КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"24" березня 2015 р. Справа№ 910/14826/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Дідиченко М.А.

суддів: Пономаренка Є.Ю.

Руденко М.А.

при секретарі Кобець М.О.

за участю представників:

від позивача: Кренець О.С. - представник за довіреністю від 05.03.2015 року;

від відповідача: Горобець О.В. - представник за довіреністю від 24.03.2015 року;

Слюсар О.Б. - представник за довіреністю від 24.03.2015 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент"

на рішення Господарського суду м. Києва

від 13.11.2014

у справі № 910/14826/14 (суддя - Головіна К.І.)

за позовом Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра", м. Київ,

до Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент", м. Київ,

про стягнення 21 291 098,80 грн.

ВСТАНОВИВ:

Публічне акціонерне товариство "Комерційний банк "Надра" звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" про стягнення 21 291 098,80 грн.

В обґрунтування своїх вимог позивач вказує, що в 2012 року відповідач - ПАТ "УкрСиб Ессет Менеджмент" на підставі рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2010 року у справі № 34/149 отримав грошові кошти у сумі 21 239 600, 00 грн. за публічною гарантією № 1/071130/GTY/838 від 30.11.2007 року, виданою позивачем на забезпечення зобов'язань ТОВ "Надра-Альянс", однак постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року у справі № 5011-19/13307-2012, залишеною без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2014 року, публічну гарантію № 1/071130/GTY/838 від 30.11.2007 року визнано недійсною, а, тому дані кошти згідно ст. 1212 ЦК України мають бути повернуті позивачу, оскільки підстава їх отримання відпала.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року у справі №910/14826/14 позов задоволено частково. Стягнуто з Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" на користь Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" 21 239 600 грн. 00 коп. - безпідставно отриманих коштів, 49 753 грн. 08 коп. - процентів за користування коштами. У решті позовних вимог відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням, Приватне акціонерне товариство "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" звернулось до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 у справі № 910/14826/14 та прийняти нове рішення, яким відмовити позивачу у позові.

Апеляційна скарга мотивована тим, що в даному випадку правовою підставою для набуття коштів є рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2010 року у справі № 34/149, що не дозволяє кваліфікувати отримання зазначених коштів, як безпідставне, тому норми ст. 1212 ЦК України не можуть бути застосовані до вказаних правовідносин. Крім того, стягнення коштів безпосередньо з компанії з управління активами суперечить нормам закону і фактично означає, що компанія з управління активами має відповідати по зобов'язанням пайового інвестиційного фонду за рахунок власних коштів.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 08.12.2014 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року у справі № 910/14826/14 прийнято до провадження колегією суддів у складі: Мальченко А.О. - головуюча, Жук Г.А., Суховий В.Г. та призначено розгляд скарги у справі на 22.12.2014 року.

У судовому засіданні 22.12.2014 року оголошена перерва до 19.01.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 19.01.2015 року подав клопотання про відкладення розгляду справи.

У судовому засіданні 19.01.2015 року оголошена перерва до 26.01.2015 року.

26.01.2015 року у судовому засіданні оголошена перерва до 02.02.2015 року.

У судовому засіданні 02.02.2015 року оголошена перерва до 13.02.2015 року.

Розпорядженням в.о. керівника апарату Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року у зв'язку із перебуванням головуючого судді Мальченко А.О. у відпустці, призначено повторний автоматичний розподіл справи.

Після повторного автоматичного розподілу справи № 910/14826/14, апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" передано на розгляд колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко Є.Ю. та Руденко М.А.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Руденко М.А. у відпустці, справу № 910/14826/14 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко Є.Ю., Зеленін В.О.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 13.02.2015 року апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" прийнято до провадження колегією суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко Є.Ю., Зеленін В.О. та призначено до розгляду на 17.03.2015 року.

Розпорядженням секретаря судової палати Київського апеляційного господарського суду від 17.03.2015 року, у зв'язку із виходом судді Руденко М.А. із відпустки, справу № 910/14826/14 передано до розгляду колегії суддів у складі: Дідиченко М.А. - головуюча, Пономаренко Є.Ю., Руденко М.А.

У судовому засіданні 17.03.2015 року оголошена перерва до 24.03.2015 року.

Представник відповідача у судовому засіданні 24.03.2015 року підтримав доводи апеляційної скарги та просив суд її задовольнити.

Представник позивача у судовому засіданні 24.03.2015 року заперечував проти задоволення апеляційної скарги та просив суд рішення суду першої інстанції залишити без змін.

Розглянувши доводи апеляційної скарги, перевіривши матеріали справи, дослідивши докази, проаналізувавши на підставі встановлених фактичних обставин справи правильність застосування судом першої інстанції норм чинного законодавства, Київський апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга підлягає задоволенню з наступних підстав.

