РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015Справа №910/1973/15-г
За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ-ЛІМІТЕД"

до фізичної особи-підприємця Рижкова Андрія Васильовича

про стягнення 183 740,25 грн.

Суддя Головатюк Л.Д.

Представники :

Від позивача - Докієн Д.Б.(дов. від 27.01.2015)

Від відповідача: Польовик А.С.(дов. від 12.03.2015)

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про стягнення з відповідача заборгованості, у зв"язку з неналежним виконанням умов договору суборенди № А61/Х-1 від 07.11.2012 у розмірі 183 740,25 грн.

Ухвалою господарського суду м. Києва від 06.02.2015 порушено провадження у справі №910/1973/15-г та призначено до розгляду на 19.02.2015.

Представник відповідача в судове засідання 19.02.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 19.02.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 05.03.2015.

Представник відповідача в судове засідання 05.03.2015 не з'явився, витребувані судом докази не подав, причин неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був повідомлений належним чином.

В судове засідання 05.03.2015 прибув представник позивача та дав пояснення по справі.

Розгляд справи відкладено на 26.03.2015.

В судовому засіданні 26.03.2015 судом оголошено перерву на 02.04.2015 для подання додаткових доказів по справі.

02.04.2015 в судове засідання прибули представники позивача та відповідача і дали додаткові пояснення по справі.

Представник позивача свої позовні вимоги підтримав та просив їх задовольнити в повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечував та просив відмовити його задоволенні.

В судовому засіданні судом оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судовому засіданні складався протокол згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов та заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, заслухавши пояснення представників позивача та відповідача, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

07.11.2012 між товариством з обмеженою відповідальністю «ПЕРФЕКТ- ЛІМІТЕД» (далі орендар, позивач) та фізичною особою-підприємцем Рижковим Андрієм Васильовичем (далі суборендар, відповідач), був укладений Договір суборенди №А61/Х-1 (далі - договір).

Відповідно до умов договору орендар зобов'язався передати суборендареві в тимчасове платне користування (далі іменоване - суборенда) приміщення, яке знаходиться в будівлі Торгово - розважального центру, розташованого за адресою: м. Харків, вул. Героїв Праці, 7, а суборендар зобов'язався прийняти, оплатити користування і повернути приміщення Орендарю на умовах, визначених Договором.

Позивач, як орендар, свої зобов'язання за договором виконав належним чином. Так, зазначене приміщення, загальною площею 26,24 кв.м., було передане орендарем суборендареві згідно Акту приймання-передачі приміщення від 08.12.2012 до договору.

Відповідно до п.8.1. договору суборендар зобов'язаний здійснювати оплату за користування Приміщенням в розмірах і в терміни, визначувані цим договором (далі іменована - «Орендна плата»).

Згідно п.п. 8.2. - 8.4. Договору:

8.2. Розмір Орендної плати за один місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі:

Орендна Плата = Індекс К1 х Індекс К2 х Площа приміщення х Орендна ставка + ПДВ.

8.3. Індекси:

Індекс К1 - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення Рахунку, а в його відсутність - на 15 число місяця, що передує оплачуваному, до встановленого Національним банком України курсу гривні до долара США на дату укладення цього Договору. Індекс К1 застосовується лише у випадках коли він більший одиниці.

8.3.2. Індекс К2 - індекс зміни Орендної ставки. Індекс К2 на момент укладення цього договору дорівнює одиниці. Впродовж Строку Договору Орендар має право в сторонньому порядку змінювати Індекс К2 на строк Договору, що залишився. При цьому збільшення Індексу К2 можливо не більше 2 разів за весь Строк Договору у розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру Індексу К2. Зміна Орендарем Індексу К2 здійснюється у формі направлення Суборендарю відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 (десять) днів до дня з якого буде запроваджено збільшення Індексу К2.

8.3.3. ПДВ - встановлений законодавством розмір податку на додану вартість.

8.4. Орендна ставка за цим Договором складає: 879,23 грн. (вісімсот сімдесят дев'ять гривень 23 коп.) за 1 (один) кв.м.

В силу п.8.5 договору, - якщо інше не передбачене цим договором, Орендна плата сплачується суборендарем щомісячно, авансом, не пізніше 25-го числа місяця, що передує оплачуваному місяцю.

