РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

23.03.2015Справа №910/1464/15-г
Суддя Отрош І.М., розглянувши матеріали справи

за позовомУправління Пенсійного фонду України в Полтавському районі
доПублічного акціонерного товариства «Укргазвидобування»
простягнення 550 грн. 11 коп.
Представники сторін:

від позивача: не з'явився;

від відповідача: Рябченко М.М. - представник за довіреністю № 2-60 від 25.12.2014.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

27.01.2015 до Господарського суду міста Києва надійшла позовна заява Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі з вимогами до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення 550 грн. 11 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідач в порушення норм законодавства України надав позивачу недостовірну інформацію, на підставі якої позивач здійснював нарахування пенсії Смирнову В.О. за період з 24.04.2010 по 31.05.2014, у зв'язку з чим позивачем була виплачена пенсія у більшому розмірі, ніж передбачено законодавством, а саме було переплачено 550 грн. 11 коп., яка в силу положень статі 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення» підлягає стягненню з відповідача як збитки.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 30.01.2015 порушено провадження у справі № 910/1464/15-г та справу призначено до розгляду на 16.02.2015.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 06.03.2015.

04.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшли матеріали пенсійної справи Смирнова В.О.

У судовому засіданні 06.03.2015 представник відповідача подав письмові заперечення на позовну заяву, в яких зазначив, що позивачем не додано до позовної заяви розрахунку позовних вимог та зауважив, що позивачем не прийнято до уваги, що єдиний страховий внесок із заробітної плати та оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності почав відраховуватись з 8 липня 2010 року, з дати вступу в дію Закону України «Про збір та облік єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування».

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 06.03.2015, відповідно до статті 77 Господарського процесуального кодексу України, розгляд справи відкладено на 23.03.2015.

У судове засідання 23.03.2015 представник позивача не з'явився, про призначене судове засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомлення про вручення поштового відправлення № 729; 23.03.2015 до відділу діловодства Господарського суду міста Києва від позивача надійшло клопотання про розгляд справи за наявними в ній матеріалами та за відсутності представника позивача.

Представник відповідача у судовому засіданні 23.03.2015 подав додаткові документи, які суд долучив до матеріалів справи; надав усні пояснення по суті спору, проти задоволення позову заперечив.

У судовому засіданні 23.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Заслухавши пояснення представника відповідача, дослідивши надані суду докази, суд

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до п. 1 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011, Пенсійний фонд України є центральним органом виконавчої влади, діяльність якого спрямовується і координується Кабінетом Міністрів України через Міністра соціальної політики України. Пенсійний фонд України входить до системи органів виконавчої влади і забезпечує реалізацію державної політики з питань пенсійного забезпечення та ведення персоніфікованого обліку надходжень від сплати єдиного внеску на загальнообов'язкове державне соціальне страхування.

Пенсійний фонд України здійснює свої повноваження безпосередньо та через утворені в установленому порядку територіальні органи (п. 7 Положення про Пенсійний фонд України, затвердженого Указом Президента України від 06.04.2011 № 384/2011).

Відповідно до п. 1 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486, Управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах (далі - управління Фонду) є територіальними органами Пенсійного фонду України.

Управління Фонду відповідно до покладених на нього завдань, зокрема, забезпечує ведення в районі (місті) реєстру застрахованих осіб Державного реєстру загальнообов'язкового державного соціального страхування (далі - реєстр застрахованих осіб), своєчасне внесення відомостей до нього та їх використання, контроль за достовірністю відомостей, поданих до реєстру застрахованих осіб, та автоматизовану обробку інформації; призначає (здійснює перерахунок) і виплачує пенсії, щомісячне довічне грошове утримання суддям у відставці, допомогу на поховання та інші виплати відповідно до законодавства; здійснює контроль за додержанням вимог законодавства про загальнообов'язкове державне пенсійне страхування, правильністю нарахування, обчислення, повнотою і своєчасністю сплати страхових внесків на загальнообов'язкове державне пенсійне страхування (далі - страхові внески) та інших платежів; застосовує фінансові санкції, передбачені законом (п. 4 Положення про управління Пенсійного фонду України в районах, містах, районах у містах, а також у містах та районах, затвердженого постановою правління Пенсійного фонду України 22.12.2014 № 28-2, зареєстровано в Міністерстві юстиції України 15.01.2015 за № 41/26486).

Судом встановлено, що в Управлінні Пенсійного фонду України в Полтавському районі знаходиться на обліку як пенсіонер за віком громадянин Смирнов Володимир Остапович, 23.04.1955 року народження, ідентифікаційний код .

