РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

18.03.2015Справа №910/3497/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства "Одеський машинобудівний завод "Червона гвардія"

До Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця"

Про стягнення 796 800,00 грн.

Суддя Прокопенко Л.В.

Представники:

Від позивача Арсеньєв М.К. - представник

Від відповідача Яковенко А.О. - представник

Суть спору:

Публічне акціонерне товариство "Одеський машинобудівний завод "Червона гвардія" звернулося до Господарського суду міста Києва з позовною заявою до Державного територіально-галузевого об'єднання " Південно-Західна залізниця" про стягнення 796 800,00 грн.

Ухвалою суду від 18.02.2015 порушено провадження у справі № 910/3497/15-г та призначено розгляд справи на 18.03.2015.

10.03.2015 відділом діловодства суду від представника позивача отримано заяву про зменшення розміру позовних вимог, відповідно до якої просить стягнути із відповідача основний борг у розмірі 332 800, грн..

18.03.2015 відділом діловодства суду від представника відповідача отримано відзив на позовну заяву, відповідно до якого просить відмовити в задоволенні позовних вимог підстав зазначених у відзиві.

В судове засідання 18.03.2015 представник позивача з'явився, просив задовольнити позовні вимоги із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 ГПК України позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог. До початку розгляду господарським судом справи по суті позивач має право змінити предмет або підставу позову шляхом подання письмової заяви.

Заява позивача про зменшення розміру позовних вимог приймається судом до розгляду, так як вона була подана до початку розгляду господарським судом справи по суті.

В судове засідання 18.03.2015 представник відповідача з'явився, просив відмовити в задоволенні позовних вимог з підстав, зазначених у відзиві.

В судовому засіданні 18.03.2015 оголошено вступну та резолютивну частини рішення

Розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, заслухавши пояснення їх повноважних представників, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги і заперечення проти позову, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, суд встановив:

14.10.2014 між позивачем, як постачальником, та відповідачем, покупцем було укладено договір поставки № 80, відповідно до умов якого постачальник зобов'язався у 2014 році поставити і передати у власність покупцю певну продукцію, (товар) відповідно до специфікації № 1, а покупець зобов'язався прийняти і оплатити товар на умовах договору.

Згідно п. 3.4 Договору, сума договору становить 1 195 200,00 грн.

Розрахунки за кожну поставлену партію товару здійснюються у безготівковій формі. Покупець здійснює оплату поставленого товару на підставі виставлених рахунків протягом 20 банківських днів з дня отримання товару. Днем отримання товару вважається день підписання сторонами або їх уповноваженими представниками видаткової накладної. До рахунку додається видаткова накладна. ( п. 4.1-4.3).

Відповідно до п. 5.3 Договору, товар постачається за рахунок та транспортом постачальника на склад покупця на умовах DDP ( Київська обл., Броварський р-н, ст. Бобрик, с. Шевченкове, вул. Польова, 5 або інший склад залізниці вказаний покупцем) у відповідності до офіційних правил тлумачення торгівельних термінів -ІНКОТЕРМС.

Позивач зазначає, що на виконання умов Договору та на підставі письмової заявки покупця № НХ-4/1869 від 29.10.2014 (копія наявна в матеріалах справи) ним було поставлено 4000 одиниць товару на суму 796 800 грн.

В матеріалах справи наявна видаткова накладна № КГ-0000276 від 03 листопада 2014, що підтверджує факт отримання товару (копія наявна в матеріалах справи). Як вбачається із матеріалів справи, товар отримано представником відповідача Кочубей Т.П. відповідно до довіреності № 341 від 12.11.2014.

Позивач зазначає що з метою досудового врегулювання спору на адресу відповідача було направлено претензію № 4/997 від 02.12.2014 . Проте відповіді отримано не було.

Частина 1 ст. 202 ЦК України передбачає, що правочином є дія особи, спрямована на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.1 ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Відповідно до ч. 2 ст. 509 ЦК України зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно п.1 ч.2 ст. 11 ЦК України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

На виконання умов договору поставку № 80 від 14.10.2014 позивачем було поставлено відповідачеві товар на загальну суму 796800грн.

Згідно ч. 1 ст. 626 ЦК України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно до ч.1 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Частина 1 ст. 265 ГК України передбачає, що за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Згідно ч. 2 ст. 712 ЦК України до договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Частина 1 ст. 692 ЦК України передбачає, що покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ч. 2 ст. 692 ЦК України покупець зобов'язаний сплатити продавцеві повну ціну переданого товару.

Станом на день розгляду справи із врахуванням заяви про зменшення розміру позовних вимог, сума основної заборгованості що підлягає до стягнення становить 332800грн.

З урахуванням викладеного, суд дійшов до висновку, що відповідачем було порушено умови Договору, а також вимоги ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України та ст. 193 Господарського кодексу України.

Зважаючи на встановлені обставини справи та вимоги правових норм викладених вище, а також на те, що відповідач в установленому порядку обставини, які повідомлені позивачем, не спростував, господарський суд приходить до висновку, що позовні вимоги в частині стягнення основного боргу в розмірі 332800грн. нормативно та документально доведені, а тому підлягають задоволенню.

Згідно з ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідно до ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України "Про судовий збір" сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог або внесення судового збору в більшому розмірі, ніж встановлено законом.

Таким чином, враховуючи те, що позивач під час розгляду справи сплачено судовий збір у більшому розмірі, тоді як оплаті підлягають 6 656,00 грн. відтак надмірно сплачена сума судового збору в розмірі 9 280 грн. підлягає поверненню.

Відшкодування витрат по сплаті судового збору відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України в частині задоволених позовних вимог покладається судом на відповідача, позаяк спір виник в наслідок його неправильних дій. Доказів протилежного відповідач суду не надав.

Керуючись ст. 124 Конституції України, ст.ст. 33, 44, 49, 82-85 ГПК України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги задовольнити.

2. Стягнути з Державного територіально-галузевого об'єднання "Південно-Західна залізниця" (01601, м. Київ, вул. Лисенка, 6, код ЄДРАОУ 04713033) на користь Публічного акціонерного товариства "Одеський машинобудівний завод "Червона гвардія" (65013, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 141, ) основну заборгованість в розмірі 332 800 (триста тридцять дві тисячі вісімсот) грн., судовий збір у розмірі 6 656 (шість тисяч шістсот п'ятдесят шість) грн.

3. Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

4. Повернути Публічному акціонерному товариству "Одеський машинобудівний завод "Червона гвардія" (65013, м. Одеса, вул. Чорноморського Козацтва, 141, ) з Державного бюджету України надмірно сплачений судовий збір в розмірі 9 280 (дев'ять тисяч двісті вісімдесят) грн., сплачений за платіжним дорученням від 22.12.2014 № 1075, на суму 15 936 грн.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 23.03.2015.

Суддя Л.В. Прокопенко