РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015Справа №910/29541/14-г

За позовомТовариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар"
до Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна"
простягнення 144576,39 грн
Суддя Смирнова Ю.М.

Представники:

від позивача Марусенко В.О. - представник
від відповідача Білоусов А.Ю. - представник

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом про стягнення з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" заборгованості у розмірі 156706,39 грн.

05.02.2015 позивачем подано до суду заяву про зменшення та зміну позовних вимог, якій позивач просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 144576,39 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 05.02.2015 прийнято до розгляду заяву позивача про зменшення та зміну позовних вимог.

Позовні вимоги розглядаються судом в редакції заяви про зменшення та зміну позовних вимог, поданої 05.02.2015.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач неналежним чином виконав зобов'язання за договором поставки товарів та надання послуг № 21726 від 01.01.2011 щодо здійснення повної та своєчасної оплати поставленого позивачем з січня по липень 2012 року товару.

Відповідач проти позову заперечує та посилаючись на п. 3.3 Договору п. 1.11 Додатку № 7 до Договору вважає, що ним в повному обсязі виконані зобов'язання щодо оплати по заявленим позивачем товарним накладним, а позивачем безпідставно не враховані суми наданих відповідачем послуг та нарахованих штрафів, на які згідно з умовами Договору було зменшено суму заборгованості за поставлений товар.

18.03.2015 до суду надійшло клопотання відповідача про виклик головного бухгалтера позивача для надання пояснень щодо обставин справи.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, в судовому засіданні судом відхилено вказане клопотання відповідача з підстав відсутності необхідності отримання відповідних пояснень.

В судовому засіданні 18.03.2015 судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, Господарський суд міста Києва

В С Т А Н О В И В:

01.01.2011 між Товариством з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (постачальник, позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" (покупець, Метро, відповідач) підписано договір поставки товарів та надання послуг № 21726 (далі - Договір).

За умовами вказаного Договору постачальник постачає і передає у власність відповідача, а відповідач приймає та оплачує товари згідно із замовленнями відповідача товаросупровідною документацією. Відповідач надає позивачу рекламні, інформаційні. Маркетингові та інші послуги у порядку та згідно з додатковими угодами до цього Договору.

Згідно з п. 10.1 Договору цей Договір з усіма додатками до нього діє до 31.12.2011.

Строк дії Договору автоматично продовжується на 1 рік у випадку, якщо не менше ніж за 6 місяців до значення його строку дії будь-яка сторона не повідомить іншу сторону у письмовій формі про свій намір припинити його дію.

Оскільки в матеріалах справи відсутні відповідні заяви сторін про припинення дії Договору, суд приходить до висновку, що строк дії вказаного Договору було продовжено та у заявлений до стягнення період Договір був чинним.

За своєю правовою природою укладений між сторонами Договір є змішаним договором поставки та надання послуг.

До виконання господарських договорів застосовується відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, встановлених цим Кодексом, що передбачено приписами другого абзацу пункту першого статті 193 Господарського кодексу України.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ч. 1 ст. 712 Цивільного кодексу України та ч. 1 ст. 265 Господарського кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупцю для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з його особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

У статті 692 Цивільного кодексу України зазначено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару. Покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Відповідно до ч. 1 ст. 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі ст. 903 Цивільного кодексу України, якщо договором передбачено надання послуг за плату, замовник зобов'язаний оплатити надану йому послугу в розмірі, у строки та в порядку, що встановлені договором.

Як зазначає позивач, на виконання умов Договору з січня по липень 2012 року позивач поставив відповідачу товар на загальну суму 783166,50 грн (належним чином засвідчені копії товарних накладних містяться в матеріалах справи).

Відповідачем не заперечується здійснення позивачем поставки товару на вказану суму коштів та його отримання.

Згідно з п. 3.2 Договору оплата виконується шляхом банківського переказу на рахунок постачальника, зазначений у ст. 11 цього Договору, протягом терміну платежу, зазначеного у п. 1.1 Додатку № 7.