Крім того, відповідно до п.9.1. договору, суборендар зобов'язаний щомісячно відшкодовувати орендарю витрати на оплату використаної в Приміщенні електроенергії і води в розмірі, визначуваному згідно показань лічильників встановлених в Приміщенні, з використанням відповідних тарифів оплати, встановлених згідно чинного законодавства (надалі - «Комунальні послуги»).

Згідно п. 9.3. договору: суборендар зобов'язаний компенсувати орендарю вартість використаних в приміщенні електроенергії і води, а також суми витрат на утримання електромереж, не пізніше 10-го число місяця, наступного за оплачуваним».

Відповідно до п. 9.4. договору суборендар зобов'язаний, щомісячно, не пізніше 10 числа місяця наступного, за оплачуваним, сплачувати орендарю вартість витрат на експлуатацію торгового центру (далі іменовані - «Експлуатаційні витрати»),

В силу п.п. 9.5. - 9.7. Договору:

9.5. Розмір Експлуатаційних витрат за один місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі:

Експлуатаційні витрати - Індекс К1Е х Індекс К2Е х Площа приміщення х Ставка Експлуатаційних витрат + ПДВ, де:

9.6. Індекси:

9.6.1. Індекс К1Е - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара СІЛА на дату виставлення Рахунку, а в його відсутність - на останнє число місяця, за який здійснюється оплата, до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара СІЛА на дату укладення цього Договору. Індекс К1Е застосовується лише у випадках коли він більший одиниці.

9.6.2. Індекс К2Е - індекс зміни Ставки Експлуатаційних витрат. Індекс К2Е на момент укладення цього Договору дорівнює одиниці. Впродовж Строку Договору Орендар має право в односторонньому порядку змінювати Індекс К2Е на строк Договору, що залишився. При цьому збільшення Індексу К2Е можливо не більше 2 разів за весь Строк Договору у розмірі, що не перевищує 10 (десяти) відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру ІндексуК2Е. Зміна Орендарем Індексу К2Е здійснюється у формі направлення Суборендарю відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 (десять) днів до дня, з якого буде запроваджено збільшення індексу К2Е.

9.6.3. ПДВ - встановлений законодавством розмір податку на додану вартість.

9.7. Ставка Експлуатаційних витрат за цим Договором складає: 63,94 грн. (шістдесят три гривні 94 коп.) за 1 (один) кв.м.

П. 9.9. Договору встановлений обов'язок Суборендаря щомісячно, не пізніше 10 числа місяця, наступного за оплачуваним, сплачувати орендарю вартість витрат на просування та популяризацію Торгового центру (далі іменовані - «Витрати на популяризацію).

Відповідно до п.п. 9.10. - 9.12. Договору:

9.10. Розмір Витрат на популяризацію за один місяць визначається як сума в гривнях, що обчислюється по наступній формулі:

Витрати на популяризацію = Індекс КІП х Індекс К2П х Площа приміщення х Ставка Витрат на популяризацію + ПДВ, де:

9.11. Індекси:

9.11.1. Індекс КІП - співвідношення встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату виставлення Рахунку, а в його відсутність - на останнє число місяця, за який здійснюється оплата, до встановленого Національним банком України офіційного курсу гривні до долара США на дату укладення цього Договору. Індекс КІП застосовується лише у випадках коли він більший одиниці.

9.11.2. Індекс К2П - індекс зміни Ставки Витрат на популяризацію. Індекс К2П на момент укладення цього Договору дорівнює одиниці. Впродовж Строку Договору Орендар має право в односторонньому порядку змінювати Індекс К2П на строк Договору, що залишився. При цьому збільшення Індексу К2П можливо не більше 2 разів за весь Строк Договору у розмірі, що не перевищує З (трьох) відсотків за кожне таке збільшення, по відношенню до попереднього розміру ІндексуК2П. Зміна Орендарем Індексу К2П здійснюється у формі направлення Суборендарю відповідного письмового повідомлення не пізніше ніж за 10 (десять) днів до дня, з якого буде запроваджено збільшення індексуК2П.

