РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

27.03.2015Справа №910/5373/15-г

За позовомФермерського господарства "ГРАСС АВЕНЮ"
доТовариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНО-ЧЕСЬКА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА"
простягнення 61 160,00 грн.
Суддя Підченко Ю.О.

Представники сторін:

від позивача:Чехович Т.Г. - представник за довіреністю;
від відповідача:не з'явився;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Фермерське господарство "ГРАСС АВЕНЮ" (надалі - ФГ "ГРАСС АВЕНЮ") звернулось до господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНО-ЧЕСЬКА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА" (надалі - ТОВ "УКРАЇНО-ЧЕСЬКА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА") про стягнення 62 987,00 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивач на виконання умов Договору купівлі-продажу б/н від 08.09.2014 р. здійснив 100% оплату товару на суму 61 160,00 грн., проте відповідач поставку оплаченого товару не здійснив, у зв'язку із чим позивач просить стягнути з відповідача суму попередньої оплати.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.03.2015 р. порушено провадження по справі №910/5373/15-г, розгляд справи призначено на 27.03.2015 р.

Представник позивача в судове засідання 27.03.2015 р. з'явився, позовні вимоги підтримує та просить їх задовольнити в повному обсязі. При цьому, представником позивача було подано заяву згідно змісту якої уточнює ціну позову та просить стягнути з відповідача заборгованість у розмірі 61 160,00 грн. та судовий збір у розмірі 1 827,00 грн.

Представник відповідача, що належним чином повідомлений про час та місце розгляду справи, в судове засідання 27.03.2015 р. не з'явився, вимог ухвал суду не виконав, про причини неявки суд не повідомив.

При цьому, суд відзначає, що за змістом ч. 1 ст. 64 Господарського процесуального кодексу України у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження (місця проживання) сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Місцезнаходження відповідача за адресою: 04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160 Б, на яку було надіслано ухвалу суду, підтверджується наявними в матеріалах справи документами та витягом з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців від 25.03.2015 р.

Відповідно до абзацу 3 п. 3.9.1 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 р. №18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Як вбачається з матеріалів справи та підтверджується інформацією з автоматизованої системи "Діловодство спеціалізованого суду" ухвалу від 06.03.2015 р. підприємством зв'язку на адресу суду повернуто не було.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

В судовому засіданні 27.03.2015 р. оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд м. Києва, -

ВСТАНОВИВ:

08.09.2014 р. між ТОВ "УКРАЇНО-ЧЕСЬКА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА" (продавець) та ФГ "ГРАСС АВЕНЮ" (покупець) укладено Договір купівлі продажу б/н (надалі -"Договір").

Відповідно до п. 1.1 Договору продавець зобов'язується поставити та передати у власність покупця товар, а покупець зобов'язується прийняти товар та оплатити його на умовах даного договору. Найменування товару: стовпчики дубові 5х10 см., висота 2,4 м. (п. 1.2 Договору).

Загальна кількість товару: 2000 стовбчиків (п. 2.1 Договору).

Згідно із п. 4.1 Договору товар повинен бути повністю поставлений покупцю протягом 14 днів з моменту проведення покупцем передплати продавцю згідно п. 5.4 даного договору.

Пунктами 5.1 - 5.3 Договору визначено, що ціна за один стовбпчик складає 30,58 грн., з ПДВ. Загальна вартість товару за договором: 61 160,00 грн., з ПДВ. В ціну товару входить вартість його доставки до місця знаходження покупця.

Відповідно до п. 5.4 Договору покупець вносить часткову передоплату в розмірі 50%, що становить 30 580,00 грн., згідно п. 5.2, на підставі виставленого рахунка №УЧ-0009/11 від 15.09.2014 р. та сплачує другу половину по факту доставки товару до місця знаходження покупця. Вид розрахунків: безготівковий розрахунок (п. 5.5 Договору).

На виконання умов Договору та на підставі рахунку-фактури №УК-0009/11 від 08.09.2014 р. позивач перерахував на користь відповідача передоплату за товар у розмірі 61 160,00 грн. (100% вартості товару згідно Договору), що підтверджується платіжним дорученням №228 від 15.09.2014 р., тоді як відповідач у встановлений договором строк поставку товару не здійснив.

Претензією №28/10 від 23.10.2014 р. позивач звернувся до відповідача з вимогою протягом семи календарних днів виконати взяте на себе зобов'язання з поставки товару або протягом такого ж строку повернути позивачу суму попередньої оплати у розмірі 61 160,00 грн.

23.12.2014 р. позивач повторно звернувся до відповідача з претензією №30/12 в якій вимагав негайного повернення сплачених в якості попередньої оплати коштів у розмірі 61 160,00 грн.

Спір у справі виник у зв'язку із наявністю, на думку позивача, у нього підстав вимагати повернення від відповідача суми попередньої оплати за невиконання відповідачем обов'язку по поставці товару.

Договір б/н від 08.09.2014 р. є договором купівлі-продажу, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 54 Цивільного кодексу України.

Вказаний договір є підставою для виникнення у його сторін господарських зобов'язань, а саме майново-господарських зобов'язань згідно ст. ст. 173, 174, 175 Господарського кодексу України, ст. ст. 11, 202, 509 Цивільного кодексу України, і згідно ст. 629 Цивільного кодексу України є обов'язковим для виконання сторонами.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України визначено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно з ст. 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно з ч. 1 ст. 691 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар за ціною, встановленою у договорі купівлі-продажу.

