ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

про повернення позовної заяви

25.03.2015 Справа № 908/1873/15-г

Суддя господарського суду Запорізької області Науменко А.О., розглянувши матеріали

за позовом: Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (70417, Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Інститутська, буд. 1);

до відповідача: Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України (70417, Запорізька область, Запорізький район, с. Сонячне, вул. Інститутська, буд. 1);

про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат № 08/01 від 08.01.2014 р. в розмірі 10582,31 грн.

ВСТАНОВИВ:

Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України заявлено позовні вимоги до Державного підприємства «Дослідне господарство «Елітне» Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України про стягнення заборгованості за договором про відшкодування витрат № 08/01 від 08.01.2014 р. в розмірі 10582,31 грн.

Крім того, заявою від 23.03.2015 р. позивач просить відстрочити сплату судового збору по даній справі до прийняття судом рішення по справі. В обґрунтування поданої заяви позивач посилається на важке фінансове становище Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України.

Розглянувши заяву позивача про відстрочення від сплати судового збору, суд дійшов до висновку, що вказана заява не підлягає задоволенню, виходячи з наступного.

Законом України «Про судовий збір» визначено правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору. Згідно зі статтею 1 вказаного Закону судовий збір справляється на всій території України за подання заяв, скарг до суду, за видачу судами документів, а також у разі ухвалення окремих судових рішень, передбачених цим законом, і включається до складу судових витрат. За статтею 2 вказаного Закону платниками судового збору є: громадяни України, іноземці, особи без громадянства, підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні) та фізичні особи - підприємці, які звертаються до суду чи стосовно яких ухвалене судове рішення, передбачене цим законом.

Гарантією реалізації права на судовий захист в аспекті доступу до правосуддя є встановлення законом помірного судового збору для осіб, які звертаються до суду. Це відповідає Рекомендації Комітету Міністрів Ради Європи державам-членам щодо заходів, що полегшують доступ до правосуддя‚ від 14 травня 1981 року № R (81) 7: «В тій мірі, в якій судові витрати становлять явну перешкоду доступові до правосуддя, їх треба, якщо це можливо, скоротити або скасувати» (підпункт 12 пункту D).

Таким чином, сплата судового збору за подання заяв, скарг до суду, а також за видачу судами документів є складовою доступу до правосуддя, який є елементом права особи на судовий захист, гарантованого статтею 55 Конституції України.

Відповідно до ст. 8 Закону України «Про судовий збір» враховуючи майновий стан сторони, суд може своєю ухвалою відстрочити або розстрочити сплату судового збору на певний строк, але не довше ніж до ухвалення судового рішення у справі. Суд може зменшити розмір судового збору або звільнити від його сплати на підставі, зазначеній у частині першій цієї статті.

Пунктом 3.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» № 7 від 21.02.2013 р. встановлено, що єдиною підставою для вчинення господарським судом дій, зазначених у статті 8 Закону, є врахування ним майнового стану сторін.

Клопотання про відстрочення (розстрочення) сплати судового збору, зменшення його розміру або звільнення від його сплати може бути викладене в заяві чи скарзі, які подаються до господарського суду, або окремим документом. Особа, яка заявляє відповідне клопотання, повинна навести доводи і подати докази на підтвердження того, що її майновий стан перешкоджав (перешкоджає) сплаті нею судового збору у встановленому порядку і розмірі.

В підтвердження зазначених у заяві обставин на момент вирішення даного процесуального питання позивачем не надано жодних доказів, які б свідчили про його скрутний майновий стан, зокрема офіційної фінансової звітності товариства - балансу, звіту про фінансові результати, тощо.

За таких обставин, а також враховуючи, що наведенні норми чинного законодавства передбачені ст. 8 Закону України «Про судовий збір» є правом суду, а не його обов'язком, заява позивача про надання відстрочки сплати судового збору задоволенню не підлягає. Позивач не позбавлений права обґрунтувати вказану заяву належними доказами та звернутись повторно до господарського суду Запорізької області.

Розглянувши зазначену позовну заяву, господарський суд дійшов висновку, що позовна заява підлягає поверненню на підставі п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України (далі ГПК України), виходячи з наступного.

Відповідно до пункту 3 ч. 1 ст. 57 ГПК України, до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

У відповідності до п. 4 ч. 1 ст. 63 ГПК України, суддя повертає позовну заяву і додані до неї документи без розгляду, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановлених порядку та розмірі.

До позовної заяви Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України не додано жодного доказу про сплату судового збору.

Таким чином, позивачем не дотримано вимоги Закону України «Про судовий збір» щодо сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, слід зазначити, що відповідно до п. 5.27 Національного стандарту України ДСТУ 4163-2003 «Уніфікованої системи організаційно-розпорядчої документації» (затвердженої Наказом Держспоживстандарту України від 07.04.2003 р. № 55) відмітку про засвідчення копії документа складають зі слів «згідно з оригіналом», назви, посади, особистого підпису особи, яка засвідчує копію, її ініціали та прізвища, дати засвідчення копії і проставляють нижче реквізиту підпис.

Інститутом олійних культур Національної академії аграрних наук України до матеріалів позовної заяви додано копії документів, які не засвідчені позивачем, як того вимагає чинне законодавство України, а саме - на вказаних документах міститься лише відмітка «копія вірна» та підпис без зазначення назви, посади, прізвища та ініціалів особи, яка засвідчує копію.

Пунктом 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України № 18 від 26.12.2011 р. «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» передбачено, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини першої статті 57 ГПК щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 ГПК.

На підставі викладеного позовна заява підлягає поверненню без розгляду.

Суд вважає за необхідне роз'яснити позивачу, що у відповідності до ч. 3 ст. 63 ГПК України повернення позовної заяви не перешкоджає повторному звертанню з нею до господарського суду у загальному порядку після усунення допущених порушень.

Керуючись п. 4 ч. 1 ст. 63 Господарського процесуального кодексу України, суд

УХВАЛИВ:

1. В задоволенні клопотання про відстрочення сплати судового збору відмовити.

2. Позовну заяву і додані до неї документи повернути Інституту олійних культур Національної академії аграрних наук України без розгляду.

Додаток: позовні матеріали на 17 аркушах, в тому числі оригінали документів: клопотання від 23.03.2015 р. на 2 арк.; фіскальний чек від 23.03.2015 р.; опис вкладення від 23.03.2015 р.

Суддя А.О. Науменко