Для обчислення розміру пенсії Смирнову Володимиру Остаповичу Управлінням Пенсійного фонду України в Полтавському районі були взяті дані, наведені у довідці про заробіток для обчислення пенсії вих. № 09/542 від 10.03.2010, виданій страхувальником (роботодавцем) - Хрестищенським відділенням бурових робіт філії Бурового управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування».

Відповідно до Положення про Філію Бурове управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування», Бурове управління «Укрбургаз» є філією Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (п. 1.1) та не є юридичною особою (п. 1.2).

Судом встановлено, що з 25.02.2014 по 27.02.2014 головним спеціалістом відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи Панченко Л.А. була проведена перевірка Хрестищенського відділення бурових робіт філії Бурового управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» з метою встановлення достовірності сум заробітної плати Смирнова В.О., які зазначені у довідці вих. № 09/542 від 10.03.2010, за період з 01.07.1995 по 30.06.2000 та виявлено недостовірність інформації, зазначеної у вказаній довідці, про що було складено Акт перевірки характеру виконуваної роботи, або умов праці для підтвердження права працівника на пільгове пенсійне забезпечення та довідок про заробітну плату № 21 від 27.02.2014.

В ході вказаної перевірки відповідачем було видано нову довідку про заробітну плату для обчислення пенсії вих. № 09-01-0612 від 25.02.2014, зазначені суми заробітної плати в якій відповідають дійсності, про що вказано головним спеціалістом відділу надходження, прогнозування платежів, обліку застрахованих осіб та контрольно-перевірочної роботи Панченко Л.А. в Акті № 21 від 27.02.2014.

У зв'язку з тим, що інформація у довідці вих. № 09/542 від 10.03.2010, на підставі якої здійснювалось нарахування пенсії, не відповідала дійсності, за період з 24.04.2010 по 31.05.2014 виникла переплата пенсії у розмірі 550 грн. 11 коп., що підтверджується довідкою про розмір призначеної та фактично отриманої пенсії Смирнова В.О. по особовому рахунку № 153970, виданою Управлінням з координації та контролю за виплатою пенсій Головного управління пенсійного фонду України в Полтавській області, та матеріалами пенсійної справи.

Заявою від 10.07.2014 Смирнов В.О. повідомив позивача про відмову повернути переплату пенсії у розмірі 550 грн. 11 коп. у зв'язку з відсутності його вини.

Статтею 11 Цивільного кодексу України встановлено, що цивільні права та обов'язки виникають із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

За статтею 174 Господарського кодексу України господарські зобов'язання можуть виникати внаслідок заподіяння шкоди суб'єкту або суб'єктом господарювання.

Підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема є завдання майнової (матеріальної) та моральної шкоди іншій особі.

У разі порушення законних прав та інтересів осіб, суд зобов'язаний їх захистити у спосіб, передбачений, зокрема, статтею 16 ЦК України, частиною 2 статті 20 ГК України.

Вирішуючи спори про стягнення заподіяних збитків, господарський суд перш за все повинен з'ясувати правові підстави покладення на винну особу зазначеної майнової відповідальності. При цьому господарському суду слід відрізняти обов'язок боржника відшкодувати збитки, завдані невиконанням або неналежним виконанням зобов'язання, що випливає з договору (статті 623 ЦК України), від позадоговірної шкоди, тобто від зобов'язання, що виникає внаслідок завдання шкоди (глава 82 ЦК України).

Загальні підстави відповідальності за завдану майнову шкоду передбачені статтею 1166 ЦК України, частинами першою і другою якої встановлено, що майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правам фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала. Особа, яка завдала шкоди, звільняється від її відшкодування, якщо вона доведе, що шкоди завдано не з її вини.

Як випливає з приписів вищенаведеної правової норми, виходячи із аналізу змісту ст. 1166 Цивільного кодексу України, шкода відшкодовується за наявності складу цивільного правопорушення, а саме таких його елементів: протиправної поведінки (дії чи бездіяльності) особи, шкідливого результату такої поведінки (шкоди), причинного зв'язку між протиправною поведінкою і шкодою та вини особи, яка заподіяла шкоду.

Відсутність хоча б одного з елементів складу правопорушення, звільняє боржника від відповідальності (виключає його відповідальність).

Відповідно до статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», органи, що призначають пенсії, мають право вимагати відповідні документи від підприємств, організацій і окремих осіб, а також в необхідних випадках перевіряти обгрунтованість їх видачі. Підприємства та організації несуть матеріальну відповідальність за шкоду, заподіяну громадянам або державі внаслідок несвоєчасного оформлення або подання пенсійних документів, а також за видачу недостовірних документів, і відшкодовують її.