9:11.3. ПДВ - встановлений законодавством розмір податку на додану вартість.

9.12. Ставка Витрат на популяризацію за цим Договором складає: 11,99 грн. (одинадцять гривень 99 коп.) за 1 (один) кв.м.

Однак, матеріали справи свідчать, що в порушення умов договору, відповідач належним чином свої зобов'язання за договором не виконав, в результаті чого у нього наявна прострочена заборгованість з оплати обов'язкових платежів за договором.

Так, прострочена заборгованість з оплати орендної плати становить:

24 683,79 грн. - часткова заборгованість з оплати орендної плати за травень 2014 року;

44 462,42 грн. - заборгованість з оплати орендної плати за червень 2014 року.

Всього разом: 69 146,21 грн.

Прострочена заборгованість з оплати Експлуатаційних витрат становить:

3 277,72 грн. - заборгованість з оплати Експлуатаційних витрат за червень 2014 року.

Прострочена заборгованість з оплати Витрат на популяризацію становить:

575,52 грн. - заборгованість з оплати Витрат на популяризацію за червень 2014 року.

Загальний розмір простроченої заборгованості з оплати обов'язкових платежів за договором складає 72 999,45 грн.

Внаслідок укладення договору оренди, між сторонами, згідно ст. 11 ЦК України, виникли цивільні права та обов'язки. Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення ГК України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 ГК України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення ЦК України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Статтею 626 ЦК України визначено поняття договору, яким є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ст. 14 ЦК України цивільні обов'язки виконуються у межах, встановлених договором. Зміст договору становлять умови (пункти) визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ст. 628 ЦКУ) Відповідно до ст.629 ЦКУ договір є обов'язковим до виконання сторонами, а отже умови договору, укладеного між сторонами є юридично обов'язковими.

Згідно ст. 173 ГК України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. Відповідно до частини сьомої зазначеної статті не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином.

Договір є обов'язковим для виконання сторонами (ч. 1 ст. 629 ЦК України).

У відповідності до ст.ст. 202, 203, 205, 206 ЦК України правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Правочини можуть бути односторонніми та дво- чи багатосторонніми (договори). Зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також моральним засадам суспільства. Правочин може вчинятися усно або в письмовій формі. Сторони мають право обирати форму правочину, якщо інше не встановлено законом. Усно можуть вчинятися правочини, які повністю виконуються сторонами у момент їх вчинення, за винятком правочинів, які підлягають нотаріальному посвідченню та (або) державній реєстрації, а також правочинів, для яких недодержання письмової форми має наслідком їх недійсність.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст.525, 526 ЦК України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно умов ч.1 ст. 6 ЦК України сторони мають право укласти договір, який не передбачений актами цивільного законодавства, але відповідає загальним засадам цивільного законодавства.

Згідно ст.173 Господарського кодексу України один суб'єкт господарського зобов'язання повинен вчинити певну дію на користь іншого суб'єкта, а інший суб'єкт має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

У відповідності до ст.610 ЦК України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

На підставі ст. 3 ЦК України, яка закріплює свободу договору, сторони мають право як врегулювати у договорі свої відносини, які не врегульовані цими актами, так і відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд.

Відповідно до ст. 632 ЦК України ціна в договорі встановлюється за домовленістю сторін. Зміна ціни після укладення договору допускається у випадках і на умовах, встановлених договором.

Згідно ст. 527 Цивільного кодексу України боржник зобов'язаний виконати всій обов'язок, а кредитор -прийняти виконання особисто, якщо інше встановлено договором або законом, не випливає із суті зобов'язання чи звичаїв ділового обороту.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності і справедливості.

Згідно ст. 774 ЦК України передання наймачем речі у користування іншій особі (піднайм) можливе лише за згодою наймодавця, якщо інше не встановлено договором або законом.

Строк договору піднайму не може перевищувати строку договору найму.

До договору піднайму застосовуються положення про договір найму.

Відповідно до ст. 759 ЦК України, за договором найму (оренди) наймодавець передає або зобов'язується передати наймачеві майно у користування за плату на певний строк.

Згідно ст.. 762 ЦК України за користування майном з наймача справляється плата, розмір якої встановлюється договором найму.