Відповідно до ст. 101 ГПК України апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Як вірно встановлено місцевим господарським судом та підтверджується матеріалами справи, 30.11.2007 року між Публічним акціонерним товариством «Комерційний банком «Надра» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Надра-Альянс» укладено договір про надання банківської гарантії № 838, відповідно до умов якого ПАТ КБ «Надра» надає публічну гарантію в забезпечення виконання зобов'язань ТОВ «Надра-Альянс» на користь бенефіціарів - власників відсоткових іменних облігацій, емітованих ТОВ «Надра-Альянс».

30.11.2007 року на виконання вказаного договору позивач видав публічну гарантію №1/071130/GTY/838 для бенефіціарів - власників відсоткових іменних облігацій серії А, емітованих ТОВ «Надра-Альянс» на суму номінальної вартості облігацій в розмірі 300 000 000,00 грн. та відсоткового доходу по облігаціях за період їх обігу, нарахованих відповідно до умов зареєстрованого Державною комісією з цінних паперів та фондового ринку випуску облігацій.

ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент», яке діяло за рахунок Пайового недиверсифікованого венчурного інвестиційного фонду закритого типу «Венчурний капітал», придбало іменні відсоткові акції серії А (міжнародний ідентифікаційний номер UA) ТОВ «Надра-Альянс» загальною кількістю 20 000 штук, номінальною вартістю 1000 грн. за одну акцію.

У зв'язку з невиконанням емітентом (ТОВ «Надра-Альянс») зобов'язань по облігаціях, ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент» звернулося до господарського суду з позовом про стягнення з ЗАТ «КБ «Надра» (правонаступником якого є ПАТ Комерційний банк «Надра») заборгованості за гарантією у розмірі 20 000 000, 00 грн. - номінальної вартості облігацій, 632 200, 00 грн. - відсоткового доходу за відсотковий період та 616 400,00 грн. - відсоткового доходу за 9-й відсотковий період.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 07.06.2010 року у справі № 34/149, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2010 року, стягнуто з ПАТ «КБ «Надра» на користь ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент» 20 000 000, 00 грн. номінальної вартості облігацій, 623 200,00 грн. відсоткового доходу за 8-й період, 616 400,00 грн. - відсоткового доходу за 9-й відсотковий період.

26.10.2010 року на виконання вказаного рішення Господарським судом міста Києва було видано накази № 34/149 та Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві були відкриті виконавчі провадження.

У межах виконавчих проваджень на виконання наказу № 34/149 від 26.10.2010 року Відділом примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві кошти у сумі 21 239 600, 00 грн. були перераховані ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент», що підтверджуються постановами Відділу примусового виконання рішень УДВС ГУЮ у м. Києві № 31923930 від 18.04.2012 р. та № 32274211 від 28.04.2012 р. про закінчення виконавчого провадження, листом Головного управління юстиції у м. Києві від 19.06.2012 р., платіжною вимогою № 871/1 від 03.07.2012 р., банківськими виписками з рахунків відповідача.

Разом з тим, постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2012 року у справі № 5011-19/13307-2012 визнано недійсною публічну гарантію №І/071130/GTY/838 від 30.11.2007 р., видану ПАТ «КБ «Надра».

16.06.2014 року ПАТ КБ «Надра» звернулось до відповідача з вимогою про повернення грошових коштів у сумі 21 239 600, 00 грн., отриманих ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент» за публічною гарантією № І/071130/GTY/838 від 30.11.2007 року, яка визнана недійсною. Вказана вимога була залишена відповідачем без відповіді та задоволення.

Задовольняючи позовні вимоги в частині стягнення із відповідача безпідставно отриманих коштів у сумі 21 239 600, 00 грн., суд першої інстанції виходив з того, що ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент» отримало кошти у сумі 21 239 600, 00 грн. від ПАТ КБ «Надра», як гаранта зобов'язань на підставі публічної гарантії № І/071130/GTY/838 від 30.11.2007 року, яка у подальшому були визнана недійсною, що потягло безпідставність отримання коштів відповідачем, а, отже, такі правовідносини підпадають під дію норм ст. 1212 та ст. 1213 ЦК України.

Однак, колегія суддів не погоджується із даними висновками суду першої інстанції враховуючи наступне.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. Положення цієї глави застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події. Положення цієї глави застосовуються також до вимог про:

1) повернення виконаного за недійсним правочином;

2) витребування майна власником із чужого незаконного володіння;

3) повернення виконаного однією із сторін у зобов'язанні;

4) відшкодування шкоди особою, яка незаконно набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи.