Частиною 1 ст. 692 Цивільного кодексу України передбачено, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Якщо договором встановлений обов'язок покупця частково або повністю оплатити товар до його передання продавцем (попередня оплата), покупець повинен здійснити оплату в строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо такий строк не встановлений договором, - у строк, визначений відповідно до статті 530 цього Кодексу (ч. 1 ст. 693 Цивільного кодексу України).

За змістом п. 5.4 Договору покупець вносить часткову передоплату в розмірі 50%, що становить 30 580,00 грн., згідно п. 5.2, на підставі виставленого рахунка №УЧ-0009/11 від 15.09.2014 р. та сплачує другу половину по факту доставки товару до місця знаходження покупця.

Як встановлено судом, позивачем товар було оплачено в повному обсязі, що підтверджується платіжним дорученням №228 від 15.09.2014 р. на суму 61 160,00 грн.

За таких обставин, враховуючи наведене вище, приймаючи до уваги відсутність будь-яких заперечень з боку відповідача з приводу здійснення оплати товару, судом встановлено, що позивач свої грошові зобов'язання за Договором виконав належним чином.

Відповідно до ч. 1 ст. 662 Цивільного кодексу України продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу.

За приписами ст. 663 Цивільного кодексі України продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу.

Статтею 530 Цивільного кодексу України передбачено, що якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Положеннями п. 4.1 Договору визначено, що товар повинен бути повністю поставлений покупцю протягом 14 днів з моменту проведення покупцем передплати продавцю згідно п. 5.4 даного договору.

За таких обставин, останнім днем виконання відповідачем обов'язку по поставці товару є 29.09.2014 р., а з 30.09.2014 р. відповідач є таким, що прострочив виконання зобов'язання по поставці товару.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, відповідачем у вказаний термін товар поставлено не було.

Відповідно до ч. 2 ст. 693 Цивільного кодексу України якщо продавець, який одержав суму попередньої оплати товару, не передав товар у встановлений строк, покупець має право вимагати передання оплаченого товару або повернення суми попередньої оплати.

Отже, волевиявлення щодо обрання одного з варіантів вимоги покупця має бути вчинено ним в активній однозначній формі такої поведінки, причому доведеної до постачальника.

Оскільки законом не визначено форму пред'явлення такої вимоги покупця, останній може здійснити своє право будь-яким шляхом звернення до боржника з претензією, листом, телеграмою тощо, так і шляхом пред'явлення через суд вимоги у визначеній законом процесуальній формі - формі позову.

Аналогічної позиції дотримується і Вищий господарський суд України, зокрема, в постанові від 22.04.2013 р. у справі №30/5005/9383/2012.

Керуючись положеннями ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України позивач направив на адресу відповідача претензію №28/10 від 23.10.2014 р., в якій вимагав протягом семи календарних днів або виконати зобов'язання по поставці товару, або повернути позивачу суму попередньої оплати у розмірі 61 160,00 грн.

З наведеного вбачається, що позивачем було надано відповідачу можливість у семиденний термін виконати зобов'язання у добровільному порядку.

Матеріалами справи підтверджується, що відповідач не здійснив поставку товару ні у вказаний у претензії від 23.10.2014 р. строк, ні до дати розгляду справи.

З огляду на невиконання відповідачем вимог викладених у претензії №28/10 від 23.10.2014 р., позивач на підставі ст. 693 Цивільного кодексу України звернувся до відповідача з претензією №30/12 від 23.12.2014 р. в якій вимагав повернути суму попередньої оплати.

Відповідно до ч. 2 ст. 530 Цивільного кодексу України якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Оскільки умовами Договору не визначено строк виконання відповідачем обов'язку по поверненню сплаченої суми передплати в разі не виконання ним обов'язку по поставці товару, відповідач зобов'язаний повернути суму передплати у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, а саме у строк до 30.12.2014 р.

З огляду на те, що відповідачем суму передплати у вказаний строк позивачу повернуто не було, з 31.12.2014 р. відповідач є таким, що прострочив виконання грошового зобов'язання по поверненню сплаченої передплати за поставку товару.

Таким чином, оскільки в матеріалах справи відсутні докази на підтвердження поставки відповідачем товару або повернення ним суми попередньої оплати, а строк виконання відповідачем зобов'язання на час розгляду справи настав, сума сплаченої позивачем передплати за товар у розмірі 61 160,00 грн. підлягає поверненню.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

Зокрема, в силу вимог ст.ст. 33, 34 цього Кодексу кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідач під час розгляду справи не надав суду належних та допустимих доказів, які б спростовували заявлені позовні вимоги та свідчили про відсутність у нього обов'язку повернути перераховані кошти.

За таких обставин, оцінивши подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на повному, всебічному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд приходить до висновку, про задоволення позовних вимог в повному обсязі, з покладенням витрат по сплаті судового збору на відповідача в порядку ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 43, 32, 33, 34, 43, 44, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Фермерського господарства "ГРАСС АВЕНЮ" задовольнити повністю.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "УКРАЇНО-ЧЕСЬКА КОМПАНІЯ "УКРАЇНА" (04073, м. Київ, вул. Фрунзе, 160 Б; ідентифікаційний код 39229214) на користь Фермерського господарства "ГРАСС АВЕНЮ" (12262, Житомирська область, Радомишльський район, с. Забілоччя, вул. Радомишльська, 68; ідентифікаційний код 38221790) основний борг у розмірі 61 160 (шістдесят одна тисяча сто шістдесят) грн. 00 коп. та судовий збір у розмірі 1 827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата підписання повного тексту рішення - 30.03.2015 р.

Суддя Ю.О. Підченко