Статтею 283 ГК України встановлено, що за договором оренди одна сторона(орендодавець) передає другій стороні(орендареві) за плату на певний строк у користування майно для здійснення господарської діяльності.

Відповідно до ст. 286 ГК України орендна плата - це фіксований платіж, який орендар сплачує орендодавцю незалежно від наслідків своєї господарської діяльності.

За таких обставин, суд вимоги позивача в частині стягнення з відповідача заборгованості з оплати орендної плати за травень-червень 2014 року в сумі 69 146,21 грн., заборгованості з оплати експлуатаційних витрат в сумі 3 277,72 грн., заборгованості з оплати витрат на популяризацію в сумі 575,52 грн., вважає обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню та стягненню.

У зв'язку з неналежним виконанням відповідачем своїх зобов'язань за договором, позивач просить суд стягнути з відповідача на свою користь штраф у розмірі 110 740,80 грн.

Згідно п. 22.2. Договору у разі прострочення суборендарем виконання зобов'язань по сплаті орендної плати, внесенню і поповненню Авансового платежу, по сплаті експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію, відшкодуванню вартості використаної електроенергії, води і витрат на утримання електромереж, сплаті інших платежів, передбачених цим договором, більш ніж на десять днів, суборендар зобов'язаний у кожному такому випадку сплатити орендарю штраф у розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків орендної плати за перший місяць строку договору.

Таким чином, враховуючи, що розмір орендної плати за перший місяць строку договору складає 27 685,20 грн. (двадцять сім тисяч шістсот вісімдесят п'ять гривень 20 копійок) (згідно рахунку-фактури №СФ-0003169 від 12.11.2012), то сума штрафу у розмірі 50 (п'ятдесяти) відсотків Орендної плати за перший місяць строку договору становить 13 842,60 грн. (тринадцять тисяч вісімсот сорок дві гривні 60 копійок) (27 685,20 грн. * 0,5 = 13 842,60 грн.).

Оскільки порушення порядку оплати орендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію та комунальних послуг було допущено 8 (вісім) разів, а саме:

1. Орендна плата за травень 2014 року - до цього часу повністю не сплачена

2. Орендна плата за червень 2014 року - до цього часу не сплачена.

3. Вартість Комунальних послуг за квітень 2014 року була повністю сплачена лише 28.05.2014.

4. Експлуатаційні витрати за квітень 2014 року були повністю сплачені лише 28.05.2014.

5. Експлуатаційні витрати за травень 2014 року були повністю сплачені лише 02.07.2014.

6. Експлуатаційні витрати за червень 2014 року - сплачені не були.

7. Витрати на популяризацію за квітень 2014 року були повністю сплачені лише 28.05.2014;

8. Витрати на популяризацію за червень 2014 року сплачені не були,

то сума штрафу складає 110 740,80 грн., згідно із розрахунком:

110 740,80 грн. = 8 * 13 842.60 грн.

Відповідно до ч. 2 ст. 218 Господарського кодексу України учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання. У разі, якщо інше не передбачено законом або договором, суб'єкт господарювання за порушення господарського зобов'язання несе господарсько-правову відповідальність, якщо не доведе, що належне виконання зобов'язання виявилося неможливим внаслідок дії непереборної сили, тобто надзвичайних і невідворотних обставин за даних умов здійснення господарської діяльності.

Частиною 2 статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що кожна сторона повинна вжити усіх заходів, необхідних для належного виконання нею зобов'язання, враховуючи інтереси другої сторони та забезпечення загальногосподарського інтересу.

Згідно із ст. 599 Цивільного Кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Штрафними санкціями у Господарському кодексі України визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання (ч.1 ст. 230 ГК України).

Відповідно до ч. 1, 3 ст. 549 ЦК України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного або неналежно виконаного зобов'язання (ч.4 ст. 549 ЦК України).

Отже, згідно з розрахунком позивача підлягає стягненню з відповідача на користь позивача штраф в розмірі 110 740,80 грн. З цією сумою суд погоджується, так як позивачем вона розрахована арифметично вірно.

Також суд зазначає, що 03.06.2014 позивач та відповідач уклали додаткову угоду до Договору про дострокове розірвання Договору з 30.06.2014.

