -

в с т а н о в и в :

Державне підприємство "Державний резервний насіннєвий фонд України" (далі - Позивач) звернулось до Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України (далі - Відповідач) із позовом про стягнення 3315039грн. посилаючись на наступне.

04.11.2013 р. між сторонами у справі укладений договір № 2 безвідсоткової поворотної фінансової допомоги (далі - Договір) за яким, Кредитор (Позивач) зобов'язується надати Позичальнику (Відповідачу) поворотну безвідсоткову фінансову допомогу в розмірі 1000000 грн., яку позичальник зобов'язується використати для власної господарської діяльності та повернути її у зазначений цим Договором строк. (п.п1.1, 3.1 Договору)

Вказана сума допомоги було перераховано платіжним дорученням № 134.

В подальшому сторонами у справі було укладені Додаткові угоди до Договору за № 01 від 11.11.2013 р., № 02 від 13.03.2014 р. та № 03 від 20.03.2014 р., п.1.3 яких розмір позики збільшений до 3000000 грн.

Пунктом 5.1 Договору передбачено, що фінансова допомога надається строком на 1 рік з дати зарахування грошових коштів фінансової допомоги на розрахунковий рахунок Позичальника.

Як зазначає Позивач, станом на 25.12.2014 р. Позичальник частково в сумі 449 979 грн. погасив суму отриманої допомоги і таким чином залишок боргу складає 2 550 030 грн.

За п. 9.2 Договору за несвоєчасне проведення розрахунків Позичальник сплачує штраф в сумі 30% від всього залишку заборгованості.

Виходячи із вказаного розміру заборгованості сума штрафу складає 765009 грн.

На заявлену 19.11.2014 р. претензію Відповідач не відповів, розрахунки не здійснив.

З підстав ст. ст. 11, 509, 525, 526, 549, 610, 611, 629 Цивільного кодексу України, ст. ст. 173, 174, 175, 265 Господарського кодексу України, Позивач просить позов задовольнити та стягнути з Відповідача вказані суми.

Відповідач з вимогами частково погоджується, про що зазначив у відзиві на позов, (а.с 24-27), у якому зазначає, що він не згоден із стягненням з нього суми штрафу за таких обставин.

Відповідач зазначає, що Державне підприємство "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України займається сільськогосподарською діяльністю. Влітку 2014 р. склалися обставини непереборної сили, які перешкодили своєчасному виконання зобов'язань по Договору. Так, засушлива погода влітку 2014 р. негативно вплинула на ріст і розвиток пізних культур на землях підприємства, що призвело до втрати врожаю.

Факт несприятливих погодних умов у літній період 2014 р. щодо стану пізних культур на землях підприємства Відповідача підтверджується довідкою гідрометеорологічного центру Чорного та Азовського морів, за якою несприятливі погодні умови вплинули на ріст кукурудзи, соняшника та сої. Ці обставини також підтверджуються висновком № 571 від 19.09.2014р. Торгово - промислової палати України про форс-мажорні обставини (обставини непереборної сили), згідно якого внаслідок лиха 2014 р. на площах Відповідача були пошкоджені та загинули соя, соняшник та кукурудза.

За приведених обставин Відповідач зазначає, що підприємство було неспроможнім своєчасно повернути позику Позивачеві внаслідок чого і утворився вказаний штраф. У зв'язку з приведеним, Відповідач просить відмовити у стягненні штрафу.

Також Відповідач просить відстрочити виконання рішення до 01.11.2015 р.

В засіданні суду 04.02.2015 р. Позивачем надані заперечення на відзив Відповідача, за якими Позивач зазначає, що на виконання п.12.1 вказаного Договору, сторонами у справі 12.11.2013 р. був укладений договір застави № 27, за яким Заставодавець (Відповідач) з метою забезпечення виконання зобов'язань за Договором поворотної фінансової допомоги з усіма змінами та доповненнями, заставляє майбутні врожаї 2014 року з посівів озимої пшениці та озимого ячменю.

Тобто предметом застави є майбутні врожаї 2014 року з посівів озимої пшениці та озимого ячменю.

З наданих Відповідачем вказаних довідки гідрометцентру та висновку Торгово - промислової палати, несприятливі погодні умови вплинули на ріст кукурудзи, соняшнику та сої.

При цьому Позивач зазначає, що вказані довідки гідрометцентру та висновок Торгово - промислової палати не можуть бути доказами неспроможності виконання зобов'язань по Договору, так як, внаслідок забезпечення виконання зобов'язань за Договором, між сторонами у справі був укладений договір застави № 27 від 12.11.2013р., предметом якого є врожай 2014 року з посівів озимої пшениці та озимого ячменю, а згідно довідки довідки гідрометцентру та висновку Торгово - промислової палати несприятливі погодні умови 2014 р. на площах Відповідача завдали шкоди та призвели до загибелі інших культур, ніж заставлених, а саме сої, соняшника та кукурудзи.

З приведеного, на думку Позивача, випливає, що загибель інших культур ніж заставлених не вплинуло на врожай 2014 р. з посивів озимої пшениці та озимого ячменю.

Таким чином, Позивач вважає вимоги при стягнення з Відповідача штрафу обгрунтованими.

Ухвалою господарського суду Одеської області від 02 березня 2015 р. строк розгляду справи продовжений на 15 днів до 23 березня 2015 р.