Відповідно до п. 1.1 Додатку № 7 до Договору відповідач оплачує товари протягом 50 днів з дня отримання товарів.

Однак, як зазначає позивач, відповідач не в повному обсязі розрахувався за поставлений товар, здійснивши оплату на загальну суму 492382,85 грн, а також надавши позивачу послуги за договором на загальну суму 146207,26 грн (акти приймання наданих послуг № 1000670 від 20.02.2012, № 1001589 від 23.03.2012, № 1001957 від 20.04.2012, №1003330 від 20.06.2012, № 1004236 від 17.08.2012), на суму яких згідно з умовами Договору позивачем зменшена заборгованість відповідача за поставлений товар.

Таким чином, на думку позивача, у відповідача утворилась заборгованість по оплаті поставленого товару у розмірі 144576,39 грн, у зв'язку з чим позивач звернувся з даним позовом до суду.

Однак, відповідач проти вказаної суми заборгованості заперечує та вважає, що ним повністю здійснено оплату отриманого товару згідно з умовами Договору (п.п. 3.3, 10,3 Договору, п. 1.11 Додатку № 7 до Договору).

Оцінюючи наявні в матеріалах справи документи та застосовуючи норми чинного законодавства України, господарський суд вважає позовні вимоги, підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Заперечуючи проти позову відповідач посилається на акти приймання (рахунок до сплати) наданих послуг за договором на загальну суму 132090,48 грн (копії актів містяться в матеріалах справи) та нараховані позивачу суми штрафних санкцій у загальному розмірі 22350,73 грн (повідомлення про нарахування штрафних санкцій містяться в матеріалах справи), на які згідно з умовами Договору відповідачем було зменшено суму заборгованості за поставлений товар, а тому, на думку відповідача, заборгованість перед позивачем відсутня.

Відповідачем надано до матеріалів справи акти приймання (рахунок до сплати) наданих послуг № 1004066 від 17.08.2012, № 1003151 від 20.06.2012, № 1002355 від 21.05.2012, № 1000507 від 20.02.2012, № 1001415 від 23.03.2012, № 1002232 від 20.04.2012 за договором на загальну суму 132090,48 грн, які не підписані позивачем.

На підтвердження відправлення позивачу зазначених актів відповідачем надано списки згрупованих рекомендованих відправлень № 04 від 26.11.2014, №06 від 06.11.2014, №82 від 04.12.2014.

Крім того, відповідач зазначає, що акти наданих послуг та акти звірки взаємних розрахунків надсилались електронною поштою (електронні повідомлення містяться в матеріалах справи).

Згідно з п. 10.3 Договору будь-які документи (включаючи замовлення, повідомлення, ін.), які відправляються відповідачем по факсу, по електронній пошті постачальника, через інтернет-портал Metro Link або за допомогою системи EDI мають повну юридичну силу, породжують права та обов'язки для сторін, можуть бути представлені до судових інстанцій в якості належних доказів та не можуть заперечуватись постачальником.

Відповідно до п. 3.3 Договору відповідач має право зменшити оплату, що належить постачальникові за товари на суму штрафів, вартість товарів, повернених постачальникові, наданих йому послуг а також на інші суми, що мають бути сплачені постачальником згідно з цим Договором та Додатками, які складають невід'ємну частину цього договору, шляхом проведення заліку зустрічних вимог за винятком випадків, коли це заборонено українським законодавством. Залік зустрічних вимог проводиться відповідачем без підписання сторонами додаткових документів (актів, протоколів тощо).

По результатах кожного місяця кожен відповідач буде готувати акти звірки взаєморозрахунків та направляти їх постачальникові. В актах звірки будуть відображені товарні накладні, надані постачальником, акти наданих послуг, надані покупцями, та інформація про платежі або залік вимог, виконані сторонами.