Проте, відповідно до ч.4. ст. 631 ЦК України, закінчення строку договору не звільняє сторони від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору.

Так, у Висновках Верховного Суду України, викладених у рішеннях, прийнятих за результатами розгляду заяв про перегляд судового рішення з підстави, передбаченої п. 1 ч. 1 ст. 111 16 ГПК України за 2010 - 2011 рр. від 01 квітня 2012 року, Верховний Суд України відзначив: «за змістом частин 2, З ст. 653 ЦК домовленість сторін про розірвання договору лізингу не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, у тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) зобов'язань з урахуванням умов договору та структури лізингових платежів (постанова Верховного Суду України від 19 грудня 2011 р. у справі N 3- 136гс11)».

Вказана правова позиція також відображена у постанові пленуму Вищого господарського суду України від 17 грудня 2013 року N 14 «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань», - «відповідно до частин другої і третьої статті 653 ЦК України в разі розірвання договору зобов'язання сторін припиняються з моменту досягнення домовленості про розірвання договору, якщо інше не встановлено договором. Зі змісту цих норм випливає, що домовленість сторін про розірвання договору не виключає проведення між сторонами розрахунків за зобов'язаннями, що виникли до розірвання договору, в тому числі застосування заходів майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) грошових зобов'язань».

Відповідно до ст. 111 28 ГПК України, рішення Верховного Суду України, прийняте за наслідками розгляду заяви про перегляд судового рішення з мотивів неоднакового застосування судом (судами) касаційної інстанції одних і тих самих норм матеріального права у подібних правовідносинах, є обов'язковим для всіх суб'єктів владних повноважень, які застосовують у своїй діяльності нормативно-правовий акт, що містить зазначену норму права, та для всіх судів України. Суди зобов'язані привести свою судову практику у відповідність із рішеннями Верховного Суду України.

Відтак, суд зазначає, що домовленість позивача та відповідача про розірвання договору, не звільняє відповідача від відповідальності за його порушення, яке мало місце під час дії договору (до його розірвання) та не позбавляє права позивача застосувати до відповідача заходи майнової відповідальності за невиконання (неналежне виконання) договору, зокрема, у вигляді стягнення простроченої заборгованості за договором та штрафу за порушення строків оплати орендної плати, експлуатаційних витрат, витрат на популяризацію та комунальних послуг за договором.

Відповідно до ст. ст. 43, 33, 34 ГПК України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності, сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин в їх сукупності, та враховуючи, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень, суд дійшов висновку, що заявлені позивачем вимоги є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, з відповідача на користь позивача стягуються понесені позивачем витрати по сплаті держмита та інформаційно-технічного забезпечення судового процесу пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись Цивільним Кодексом України, ст.ст. 33, 34, 49, 64, 75, 82, 83, 84, 85 ГПК України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ-ЛІМІТЕД" задовольнити повністю.

2. Стягнути з фізичної особи-підприємця Рижкова Андрія Васильовича (02068, м. Київ, Дарницький район, вул. А.Ахматової, буд. 17, кв. 35, ідентифікаційний номер ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ПЕРФЕКТ-ЛІМІТЕД" (61118, м. Харків, вул. Героїв Праці, буд. 7, ) заборгованість з оплати орендної плати за травень-червень 2014 року в сумі 69 146(шістдесят дев'ять тисяч сто сорок шість) грн.. 21 коп., заборгованість з оплати експлуатаційних витрат в сумі 3 277(три тисячі двісті сімдесят сім) грн.72 коп., заборгованість з оплати витрат на популяризацію в сумі 575(п'ятсот сімдесят п'ять) грн. 52 коп., штраф в розмірі 110 740(сто десять тисяч сімсот сорок) грн. 80 коп., судовий збір в розмірі 3 674(три тисячі шістсот сімдесят чотири) грн. 81 коп.

3. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

4. Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, оформленого відповідно до ст. 84 Господарського процесуального кодексу України, та може бути оскаржене в порядку та строки, визначені Господарським процесуальним кодексом України.

5. Копію рішення розіслати сторонам.

Суддя Головатюк Л.Д.

Дата підписання повного тексту рішення - 08.04.2015