Господарський суд
Житомирської області
_________________________________________
______________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

Від "06" квітня 2015 р. Справа № 906/394/15

Господарський суд Житомирської області у складі:

судді Сікорської Н.А.

за участю представника позивача: Гермаковська О.С.- дов. № 02/2015 від 05.01.2015р.

розглянув у відкритому судовому засіданні в м. Житомирі справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Глобал Космед"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Курола"

про стягнення 92614,26 грн.

Позивачем подано позов про стягнення з відповідача 77531,42грн. основного боргу, 7329,70грн. пені та 7753,14грн. штрафу.

Ухвалою господарського суду Житомирської області від 20.03.2015р. порушено провадження у справі та призначено до розгляду на 06.04.2015р.

Представник позивача підтримала позовні вимоги в повному обсязі з підстав, викладених у позовній заяві. Надала для огляду в судовому засіданні оригінали документів, на яких ґрунтуються позовні вимоги. Пояснила, що основна заборгованість на день розгляду справи не змінилась та становить 77531,42грн.

Відповідач повноважного представника в судове засідання не направив, про причини його неявки суд не повідомив. Про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с. 42).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

01.01.2012р. між Товариством з обмеженою відповідальністю з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Курола" (покупець, відповідач) укладено договір постачання товару № 001 (а.с.13-17 ).

За умовами п. 1.1 Договору, позивач зобов'язався передати відповідачу для реалізації, на умовах даного Договору, побутові товари: ТМ "Астро", ТМ "Асто Софін", ТМ "Крет", ТМ "Містер Топ", ТМ "Бобіні", ТМ "Бобіні бебі", ТМ "Софін", ТМ "ІЗО", та ін., а відповідач в свою чергу зобов'язався прийняти товар в асортименті, кількості і по ціні, згідно додатків до даного договору, накладних і оплатити його на умовах цього Договору. Накладна формується на підставі заявки покупця. Заявку покупець може надавати як в письмовій, так і в усній формі.

Пунктом 1.2. Договору сторони погодили, що ціни на товари, які поставляються на підставі цього договору, узгоджуються сторонами у Специфікації (додатку до даного договору), яка укладається в письмовій формі та є невід'ємною частиною даного договору, а у випадку відсутності такої специфікації ціни зазначаються у видатковій накладній. При поставці товарів ціни зазначаються у накладних, які є одночасно рахунками для оплати товарів поставлених на підставі таких накладних. Сумою даного Договору є сума всіх накладних. Підпис представника покупця на накладній постачальника засвідчений печаткою, зразок яких затверджений покупцем в додатку №1 до даного Договору є належним підтвердженням того, що покупець ознайомлений з цінами на дану партію товару та приймає на себе зобов'язання оплатити такий товар за цінами, зазначеними у відповідній накладній постачальника.

Згідно п. 2.7. Договору, датою поставки товару покупцю є дата прийому-передачі товару, що має вказуватися представником покупця на видатковій накладній постачальника, в випадку не зазначення повноважним представником покупця дати прийому-передачі товару, датою поставки товару вважається дата видаткової накладної, згідно якої передавався товар.

Пунктом 3.1. Договору сторони передбачили порядок розрахунків, за яким розрахунки з постачальником здійснюються в безготівковій формі, шляхом перерахунку коштів на поточний рахунок постачальника з зазначенням номера і дати видаткової накладної. Сторони дійшли згоди, що у будь-якому випадку погашається заборгованість по першій неоплаченій накладній чи утвореній раніше забор7гованості. Датою виконання обов'язку покупця по оплаті товару є дата зарахування грошових коштів на банківський рахунок постачальника.

Покупець оплачує товар отриманий на підставі даного договору на умовах відстрочки платежу в строки вказані в п. 3.3 даного договору (п.3.2).

За п. 3.3 Договору, термін відстрочки платежу за товар поставлений покупцю на підставі даного Договору становить 40 (сорок) календарних днів від дати поставки товару покупцю по кожній окремій накладній.

