ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 року Справа № 912/3707/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді: Кузнецової І.Л. (доповідач),

суддів: Подобєда І.М., Герасименко І.М.,

секретар судового засідання: Мацекос І.М.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином.;

від відповідача: не з'явився, про час та місце судового засідання повідомлений належним чином,

розглянувши апеляційну скаргу приватного акціонерного товариства "Креатив" на рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. у справі №912/3707/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Автосервіс Альянс", м.Кременчук Полтавської області

до приватного акціонерного товариства "Креатив", м.Кіровоград

про стягнення 25 279грн.09 коп.

ВСТАНОВИВ:

- рішенням господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. у справі №912/3707/14 (суддя Вавренюк Л.С.) позов товариства з обмеженою відповідальністю (далі-ТОВ) "Автосервіс Альянс" задоволено, з приватного акціонерного товариства (далі-ПрАТ) "Креатив" на користь позивача стягнуто 20217грн.23коп. основного боргу, 1716грн.52коп. трьох процентів річних, 3345грн.34коп. втрат від інфляції, 1827грн. витрат по сплаті судового збору та 2000грн. витрат на послуги адвоката;

- приймаючи рішення, господарський суд виходив з обставин щодо наявності заборгованості відповідача за виконані позивачем роботи, підтвердження цієї заборгованості матеріалами справи, зокрема, актом звірки взаємних розрахунків станом на 01.12.2013р., підписаним та скріпленим печатками підприємств, щодо відповідності вимогам чинного законодавства розрахунків трьох процентів річних та втрат від інфляції, а також з наявності правових підстав для задоволення вимоги позивача про покладення на відповідача понесених ним витрат на послуги адвоката з огляду на те, що представник, який надавав позивачу правову допомогу є адвокатом і позивач оплатив йому відповідні кошти за надання цих послуг;

- не погодившись з прийнятим рішенням, ПрАТ"Креатив" подало апеляційну скаргу, в якій з посиланням на неправильне застосування господарським судом норм матеріального і процесуального права просить це рішення скасувати, прийняти нове рішення та відмовити в задоволенні позову;

- у поданій скарзі йдеться про те, що первинні документи, якими господарський суд обґрунтовує оскаржуване рішення містять лише реквізити відповідача, на замовленні та акті виконаних робіт містяться підпис невідомої особи, не зазначено ні прізвища, ні довіреності, на підставі яких діяла ця особа, на жодному документі не має фірмової печатки відповідача, у зв"язку з чим, такі документи не містять інформації, яка б підтверджувала факт існування між сторонами господарської операції та виникнення будь-яких зобов"язальних відносин, про те, що вся доказова база по справі, на якій ґрунтується рішення суду в розумінні ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є первинною документацією, а відповідно не може встановлювати будь-якого факту, про те, що обставини стосовно прийняття і оплати відповідачем робіт по ремонту спірного автомобіля як до 28.11.2011р. так і після 23.12.2011р., що фактично охоплюють і період виконання робіт, вартість яких відповідачем не сплачена, стосовно фактичного знаходження цього автомобіля в зазначений період в користуванні відповідача, на які послався господарський суд не є встановленими фактами, а рішення суду не може ґрунтуватися на припущеннях, про те, що надаючи оцінку акту зірки розрахунків, господарський суд не зазначив доводів скаржника, який у відзиві на позовну заяву вказав на невідому природу даного акту і на те, що він підписаний невідомою особою, такий акт не фіксує факту здійснення господарської операції і первинним бухгалтерським документом бути не може, а також про те, що не підлягає до стягнення сума витрат на правову допомогу адвоката, оскільки, як видно з договору про надання юридичних послуг від 15.10.2014р., позивач скористався послугами фізичної особи- підприємця, а не адвоката та перерахував відповідні кошти за ці послуги фізичній особі-підприємцю, а не адвокату на підставі платіжного доручення №848 від 23.10.2014р.;

- 02.04.2015р. представник скаржника в судове засідання не з"явився, на адресу апеляційного суду скаржником направлено клопотання про розгляд справи без участі представника;

- позивач вважає рішення суду обґрунтованим, просить залишити апеляційну скаргу без задоволення, посилаючись на те, що Положення про документальне забезпечення записів у бухгалтерському обліку, затверджене наказом Міністерства фінансів України від 24.05.1995р. №88 не встановлює як обов"язкову умову наявність на первинних документах печатки підприємства, на підписання відповідачем акту звірки розрахунків, який скріплено його печаткою, на відсутність в матеріалах справи документів, які б свідчили про втрату печатки відповідачем, на те, що необхідні для відшкодування вартості послуг адвоката документи відповідно до ст.ст.48, 49 Господарського процесуального кодексу України були надані позивачем до господарського суду в повному обсязі;

- 02.04.2015р. представник позивача також не з"явився на виклик в засідання апеляційного суду та в клопотанні від 01.04.2015р. просить провести розгляд справи без участі представника.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін в попередніх судових засіданнях, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом першої інстанції, 28.11.2011р. ТОВ"Автосервіс Альянс"(виконавцем) від ПрАТ"Креатив"(замовника) отримано замовлення №333830 на виконання робіт, згідно з яким останній замовив у виконавця перевірку технічного стану та ремонт автомобіля ВМW 530 І, державний номерний знак ВА 0610 АР.