В свою чергу, постачальник повинен направити відповідачу підписаний акт звірки чи письмові мотивовані зауваження до нього. Ненадання підписаного акту або мотивованих зауважень протягом 14 календарних днів від дати надіслання акту означатиме згоду постачальника із даними, наведеними в акті.

Акт звірки взаєморозрахунків містить інформацію тільки щодо тих поставок товарів, по яких отримано товарні та податкові накладні від постачальника, та які не мають розбіжностей стосовно затверджених цін та кількості фактично прийнятих товарів.

В разі неотримання акту звірки взаєморозрахунків до 15 числа місяця, наступного за звітним, постачальник зобов'язаний у письмовій формі (у тому числі за допомогою електронної пошти) негайно повідомити відповідача про неотримання такого акту. Дане повідомлення повинно бути отримано відповідачем до 20 числа місяця, наступного за звітним і постачальнику буде направлено дублікат такого акту. Якщо відповідач не отримав такого повідомлення - постачальник не має права в майбутньому посилатися на неотримання такого акту звірки взаєморозрахунків чи на незгоду з даними, які в ньому містяться.

В п. 1.11 Додатку № 7 до Договору також сторонами погоджено, що Метро має право зменшити оплату, що належить постачальникові за товари на вартість наданих постачальникові послуг, а також на інші суми, що мають бути сплачені постачальником згідно з цим Додатком та додатком № 7А та/чи № 7Б або за будь-якими іншими додатками, які складають невід'ємну частину договору, шляхом проведення заліку зустрічних вимог за винятком випадків, коли це заборонено українським законодавством. Залік зустрічних вимог проводиться метро без підписання додаткових документів (актів, протоколів тощо).

По факту надання послуги в повному обсязі Метро буде готувати акти приймання наданих послуг та направляти їх постачальникові. В свою чергу, постачальник повинен направити метро підписаний акт приймання наданих послуг чи письмові мотивовані зауваження.

Ненадання підписаного акту або мотивованих зауважень протягом 14 календарних днів від дати надіслання акту означатиме згоду постачальника із даними, наведеними в акті.

В разі неотримання актів приймання наданих послуг до 15 числа місяця наступного за звітним, постачальник зобов'язаний у письмовій формі (у тому числі за допомогою електронної пошти) негайно повідомити Метро про неотримання такого акту. Дане повідомлення повинно бути отримано Метро до 20 числа місяця наступного за звітним, і дублікат такого акту буде направлено постачальнику. Якщо Метро не отримало такого повідомлення у вказаний вище термін постачальник не має права в майбутньому посилатися на неотримання такого акту приймання наданих послуг чи на незгоду з даними, які в ньому містяться.

Однак, як свідчать матеріали справи, позивачем не повертались відповідачу підписані акти приймання (рахунок до сплати) наданих послуг за договором на загальну суму 132090,48 грн або мотивовані зауваження до вказаних актів, як то передбачено умовами Договору.

Позивачем також не надано суду доказів на підтвердження звернення до відповідача з повідомленням про неотримання актів наданих послуг, актів звірки розрахунків у визначені в п. 3.3 Договору та п. 1.11 Додатку № 7 до Договору строки.

Таким чином, відомості щодо наданих відповідачем послуг зазначені в актах наданих послуг № 1004066 від 17.08.2012, № 1003151 від 20.06.2012, № 1002355 від 21.05.2012, №1000507 від 20.02.2012, № 1001415 від 23.03.2012, № 1002232 від 20.04.2012 за договором на загальну суму 132090,48 грн, які не враховані позивачем при розрахунку суми заборгованості, в силу умов Договору (п. 1.11 Додатку № 7 до Договору) є погодженими з позивачем.

Щодо посилання позивача на те, що вказані у спірних актах послуги він не замовляв у відповідача, то суд відзначає, що у Договорі та Додатку № 7 до нього сторонами погоджений перелік послуг, що надаються постачальнику та не передбачено надання послуг за Договором лише згідно замовлення постачальника.

Згідно зі ст. 598 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом. Припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених договором або законом.

