КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 910/27491/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Пашкіної С.А.

за участю представників:

Від позивача: представник Хитрова Л.В. - за довіреністю.

Від відповідача: представник Мельниченко І.О. - за довіреністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,: представник не з'явився.

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта"

на рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2015 року

у справі № 910/27491/14 (суддя Ломака В.С.)

за позовом Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія

"Інгосстрах"

до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове

товариство "Домінанта"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, -

Крук Олег Володимирович

про стягнення 10 393,70 грн.

ВСТАНОВИВ:

У грудні 2014 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося до Господарського суду м. Києва з позовом до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" про стягнення 10 393,70 грн.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" на підставі договору страхування наземного транспорту № ROXXAN21290122 від 30.01.2008 року внаслідок настання страхового випадку -дорожньо-транспортної пригоди (надалі - ДТП) виплачено страхове відшкодування внаслідок пошкодження автомобіля "Daewoo Nexia", реєстраційний номер ВК9641АК, а тому Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" відповідно до положень статті 27 Закону України "Про страхування" та статей 993, 1191 Цивільного кодексу України отримано право зворотної вимоги до особи, відповідальної за завдану шкоду. Відповідальність водія транспортного засобу мотоцикл "ИЖ А3", реєстраційний номер 8686РВд, якого визнано винним у скоєнні ДТП, застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" (страховий поліс № АС/3606809), а тому обов'язок з відшкодування матеріальної шкоди покладається на Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта".

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 10.12.2014 року залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, - Крук Олега Володимировича.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 11.02.2015 року у справі № 910/27491/14 позов задоволено.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт посилається на те, що позивачем в порушення пп. 37.1.4. ЗУ «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пропущено строк звернення за виплатою страхового відшкодування, оскільки останній звернувся до відповідача через півтора роки після скоєння ДТП.

Крім цього, апелянт стверджує про те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є суброгацією.

Третьою особою, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, не використано наданого їй законом права на участь її представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, про час та місце судового засідання, а саме поштове повідомлення № 12888167.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача, за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 30.01.2008 року між Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" (страховик) та Ілючок Ганною Євгенівною (страхувальник) було укладено Договір страхування наземного транспорту № ROXXAN21290122, за умовами якого були застраховані майнові інтереси страхувальника, що не суперечать чинному законодавству, пов'язані із володінням, користуванням, розпорядженням автомобіля "Daewoo Nexia", реєстраційний номер ВК9641АК, строк дії якого продовжувався відповідно до п. 9, зокрема з 30.01.2013 р. по 29.01.2014 р., про що свідчать меморіальні ордери.

За приписами ст. 979 ЦК України за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Статтею 980 ЦК України визначено, що предметом договору страхування можуть бути, зокрема, майнові інтереси, які не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпоряджанням майном (майнове страхування).

Як встановлено ч. 1 ст. 8 Закону України "Про страхування", страховим ризиком визначається певна подія, на випадок якої проводиться страхування і яка має ознаки ймовірності та випадковості настання.

Згідно з ч. 2 ст. 8 Закону України "Про страхування" страховим випадком є подія, передбачена договором страхування або законодавством, яка відбулася і з настанням якої виникає обов'язок страховика здійснити виплату страхової суми (страхового відшкодування) страхувальнику, застрахованій або іншій третій особі.

Встановлено, що 09.08.2013 року у селищі Деражне Костопільського району по вулиці Шевченка, сталася ДТП за участю мотоцикла ИЖ АЗ, реєстраційний номер 8686РВд, під керуванням Крук Олега Володимировича та автомобіля "Daewoo Nexia", реєстраційний номер ВК9641АК, пі керуванням Ілючок Валерія Степановича, що підтверджується довідкою ВДАІ Костопільського РВ УМВС України в Рівненській області № 9246305 про дорожньо-транспортну пригоду.

Постановою Костопільського районного суду Рівненської області від 20.08.2013 р. у справі № 564/2095/13-п встановлено, що в діях Крук Олега Володимировича вбачається склад адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП, проте, враховуючи характер скоєного правопорушення, особу порушника, ступінь його вини та майновий стан, а також обставини, що пом'якшують та обтяжують відповідальність, суд керуючись ст. 22 КУпАП, звільнив Крук Олега Володимировича від адміністративної відповідальності за ст. 124 КУпАП, обмежившись усним зауваженням.

В силу ст. 988 ЦК України встановлено, що страховик зобов'язаний у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату у строк, встановлений договором.

Дана норма кореспондується з п. 3 ч. 1 ст. 20 Закону України "Про страхування".

Як вбачається зі Звіту № 16007 про проведення незалежної оцінки вартості відновлювального ремонту колісного транспортного засобу, вартість відновлювального ремонту автомобіля "Daewoo Nexia", реєстраційний номер ВК9641АК, з урахуванням ПДВ складає 11 685, 90 грн.

Встановлено, що Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" страховим актом № И-2918 від 10.09.2013 року визнало нанесення майнової шкоди страхувальнику внаслідок ДТП у розмірі 11 393,70 грн., на підставі чого виплатило Ілючок Ганні Євгенівні майнове відшкодування у розмірі 11 393,70 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 2953 від 18.09.2013 року (а.с. 38).