Таким чином, законодавством передбачено обов'язок відшкодування шкоди саме підприємствами та організаціями, які її завдали шляхом видачі недостовірних документів.

З огляду на вищевикладене, суд дійшов висновку, що сума пенсії у розмірі 550 грн. 11 коп. була безпідставно виплачена Смирнову В.О. за період з 24.04.2010 по 31.05.2014 у зв'язку з недостовірною інформацією, вказаною Хрестищенським відділенням бурових робіт філії Бурового управління «Укрбургаз» Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» у довідці вих. № 09/542 від 10.03.2010.

Встановлені обставини справи свідчать про те, що завдана шкода у вигляді надмірно сплаченої частини пенсії у розмірі 550 грн. 11 коп. за період з 24.04.2010 по 31.05.2014 була завдана позивачу внаслідок протиправної поведінки відповідача у формі надання недостовірної інформації (несвоєчасне надання достовірної інформації) про заробітну плату Смирнова В.О. за період з липня 1995 року по червень 2000 року.

Таким чином, враховуючи положення статті 101 Закону України «Про пенсійне забезпечення», надмірно сплачена частина пенсії у розмірі 550 грн. 11 коп. за період з 24.04.2010 по 31.05.2014 повинна бути відшкодована відповідачем у зв'язку з чим суд дійшов висновку, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі до Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» про стягнення 550 грн. 11 коп. є обґрунтованими та підлягають задоволенню у повному обсязі.

При цьому, суд вважає безпідставними твердження відповідача, що позивачем не було прийнято до уваги, що єдиний страховий внесок із заробітної плати та оплати допомоги по тимчасовій непрацездатності почав відраховуватись з 08.07.2010, а до цього часу відрахування до пенсійного фонду здійснювались окремо, з огляду на те, що обов'язок відповідача відповідно до Закону України «Про пенсійне забезпечення» полягає саме у своєчасному наданні достовірних документів позивачу. Порушення такого обов'язку може мати як форму несвоєчасного надання, так і форму надання недостовірної інформації.

Так як судом встановлено факт надання відповідачем позивачу спочатку довідки про заробіток для обчислення пенсії вих. № 09/542 від 10.03.2010 з одними даними, а потім довідки про заробітну плату для обчислення пенсії вих. № 09-01-0612 від 25.02.2014 з іншими даними, суд дійшов висновку про порушення відповідачем встановленого законодавством обов'язку.

Згідно з частиною 1 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін; у спорах, що виникають при виконанні договорів та з інших підстав, - на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

У відповідності до частини 3 статті 49 Господарського процесуального кодексу України судовий збір, від сплати якого позивач у встановленому порядку звільнений, стягується з відповідача в доход бюджету пропорційно розміру задоволених вимог, якщо відповідач не звільнений від сплати судового збору.

Відповідно до статті 4 Закону України «Про судовий збір» судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Згідно з пунктом 2 частиною 2 статті 4 Закону України «Про судовий збір» за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру ставка судового збору встановлюється в розмірі 2 відсотків ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальної заробітної плати у місячному розмірі.

Згідно зі статтею 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік", з 1 січня 2015 року мінімальна заробітна плата у місячному розмірі становить 1218 грн.

Нормами частини 11 статті 5 Закону України «Про судовий збір» встановлено, що від сплати судового збору звільняються Пенсійний фонд України та його органи.

Враховуючи вищевикладене, беручи до уваги, що позовні вимоги Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі задоволені у повному обсязі у розмірі 550 грн. 11 коп., судовий збір у розмірі 1827 грн. 00 коп. підлягає стягненню з відповідача в дохід Державного бюджету України.

На підставі викладеного, керуючись ст. 43, ч.ч. 1, 3 ст. 49, ст.ст. 82, 82-1, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) на користь Управління Пенсійного фонду України в Полтавському районі (36011, Полтавська обл., м. Полтава, вул. Шевченка, буд. 7; ідентифікаційний код: 22532772) грошові кошти у розмірі 550 (п'ятсот п'ятдесят) грн. 11 коп.

3. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Укргазвидобування» (04053, м. Київ, вул. Кудрявська, буд. 26/28; ідентифікаційний код: 30019775) в дохід Державного бюджету України судовий збір у розмірі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп.

4. Після набрання рішенням законної сили видати накази.

Відповідно до частини 5 статті 85 Господарського процесуального кодексу України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Рішення може бути оскаржено в апеляційному порядку до Київського апеляційного господарського суду шляхом подання, протягом 10 днів з дня складання повного рішення, апеляційної скарги через Господарський суд міста Києва.

Повне рішення складено: 30.03.2015

Суддя І.М. Отрош