Сторонами у Договорі (п. 3.3 Договору, п. 1.11 Додатку № 7 до Договору) погоджено порядок припинення зобов'язання за Договором, а саме - право відповідача зменшити оплату за поставлені товари, що належить позивачу, на вартість наданих відповідачем позивачу послуг, шляхом заліку зустрічних вимог без підписання додаткових документів.

У зв'язку з чим судом не приймається твердження позивача про недотримання загального порядку зарахування зустрічних однорідних вимог, визначеного статтею 601 Цивільного кодексу України, оскільки у Договорі сторонами погоджено інший порядок заліку зустрічних вимог.

Відповідно до ст. 34 Господарського процесуального кодексу України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Враховуючи вищевикладене, суд приходить до висновку, що зобов'язання відповідача щодо оплати отриманого від позивача товару на суму 132090,48 грн виконані шляхом зарахування вартості наданих відповідачем послуг на суму 132090,48 грн в оплату поставленого товару, тому позовні вимоги в цій частині задоволенню не підлягають.

Щодо посилання відповідача на зменшення суми оплати за поставлений товар шляхом нарахування позивачу штрафних санкцій у загальному розмірі 22350,73 грн, суд відзначає наступне.

Згідно з положеннями п.п. 2.14, 2.15, 2.16, 2.17 Договору відповідач має право має право проводити залік сум штрафів, нарахованих за поставку товару у меншій кількості, недодержання строку поставки, невиконання постачальником замовлення Метро, невідповідність якості товарів, з сумами, які належать постачальникові за доставлені товари в порядку встановленому у п.п. 3.3 та 3.5 Договору.

Статтею 526 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Аналогічна норма міститься і в ст. 193 Господарського кодексу України, яка регламентує, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

В матеріалах справи містяться повідомлення відповідача про нарахування позивачу штрафних санкцій у загальному розмірі 22350,73 грн за порушення договірних зобов'язань.

Однак, відповідачем не надано доказів на підтвердження порушення позивачем договірних зобов'язань, що надавало б право нараховувати відповідні штрафні санкції, зокрема, не надано доказів на підтвердження невиконання позивачем замовлень відповідача, затримки поставки замовлених товарів та затримки поставки товарів, які мали бути поставлені протягом періоду зниження цін.

Оскільки відповідачем не доведено наявності підстав для нарахування позивачу вказаних сум штрафів, підстави для зменшення оплати поставленого товару на суму штрафів відсутні.

Доказів погашення заборгованості за поставлений товар у сумі 12485,91 грн (144576,39 грн - заявлена до стягнення сума заборгованості мінус 132090,48 грн - вартість наданих відповідачем послуг зарахована в оплату поставленого товару) відповідачем суду не надано.

Враховуючи викладене, позовні вимоги в частині про стягнення з відповідача основного боргу за отриманий товар у розмірі 12485,91 грн є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Таким чином, позовні вимоги підлягають частковому задоволенню.

У зв'язку з частковим задоволенням позову, відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Оскільки позивачем зменшено позовні вимоги, на підставі до ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена позивачем сума судового збору у розмірі 282,57 грн підлягає поверненню позивачу з Державного бюджету України.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити частково.

2.Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Метро Кеш Енд Кері Україна" (02140, м. Київ, проспект Петра Григоренка, 43, ідентифікаційний код 32049199) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (62371, Харківська обл., Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Свердлова, 53, ідентифікаційний код 30357250) заборгованість у розмірі 12485 (дванадцять тисяч чотириста вісімдесят п'ять) грн 91 коп. та судовий збір у розмірі 249 (двісті сорок дев'ять) грн 83 коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Повернути Товариству з обмеженою відповідальністю "Слобожанський миловар" (62371, Харківська обл., Дергачівський район, с. Подвірки, вул. Свердлова, 53, ідентифікаційний код 30357250) з Державного бюджету України 282 (двісті вісімдесят дві) грн 57 коп. судового збору.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено: 31.03.2015

Суддя Ю.М. Смирнова