ТОВ"Автосервіс Альянс" прийняло вказаний автомобіль на сервіс, що підтверджується відповідним актом (а.с.41).

Замовлені роботи виконані ТОВ"Автосервіс Альянс" в період з 28.11. по 23.12.2011р..

Згідно з представленими в матеріалах справи актами виконаних робіт №20932 від 23.12.2011р. загальна їх вартість дорівнює 20217грн.13коп. (а.с.42-44).

В зазначених актах міститься відмітка про отримання ПрАТ"Креатив" рахунку на оплату вартості виконаних робіт.

Станом на 01.12.2013р. сторонами складено акт звірки взаємних розрахунків, яким зафіксована заборгованість на користь ТОВ"Автосервіс Альянс" в сумі 20217грн.23коп..

Акт звірки підписано представниками сторін та завірено печатками товариств.

04.09. та 01.10.2014р. ТОВ"Автосервіс Альянс" направило на адресу ПрАТ"Креатив" претензії №№14/0904-1, 14/1001-1 з вимогами щодо перерахування на розрахунковий рахунок товариства вартості виконаних робіт в сумі 20217грн.23коп..

Направлені претензії залишені ПрАт"Креатив" без задоволення та без відповіді.

Викладені обставини слугували визначальними для звернення ТОВ"Автосервіс Альянс" з позовом до господарського суду про стягнення з ПрАТ "Креатив" боргу за виконані роботи в сумі 20217грн.23коп., трьох процентів річних в сумі 1716грн.52коп., втрат від інфляції в сумі 3345грн.34коп. та витрат на правову допомогу адвоката в сумі 2000грн..

Розрахунок трьох процентів річних здійснено позивачем за період з 24.12.2011 по 21.10.2014р.р., втрат від інфляції за 2012-2013р.р. по вересень 2014р. включно.

Відповідно до ч.2 ст.509 Цивільного кодексу України зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст.11 цього Кодексу.

Ч.ч.1, 2 ст.11 Кодексу визначено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки. Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

За приписами ст.181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками. Допускається укладення господарських договорів у спрощений спосіб, тобто шляхом обміну листами, факсограмами, телеграмами, телефонограмами тощо, а також шляхом підтвердження прийняття до виконання замовлень, якщо законом не встановлено спеціальні вимоги до форми та порядку укладення даного виду договорів.

Задовольняючи позов в частині стягнення з відповідача заборгованості за виконані роботи, господарський суд вірно встановив, що фактичні обставини справи свідчать про виникнення між сторонами правовідносин підряду шляхом прийняття позивачем до виконання замовлення відповідача.

Відповідно до ч.1 ст.837 Цивільного кодексу України за договором підряду одна сторона (підрядник) зобов'язується на свій ризик виконати певну роботу за завданням другої сторони (замовника), а замовник зобов'язується прийняти та оплатити виконану роботу

Ст.ст.525, 526 названого Кодексу передбачено, що одностороння відмова від зобов'язання не допускається. Зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Згідно з ч.1 ст.854 Кодексу якщо договором підряду не передбачена попередня оплата виконаної роботи або окремих її етапів, замовник зобов'язаний сплатити підрядникові обумовлену ціну після остаточної здачі роботи за умови, що роботу виконано належним чином і в погоджений строк або, за згодою замовника, - достроково.

Відповідно до ч.2 ст.625 Кодексу боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Згідно з ч.1 ст.43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Щодо досліджуваної справи, то з урахуванням положень наведених норм та вищезазна-чених фактичних обставин справи, а саме: порушення відповідачем зобов"язань по оплаті вартості виконаних робіт з перевірки технічного стану та ремонту автомобіля і ненадання відповідачем належних та допустимих доказів, які б спростували таке порушення господар-ським судом зроблено правильний висновок про визнання позовних вимог обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

Одночасно колегія суддів погоджується і з проведеним господарським судом розподілом судових витрат між сторонами.

Так, ст.44 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що до складу судових витрат входить, зокрема, оплата послуг адвоката.

Відповідно до ч.3 ст.48 цього Кодексу витрати, що підлягають сплаті за послуги адвоката, визначаються у порядку, встановленому Законом України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність".

Поняття особи, яка є адвокатом, наводиться в ч.1 ст.6 Закону України "Про адвокатуру та адвокатську діяльність", в якій зазначено, що адвокатом може бути фізична особа, яка має повну вищу юридичну освіту, володіє державною мовою, має стаж роботи в галузі права не менше двох років, склала кваліфікаційний іспит, пройшла стажування (крім випадків, встановлених цим Законом), склала присягу адвоката України та отримала свідоцтво про право на заняття адвокатською діяльністю.