В засіданні господарського суду 23 березня 2015 р. проголошено втспуну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши та проаналізувавши надані докази, вислухавши представників сторін, проаналізувавши приписи законодавства, що регулюють правовідносини по даному спору, господарський суд прийшов до наступного висновку.

Відповідно до вимог ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до статті 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до ст.. 32 ГПК України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Ці дані встановлюються письмовими і речовими доказами.

Згідно із ст. 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання повинно виконуватись відповідно до умов договору, вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а в разі відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог.

Статтею 610 Цивільного кодексу України визначено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або неналежне виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Приписами ст. 626 ЦК України передбачено, що договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав і обов'язків. У відповідності до ст. 629 зазначеного кодексу Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію або утриматись від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання обов'язку.

Відповідно до ч.1 ст.173 Господарського кодексу України господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених господарським кодексом України, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ч.ч. 1-3 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом. Кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу. Порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Застосування господарських санкцій до суб'єкта, який порушив зобов'язання, не звільняє цього суб'єкта від обов'язку виконати зобов'язання в натурі, крім випадків, коли інше передбачено законом або договором, або управнена сторона відмовилася від прийняття виконання зобов'язання.

Як свідчать матеріали справи, приведені позивачем обставини справи цілком підтверджуються наданими ним доказами - вказаним Договором, Додатковими угодами до нього №№ 01, 02, 03, платіжними дорученнями № 1792 від 11.11.2013 р., № 134 від 04.11.2013 р., № 456 від 26.03.2014 р. та № 384 від 13.03.2014 р. про перерахування Відповідачеві фінансової допомоги на загальну суму 3 000 000 грн.

Проаналізувавши надані докази, суд приймає їх до уваги як такі, що доводять правомірність вимог Позивача та наявність у Відповідача боргу перед Позивачем в зазначеній сумі. Вказані докази сумніву у суду не викликають.

Відповідач частково погасив суму позики і, таким чином, за ним утворився борг в сумі 2 550 030 грн., який дотепер Відповідачем не сплачений.

З приведеного випливає, що з боку Відповідача було порушені як умови Договору, так і вимоги ст.ст. 525, 526 ЦК України, які передбачають, що зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору або закону та забороняють односторонню відмову від виконання зобов'язань.

За несвоєчасність розрахунку Відповідачеві нарахований штраф за п. 9.2 Договору, який на думку суду є правомірним, так передбачений умовами Договору.

За ч.1 ст. 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

За ст. 629 зазначеного Кодексу, Договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Таким чином, існуючі між сторонами договірні відносини повинні виконуватись належним чином.

Заперечення Відповідача щодо відмови у стягненні штрафу у зв'язку із наявністю форс-мажорних обставин, які слались внаслідок загибелі врожаю пізних культур на землях підприємства, про що надані ним вищевказані довідка гідрометцентру та висновок Торгово-промислової палати, суд відхиляє за таких підстав.

За вказаним Договором застави № 27 від 12.11.2013 р. предметом застави є майбутні врожаї 2014 року з посівів озимої пшениці та озимого ячменю.

Згідно довідки гідрометцентру та висновку Торгово-промислової палати несприятливі погодні умови вплинули на ріст кукурудзи, соняшник та сої, тобто інших культур, ніж заставлених.

З приведеного на думку суду випливає, що загибель інших культур ніж заставлених не вплинуло на врожай 2014 р. з посівів озимої пшениці та озимого ячменю.

Таким чином, господарський суд вважає, що вказаний штраф нарахований Позивачем правомірно.

Щодо клопотання Відповідача про надання відстрочки виконання рішення до 01.11.2015 р., господарський суд відхиляє його з підстав недоведеності взагалі. При цьому господарський суд зазначає, що таке клопотання відповідач може заявити окремо в порядку ст. 121 ГПК України з наданням відповідних доказів.

Підсумовуючи викладене, господарський суд вважає вимоги Позивача законними, в цілому обґрунтованими, доведеними наявними у справі доказами і тому, підлягаючими задоволенню повністю.

Відповідно до ст. 44, 49 ГПК України при задоволенні позову судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст. ст. 32, 33, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В:

1. Позов Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України"

задовольнити повністю.

2. Стягнути з Державного підприємства "Дослідне господарство імені О.В.Суворова" Інституту сільського господарства Причорномор'я Національної академії аграрних наук України (67462, Одеська область, Роздільнянський район, с. Щербанка, вул. Суворова, буд. 62, ) на користь Державного підприємства "Державний резервний насіннєвий фонд України" (03038, м. Київ, вул. Ямська, буд. 32, ) основну заборгованість за Договором безвідсоткової поворотної фінансової допомоги № 2 від 04.11.2013р. у розмірі 2 550 030 (два мільйони п'ятсот п'ятдесят тисяч тридцять) грн., штраф у розмірі 765009 (сімсот шістдесят п'ять тисяч дев'ять) грн. та судовий збір у розмірі 66300 (шістдесят шість тисяч триста) грн. 78коп.

У зв'язку з перебуванням судді Никифорчука М.І. на лікарняному з 30.03.2015р. по 03.04.2015р. включно, повний текст рішення складено та підписано 06 квітня 2015 р.

Суддя М.І. Никифорчук