Як вбачається з матеріалів справи, позивач свої зобов'язання за договором виконав належним чином, поставивши 22.07.2014р., 31.07.2014р, 13.08.2014р., 29.08.2014р., 21.10.2014р. відповідачу товар на загальну суму 87781,60грн., що підтверджується, наявними в матеріалах справи, видатковими накладними РН-0001435, № РН-0001499, РН-0001567, № РН-0001620, № РН-0001837 ( а.с.18-22).

Претензій щодо якості поставленого товару від відповідача не надходили.

Відповідач в свою чергу провів часткові розрахунки за поставлений товар на загальну суму 10250,18грн., чим порушив умови договору, внаслідок чого у нього утворилась заборгованість в сумі 77531,42грн.

16.01.2015р. відповідачу була пред'явлена претензія про сплату протягом семи днів заборгованості в сумі 77531,42грн. (а.с. 29). Відповідач відповіді на претензію не надав, заборгованість не оплатив.

Згідно п. 6.2 Договору, в разі прострочення покупцем строку оплати за товар, що вказаний в п. 3.3 даного Договору, він зобов'язаний виплатити постачальнику (позивачу) пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, від суми боргу, яка нараховується за кожний день прострочення платежу та за весь період прострочення (понад шість місяців), а також, в разі прострочення покупцем строку оплати товару більш ніж на п'ять календарних днів покупець повинен додатково сплатити постачальнику штраф в розмірі 10 (десяти) відсотків від суми боргу (на вимогу постачальника), що не звільняє покупця від виконання основного грошового зобов'язання та незважаючи на виконання покупцем основного грошового зобов'язання.

В порядку вищезазначеного пункту договору позивачем заявлено до стягнення з позивача 7329,70грн. пені та 7753,14грн. штрафу.

Оскільки відповідач добровільно заборгованість не погасив, позивач звернувся до суду за захистом свого порушеного права.

Оцінивши в сукупності матеріали справи, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню, виходячи з наступного.

Відповідно до п.1 ч.2 ст.11 ЦК України, підставою виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Відповідно до ст. 509 ЦК України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Як вбачається з матеріалів справи, правовідносини між сторонами виникли на підставі договору постачання товару №001 від 01.01.2012р.

Згідно ч. 1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін (ч. 2 ст. 712 ЦК України).

Статтею 655 ЦК України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Так, матеріалами справи підтверджується факт поставки товару відповідачу, що вказує на належне виконання зобов'язання за договором з боку позивача. Відповідач факт отримання товару на суму 87781,60 грн. не оспорив.

Відповідно до ч.1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Як встановлено судом, сторони домовились про оплату товару на умовах відстрочки платежу, що відповідно до п. 3.3. Договору складає 40 (сорок) календарних днів від дати поставки товару покупцю по кожній окремій накладній.

Так, за видатковою накладною № РН-0001435 від 22.07.2014р. строк оплати наступив 31.08.2014р.; за видатковою накладною № РН-0001499 від 31.07.2014р. - 09.09.2014р., за видатковою накладною № РН-0001567 від 13.08.2014р. - 22.09.2014р.; за видатковою накладною № РН-0001620 від 29.08.2014р. - 08.10.2014р., за видатковою накладною № РН-0001837 від 21.10.2014р. - 30.11.2014р.

Згідно матеріалів справи, відповідач провів часткову оплату вартості отриманого товару на суму 10250,18грн., що підтверджується: банківською випискою від 09.10.2014р.; накладними про повернення товару № ВН-0000115від 31.10.2014р. на суму 315,60грн., накладною на повернення товару № ВН-000016 від 31.10.2014р. на суму 193,82грн.; угодою про взаємозалік між сторонами від 20.11.2014р. № ПБ-00137 на суму 2000,00грн.

Як пояснив представник позивача згідно вищевказаної банківської виписки відповідач перерахував 11632,00грн., проте в рахунок погашення заборгованості за накладною № РН-0001435 було зараховано 7740,76грн. Решта коштів були зараховані в рахунок погашення раніше виниклої заборгованості. .

В результаті неналежного виконання покупцем свого обов'язку, має місце заборгованість в сумі 77531,42грн.

Нормою ст. 525 ЦК України передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, а за відсутності таких вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться (ст. 526 ЦК України).