Згідно з п.1 резолютивної частини рішення Конституційного суду України від 11.07.2013р. у справі № 1- 4/2013, положення ч.1 ст.44 Господарського процесуального кодексу України, згідно з яким до судових витрат віднесені, зокрема, витрати, пов'язані з оплатою послуг адвоката, у контексті ст. 59 Конституції України, потрібно розуміти так, що до складу судових витрат на юридичні послуги, які підлягають відшкодуванню юридичній особі у господарсько-му судочинстві, належать суми, сплачені такою особою, якщо інше не передбачено законом, лише за послуги адвоката.

Згідно з п.5 інформаційного листа Вищого господарського суду України за № 01-8/1270 від 14.07.2004р. "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2003 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України" (зі змінами та доповненнями), судові витрати за участь адвоката у розгляді справи підлягають оплаті лише в тому випадку, якщо вони сплачені адвокату стороною, котрій такі послуги надавались, а їх сплата підтверджується відповідними фінансовими документами.

П.6.3. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 "Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України" передбачено, що відшкодування витрат учасників господарського процесу на послуги адвоката здійснюється господарським судом шляхом зазначення про це у рішенні, ухвалі, постанові за наявності документального підтвердження витрат, як-то: угоди про надання послуг щодо ведення справи у суді та/або належно оформленої довіреності, виданої стороною представникові її інтересів у суді, платіжного доручення або іншого документа, який підтверджує сплату відповідних послуг, а також копії свідоцтва адвоката, який представляв інтереси відповідної сторони, або оригіналу ордера адвоката, виданого відповідним адвокатським об'єднанням, з доданням до нього витягу з договору, в якому зазначаються повноваження адвоката як представника або обмеження його прав на вчинення окремих процесуальних дій.

У даному випадку, в обґрунтування підстав для відшкодування витрат на юридичні послуги, позивачем представлені договір про надання юридичних послуг, укладений між фізичною особою-підприємцем адвокатом Потребою Сергієм Миколайовичем (виконавцем) та ТОВ"Автосервіс Альянс"(замовником), копію свідоцтва про право зайняття адвокатською діяльністю на ім"я Потреби Сергія Миколайовича та копію платіжного доручення №848 від 23.10.2014р., що засвідчує оплату товариством юридичних послуг.

Отже, представник, який надавав ТОВ"Автосервіс Альянс" правову допомогу є адвокатом, товариством сплачені грошові кошти за отриману правову допомогу.

Тому господарським судом правомірно зазначено про наявність підстав для покладення на відповідача понесених позивачем на оплату послуг адвоката витрат.

Таким чином, рішення господарського суду слід залишити без змін.

Доводи скаржника про підписання замовлення та акту виконаних робіт невідомою особою та про відсутність на них печатки колегією суддів визнані необґрунтованими, оскільки в порядку, встановленому ст.ст.33.34 Господарського процесуального кодексу України документально не спростовують факту виконання робіт.

Посилання скаржника на те, що вся доказова база по справі, на якій ґрунтується рішення суду, в розумінні ч.1 та ч.2 ст.9 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" не є первинною документацією та не може встановлювати будь-якого факту колегією суддів не прийняті до уваги, оскільки названим Законом визначено правові засади регулювання, організації, ведення бухгалтерського обліку та складання фінансової звітності в Україні.

Згідно зі ст.1 Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" бухгалтерським обліком є процес виявлення, вимірювання, реєстрації, накопичення, узагальнення, зберігання та передачі інформації про діяльність підприємства зовнішнім та внутрішнім користувачам для прийняття рішень. Фінансова звітність - це бухгалтерська звітність, що містить інформацію про фінансове становище, результати діяльності та рух грошових коштів підприємства за звітний період (абзац дванадцятий статті 1 цього Закону).

Отже, зважаючи на предмет регулювання Закону України "Про бухгалтерський облік та фінансову звітність в Україні" його вимоги не поширюються на спірні правовідносини, що відповідає правовій позиції Верховного Суду України у подібних відносинах (постанова Верховного Суду України від 21.10.2014р. у справі №908/717/13-г).

З огляду на викладене є безпідставними і доводи скаржника про те, що акт звірки розрахунків між сторонами не фіксує господарської операції та не є первинним бухгалтерським документом.

При цьому зазначений акт оцінено господарським судом поряд з іншими доказами по справі та прийнято як належний та допустимий доказ щодо наявності заборгованості ПрАТ"Креатив" перед позивачем.

Керуючись ст.ст. 101 - 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ПОСТАНОВИВ:

- рішення господарського суду Кіровоградської області від 24.12.2014р. у справі №912/3707/14 залишити без змін, апеляційну скаргу без задоволення

Головуючий І.Л.Кузнецова

Суддя І.М.Герасименко

Суддя І.М.Подобєд