Аналіз указаної норми права дає підстави для висновку, що цей вид позадоговірних зобов'язань породжують такі юридичні факти: 1) набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; 2) відсутність для цього правових підстав або якщо такі відпали.

Оскільки кошти, які позивач просить стягнути з Приватного акціонерного товариства «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент», сплачені ПАТ «КБ «Надра» на користь ПАТ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент» на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2010 року у справі № 34/149, яке залишене без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 14.09.2010 року та постановою Вищого господарського суду України від 06.12.2010 року, та згідно ч. 5 ст. 124 Конституції України є обов'язковим до виконання на всій території України, то спірна сума не може вважатися отриманою відповідачем без достатніх правових підстав та збереженою в себе за рахунок позивача, а тому не може бути витребувано відповідно до положень ст. 1212 ЦК України як безпідставне збагачення.

Аналогічної позиції притримується Вищий Господарський суд України у постанові № 5011-37/17023-2012 від 19.09.2013 року.

Крім того, відповідно до ст. 22 ЗУ «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» (в редакції на час виникнення спірних правовідносин), пайовий інвестиційний фонд - це активи, що належать інвесторам на праві спільної часткової власності, перебувають в управлінні компанії з управління активами та обліковуються останньою окремо від результатів її господарської діяльності.

Згідно зі ст. 29 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» управління активами інституту спільного інвестування здійснює компанія з управління активами. Компанією з управління активами є господарське товариство у формі акціонерного товариства або товариства з обмеженою відповідальністю, що створюється відповідно до законодавства України.

Відповідно до частин 6 та 7 ст. 23 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» бухгалтерський та податковий облік операцій та результатів діяльності зі спільного інвестування, яка проводиться компанією з управління активами через пайовий інвестиційний фонд, здійснюється компанією з управління активами окремо від обліку операцій та результатів її господарської діяльності та обліку операцій та результатів діяльності інших пайових інвестиційних фондів, активи яких перебувають в її управлінні.

Укладаючи договори за рахунок активів пайового інвестиційного фонду, компанія з управління активами діє від свого імені, з обов'язковим зазначенням в таких договорах реквізитів такого пайового інвестиційного фонду.

Згідно з п. 17 ч. 1 ст. З вказаного Закону діяльність із спільного інвестування - діяльність, яка провадиться в інтересах і за рахунок учасників (акціонерів) ІСІ шляхом емісії цінних паперів ІСІ з метою отримання прибутку від вкладення коштів, залучених від їх розміщення у цінні папери інших емітентів, корпоративні права, нерухомість та інші активи, дозволені законами України та нормативно-правовими актами комісії.

Відповідно до ч. 2 ст. 52 Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» грошові кошти пайового інвестиційного фонду зараховуються на окремий рахунок компанії з управління активами у банку окремо від власних коштів компанії з управління активами, коштів інших пайових інвестиційних фондів та відповідно до умов договору про обслуговування ІСІ.

Таким чином, вищевказані норми Закону України «Про інститути спільного інвестування (пайові та корпоративні інвестиційні фонди)» свідчать про те, що укладення договорів компанією з управління активами від свого імені, але за рахунок активів пайового інвестиційного фонду з зазначенням в таких договорах реквізитів пайового інвестиційного фонду, передбачає і виконання зобов'язань за такими договорами за рахунок активів відповідного пайового інвестиційного фонду.

Аналогічної позиції притримується Вищий господарський суд України в постанові від 20.05.2010 року у справі № 14/363.

Як свідчать наявні у справі платіжні документи кошти на виконання рішення Господарського суду міста Києва від 07.06.2010 року у справі № 34/149 перераховані на рахунок, відкритий відповідачем для ПНІФЗТ «Венчурний капітал», як активи фонду.

Тобто, відповідач діяв від свого імені, але в інтересах ПНІФЗТ «Венчурний капітал» та за рахунок активів його інвесторів, що не було враховано судом першої інстанції при винесенні рішення.

Так, у разі задоволення позовних вимог та стягнення коштів з ПАТ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент» можуть бути порушенні права третіх осіб.

Згідно із довідки ПАТ «Укрсиббанк» № 56-3-49/1056 від 20.08.2013 року вбачається, що у ПАТ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент», як компанії з управління активами відкритті поточні рахунки не тільки ПНІФЗТ «Венчурний капітал» від імені якого останній виступав у спірних правовідносинах, але й рахунки ПНВІФЗТ «Казна», ЗНВПІФ «О'кей Розвиток», ПДІФВТ «УкрСиб А - Віста», ПНІФЗТ «УкрСиб Стабільні інвестиції - 2».