За таких обставин, вимоги позивача в частині стягнення основного боргу в сумі 77531,42грн. є обґрунтованими та підлягають задоволенню.

Щодо заявленої вимоги про стягнення пені в розмірі 613,18 грн. господарський суд враховує наступне.

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.1 ст.612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Стаття 611 ЦК України визначає правові наслідки порушення зобов'язання, зокрема, сплату неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання (ч. 3 ст. 549 ЦК України).

Як вбачається з розрахунку, пеню заявлено:

- по видатковій накладній № РН-0001435 від 22.07.2014р. за період з 01.08.2014р. по 05.02.2014р. на суму заборгованості 11181,48грн., яка складає 1525,57грн.;

- по видатковій накладній № РН-0001499 від 31.07.2014р. за період з 10.09.2014р. по 05.02.2014р.р. на суму заборгованості 19945,03грн., яка складає 2174,82грн.;

- по видатковій накладній № РН-0001567 від 13.08.2014р. за період з 23.09.2014р. по 05.02.2014р. на суму заборгованості 11556,79грн., яка складає 1157,45 грн.;

- по видатковій накладній № РН-0001620 від 29.08.2014р. за період з 09.10.2014р. по 05.02.2014р.р. на суму заборгованості 18019,27грн., яка складає 1606,91грн.;

- по видатковій накладній № РН-0001837 від 21.10.2014р. за період з 01.12.2014р. по 05.02.2014р.р. на суму заборгованості 16828,85грн., яка складає 864,95грн.

Перевіривши розрахунок пені, суд встановив, що позивачем при обрахунку пені за видатковою накладною № РН-0001435 від 22.07.20214р. невірно визначено початкову дату нарахування пені. Виходячи з умов п. 3.3. договору, прострочка має місце з 01.09.2014р. Таким чином, у позивача виникло право на нарахування пені за вказаною накладною лише 01.09.2014р.

Крім того, при обрахунку пені на заборгованість за товар отриманий за видатковою накладною № 0001567 від 13.08.2014р. позивачем допущено арифметичні помилки.

За таких обставин, суд здійснив власний розрахунок, згідно якого сума пені склала 7092,11грн., яка є обгрунтованою, арифметично вірною та такою, що підлягає задоволенню.

За таких обставин, в частині стягнення 237,59грн. (7329,70грн.- 7092,11грн.) пені суд відмовляє.

Крім того, в порядку п. 6.2 Договору, позивачем заявлено до стягнення штраф в розмірі 7753,14грн.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч. 2 ст. 549 ЦК України).

З розрахунку, наданого позивачем, вбачається, що штраф нараховано на суму простроченої заборгованості в розмірі 77531,42грн., що відповідає умовам договору. За таких обставин, вимога про стягнення штрафу є правомірною і такою, що підлягає задоволенню.

Відповідно до статей 33 та 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень належними та допустимими у справі доказами; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідач позов не оспорив, своїм правом на участь в судовому розгляді справи не скористався, доказів сплати боргу не подав.

Враховуючи вищевикладене, позовні вимоги є обґрунтованими, заявленими відповідно до чинного законодавства та такими, що підлягають частковому задоволенню на загальну суму 92376,67 грн., з яких: 77531,42 грн. - основний борг, 7092,11грн.-пеня,7753,14грн.- штраф.

В порядку ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 49, 82-85 ГПК України, господарський суд,-

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Курола" (10019, м.Житомир, вул. Комерційна,5, ідентифікаційний код 35099621)

на користь Товариства з іноземними інвестиціями "Глобал Космед" (10001, м.Житомир, вул. Київська,77 оф. 402, ідентифікаційний код 20038967)

- 77531,42грн. основного боргу;

- 7092,11грн. пені;

- 7753,14грн. штрафу;

- 1847,53грн. судового збору.

3. В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Апеляційна скарга подається на рішення місцевого господарського суду протягом десяти днів з дня його оголошення. У разі якщо в судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частину рішення, зазначений строк обчислюється з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 Господарського процесуального кодексу України.

Повне рішення складено: 07.04.15

Суддя Сікорська Н.А.

Віддрукувати:

1- в справу

2- позивачу (рек. з пов.)

3- відповідачу (рек. з повід.)