Як вбачається з матеріалів справи, цивільно-правова відповідальність водія Крук Олега Володимировича, який є винним у ДТП, була застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", поліс серії АС № 3606809, ліміт по життю та здоров'ю складає 100 000, 00 грн., по майну - 50 000, 00 грн., франшиза становить 1 000, 00 грн., строк дії поліса з 08.08.2013 р. по 07.10.2013 р.

Відповідно до п. 38.1.3. ст. 38 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" страховик після виплати страхового відшкодування має право подати регресний позов до особи, яка заподіяла шкоду навмисно.

Статтею 993 ЦК України передбачено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, у межах фактичних витрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за завдані збитки.

Згідно зі ст. 27 Закону України "Про страхування" до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, судова колегія прийшла до висновку про те, що після виплати страхового відшкодування за фактичні витрати страхувальнику до Приватного акціонерного товариства "Страхова компанія "Інгосстрах" перейшло право вимоги до відповідальної особи.

Враховуючи те, що цивільно-правова відповідальність Крук Олега Володимировича застрахована Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта", судова колегія дійшла висновку про те, що відповідальною особою перед Приватним акціонерним товариством "Страхова компанія "Інгосстрах" за відшкодування страхової виплати є Товариством з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта".

Матеріали справи свідчать про те, що 22.10.2014 року Приватне акціонерне товариство "Страхова компанія "Інгосстрах" звернулося до Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" з претензією № 22-10/02-05 про сплату страхового відшкодування у розмірі 11 393, 70 грн.

Однак, у відповідь на зазначену претензію Товариство з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" листом № 1512 від 29.10.2014 року відмовило Приватному акціонерному товариству "Страхова компанія "Інгосстрах" у виплаті страхового відшкодування на підставі п. п. 37.1.4. п. 37.1. ст. 37 Закону України "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів", оскільки останній звернувся з заявою про виплату страхового відшкодування більш ніж через один рік з моменту скоєння ДТП.

На підставі зазначеного вище, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права щодо відшкодування витрат в порядку регресу.

Судова колегія, дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, приходить до висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" не підлягає задоволенню, враховуючи наступне.

Обґрунтовуючи вимоги апеляційної скарги, відповідач вказує на те, що позивачем в порушення пп. 37.1.4. Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» пропущено строк звернення за виплатою страхового відшкодування, оскільки останній звернувся до відповідача через півтора роки після скоєння ДТП.

Однак, судова колегія вважає, що вказані твердження апелянта не заслуговують на увагу, з огляду на наступне.

Як вбачається зі ст. 37 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати) є:

37.1.1. навмисні дії особи, відповідальність якої застрахована (страхувальника), водія транспортного засобу або потерпілого, спрямовані на настання страхового випадку. Зазначена норма не поширюється на осіб, дії яких пов'язані з виконанням ними громадянського чи службового обов'язку, вчинені у стані необхідної оборони (без перевищення її меж) або під час захисту майна, життя, здоров'я. Кваліфікація дій таких осіб встановлюється відповідно до закону;

37.1.2. вчинення особою, відповідальність якої застрахована (страхувальником), водієм транспортного засобу умисного злочину, що призвів до страхового випадку (події, передбаченої статтею 41 цього Закону);

37.1.3. невиконання потерпілим або іншою особою, яка має право на отримання відшкодування, своїх обов'язків, визначених цим Законом, якщо це призвело до неможливості страховика (МТСБУ) встановити факт дорожньо-транспортної пригоди, причини та обставини її настання або розмір заподіяної шкоди;

37.1.4. неподання заяви про страхове відшкодування впродовж одного року, якщо шкода заподіяна майну потерпілого, і трьох років, якщо шкода заподіяна здоров'ю або життю потерпілого, з моменту скоєння дорожньо-транспортної пригоди.

37.2. Рішення страховика про відмову у здійсненні страхової виплати повідомляється страхувальнику у письмовій формі з обґрунтуванням причин відмови.

37.3. Незадовільне фінансове становище страховика (МТСБУ) не є підставою для відмови у здійсненні страхового відшкодування (регламентної виплати).

Таким чином, норми ст.37 Закону "Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів" не поширюються на позивача, який не є страхувальником в розумінні цього Закону.

Також, не заслуговують на увагу посилання апелянта на те, що правовідносини, які склалися між сторонами у справі, є суброгацією, оскільки це спростовується встановленими вище обставинами.

За таких обставин судова колегія погоджується з висновком суду першої інстанції стосовно того, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 10 393,70 грн. шкоди в порядку регресу є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно до ст.33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст.34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія дійшла висновку про те, що місцевим господарським судом повно і всебічно з'ясовані всі обставини справи та надано їм належну правову оцінку, рішення місцевого господарського суду, яким позов задоволено, відповідає чинному законодавству та матеріалам справи; колегія не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги та скасування чи зміни оскаржуваного рішення.

Судом першої інстанції вірно покладено судовий збір за подання позовної заяви в порядку ст. 49 ГПК України на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з додатковою відповідальністю "Страхове товариство "Домінанта" на рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2015 року залишити без задоволення.

2. Рішення Господарського суду м. Києва від 11.02.2015 року у справі № 910/27491/14 - без змін.

3. Матеріали справи № 910/27491/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.А. Пашкіна