За таких обставин, стягуючи кошти з ПАТ «Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів «УкрСиб Ессет Менеджмент», державний виконавець може накласти арешт та стягнути кошти не тільки з рахунків ПНІФЗТ «Венчурний капітал», але із рахунків вищевказаних осіб, управління якими здійснює відповідач.

Крім того, колегія суддів не погоджується із висновками суду першої інстанції, що вимоги позивача є поточними вимогами, а тому не повинні розглядатися у справі про банкрутство відповідача.

Так, відповідно до ч. 1 ст. 216 ЦК України встановлено, що у разі недійсності правочину кожна із сторін зобов'язана повернути другій стороні у натурі все, що вона одержала на виконання цього правочину, а в разі неможливості такого повернення, зокрема тоді, коли одержане полягає у користуванні майном, виконаній роботі, наданій послузі, - відшкодувати вартість того, що одержано, за цінам, які існують на момент відшкодування.

Таким чином, обов'язок повернення, одержаного за недійсним правочином виникає на підставі ст. 216 ЦК України, а не ст. 530 ЦК України, як встановлено судом першої інстанції, оскільки обов'язок повернення одержаного за недійсним правочином встановлений законом.

Як зазначалося вище, постановою Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року, яка залишена без змін постановою Вищого господарського суду України від 11.02.2012 року у справі № 5011-19/13307-2012 визнано недійсною публічну гарантію №І/071130/GTY/838 від 30.11.2007 р., видану ПАТ «КБ «Надра».

Отже, зобов'язання щодо повернення одержаного за недійсною гарантією виник 17.09.2013 року, з набрання чинності постанови Київського апеляційного господарського суду від 17.09.2013 року.

Водночас, ухвалою Господарського суду міста Києва від 23.04.2014 року у справі « 910/5980/14 порушено провадження у справі про банкрутство ПАТ «УкрСиб Ессет Менеджмент».

Згідно із ст. 1 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли до порушення провадження у справі про банкрутство і виконання яких не забезпечено заставою майна боржника; поточні кредитори - кредитори за вимогами до боржника, які виникли після порушення провадження у справі про банкрутство.

Згідно з абзацом першим частини першої статті 14 Закону України «Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом» конкурсні кредитори за вимогами, які виникли до дня порушення провадження у справі про банкрутство, протягом тридцяти днів від дня опублікування в офіційному друкованому органі оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство зобов'язані подати до господарського суду письмові заяви з вимогами до боржника, а також документи, що їх підтверджують.

Як вбачається із матеріалів справи оголошення про порушення провадження у справі про банкрутство було опубліковано 24.03.2014 року.

Водночас, позивач у трицятиденний строк свої вимоги до відповідача не заявив.

Якщо позивач не звернувся у місячний строк з дня публікації із заявою про визнання його вимог до боржника у справі про банкрутство, господарський суд поновлює позовне провадження та відмовляє у задоволенні позову на підставі частини другої статті 14 Закону (Постанова Пленуму Верховного Суду України від 18.12.2009 року № 15 "Про судову практику в справах про банкрутство").

Враховуючи всі вищевикладені обставини, колегія суддів приходить до висновку, що позовні вимоги не підлягають задоволенню.

Щодо вимог про стягнення 3% річних та процентів за користування чужими коштами, то колегія суддів зазначає, що оскільки підстави для стягнення безпідставно отриманих коштів відсутні, то вимоги про стягнення 3% річних та процентів за їх користування є необґрунтованими та такими, що не підлягають задоволенню.

Відповідно до п.3 ч.1 ст. 104 ГПК України передбачено, що підставою для скасування або зміни рішення місцевого господарського суду є невідповідність висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду, обставинам справи.

За таких обставин, апеляційний суд приходить до висновку, що апеляційна скарга Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" підлягає задоволенню, а рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року скасуванню.

Згідно із ст. 49 ГПК України, витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 49, 99, 101, 103-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" на рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду міста Києва від 13.11.2014 року у справі № 910/14826/14 скасувати.

3. Прийняти нове рішення, яким відмовити у задоволенні позовних вимог.

4. Стягнути з Публічного акціонерного товариства "Комерційний банк "Надра" (04053, м. Київ, вул.. Артема, 15; ) на користь Приватного акціонерного товариства "Компанія з управління активами - Адміністратор пенсійних фондів "УкрСиб Ессет Менеджмент" (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ) витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги у сумі 36 540 (тридцять шість п'ятсот сорок) грн. 00 коп.

5. Доручити Господарському суду міста Києва видати відповідний наказ.

6. Матеріали справи № 910/14826/14 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова може бути оскаржена протягом двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя М.А. Дідиченко

Судді Є.Ю. Пономаренко

М.А. Руденко