ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.03.15р. Справа № 904/985/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV", м. Одеса

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості у сумі 332 504,95 грн.

Суддя Крижний О.М.

Представники:

від позивача: Сорока Є.В., довіреність № 45 від 12.02.2015 року, представник;

від відповідача: Борисенко Д.В., довіреність від 05.02.2015 року, зареєстровано в реєстрі за № 100, представник

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV" звернулося до господарського суду з позовом, у якому просить стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" на свою користь заборгованість у розмірі 332 504,95 грн.

Позовні вимоги мотивовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язань за договором постачання товарів № 42 від 20.08.2010 року щодо оплати поставленого позивачем товару, внаслідок чого у відповідача утворилася заборгованість на загальну суму 332 504,95 грн.

Також, у позовній заяві Товариство з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV" просить вжити заходів по забезпеченню позову, а саме: до розгляду справи по суті накласти арешт в межах позовних вимог на будь-які грошові кошти, що знаходяться на рахунку Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" - п/р 3 в АТ "Райфайзен банк Аваль", МФО 380805.

Клопотання про вжиття заходів до забезпечення позову обґрунтоване тим, що існує реальна загроза того, що майно відповідача, до якого направлені вимоги у розмірі 332 504,95 грн., може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення суду, що в наступному не дасть змогу здійснити виконання судового рішення по справі і тим самим обмежить права позивача.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, у відзиві на позов зазначає, що позивач не надав належних доказів отримання товару відповідачем.

Також, відповідач у задоволенні клопотання позивача про вжиття заходів до забезпечення позову просить відмовити, у наданих до суду запереченнях зазначає, що позивач не надав доказів на обґрунтування доведеності вжиття заходів до забезпечення позову, а також доказів, які б свідчили про наявність фактичних обставин щодо вчинення відповідачем дій, спрямованих на доведення ухилення від виконання від зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду

Розгляд справи був відкладений з 04.03.2015 року на 26.03.2015 року.

У судовому засіданні 26.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши матеріали справи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

20.08.2010 року між Товариством з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV" (постачальник) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудторг" (покупець) був укладений договір постачання товарів № 42 (далі - Договір), за умовами п. 1.1. якого постачальник передає, а покупець приймає й оплачує на умовах і в порядку, визначеному даним Договором, алкогольні напої, що поставляються (далі - товар), в асортименті, кількості та за цінами, зазначеними, у накладних, що свідчать про прийом-передачу товару від постачальника до покупця, і є невід'ємною частиною даного Договору.

Строк дії Договору передбачений п. 10.1. Договору, відповідно до якого договір набирає сили з моменту йог підписання обома сторонами і діє до 31.12.2015 року, але в будь-якому випадку до повного виконання сторонами прийнятих на себе зобов'язань.

Постачальник передає покупцю товар на умові, що він є ексклюзивним дистриб'ютором на території м. Донецька і Донецької області, м. Луганська та Луганської області, в мережі супермаркетів "Амстор" на території всієї України (далі - територія) (п. 1.2. Договору).

Відповідно до п.п. 2.1.-2.2. Договору постачання товару здійснюється на умовах DDU склад покупця (м. Донецьк, вул. Рогачевська, 1в або м. Луганськ, 8-й Лутугунський проїзд, 5) у редакції Інкотермс - 2000. Точна адреса доставки товару зазначається покупцем у відповідному замовленні. За письмовим узгодженням сторін постачання товару може здійснюватися на умовах EXW склад постачальника у редакції Інкотермс - 2000.

Право власності на товар, а з ним і ризик випадкової загибелі переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладних, що свідчать про передачу товару (п. 2.3. Договору).

Загальна сума Договору визначається згідно з накладними, що свідчить про прийом-передачу товару від постачальника до покупця. Форма оплати - безготівкова (п.п. 4.1.-4.2. Договору).

Згідно п. 4.3. Договору покупець сплачує за поставлений товар протягом 55 (п'ятидесяти п'яти) календарних днів з моменту отримання товару.

20.08.2010 року сторони погодили та підписали Протокол розбіжностей до договору постачання № 42 від 20.08.2010 року, за умовами якого була змінена редакція деяких пунктів Договору, зокрема, п.п. 1.2., 2.1., 2.2. Договору сторони погодили у наступній редакції:

"п. 1.2. Постачальник передає покупцю товар на умові, що він є ексклюзивним дистриб'ютором, що здійснює оптову торгівлю товаром на території м. Донецька і Донецької області; ексклюзивним дистриб'ютором в мережі супермаркетів "Амстор" на території всієї України."

"п. 2.1. За домовленістю сторін постачання товару може здійснюється на умовах DDU склад покупця (м. Донецьк, вул. Рогачевська, 1в) у редакції Інкотермс - 2000."

"п. 2.2. Постачання товару здійснюється на умовах EXW склад постачальника (м. Одеса, вул. Агрономічна, 205) у редакції Інкотермс - 2000."

На виконання умов Договору позивач поставив відповідачу товар на суму загальну суму 381 603,88 грн.

На підтвердження наведеного факту позивач надав до суду належним чином завірені копії видаткових накладних, а саме: № ДРН_000617 від 23.09.2014 року на суму 51 326,28 грн., № ДРН_000652 від 07.10.2014 року на суму 26 474,52 грн., № ДРН_000715 від 04.11.2014 року на суму 69 650,64 грн., № ДРН_000740 від 18.11.2014 року на суму 73 121,10 грн., № ДРН_000802 від 16.12.2014 року на суму 149 416,56 грн., № ДРН_000610 від 23.09.2014 року на суму 133 638,48 грн. (за даною видатковою накладною товар був поставлений відповідачу на суму 11614,78 грн.)

Наведені видаткові накладні місять підписи з боку позивача та з боку відповідача, відповідно скріплені печатками підприємств.

Позивач зазначає, що відповідач лише частково оплатив товар на суму 49 088,93 грн., внаслідок чого неоплаченим є товар на загальну суму 332 504,95 грн.

Позивач посилається на неоплату відповідачем поставленого позивачем відповідачу товару у загальній сумі 332 504,95 грн. за наведеними вище видатковими накладними, що і причиною спору.

Відповідач проти позовних вимог заперечує, у відзиві на позов зазначає, що позивач при здійсненні поставки товару не надав відповідачу повний пакет документів відповідно до умов спірного договору, а також не надав належних доказів того, що товар був отриманий відповідачем, тому наявність у матеріалах справи лише видаткових накладних не може бути належним підтвердженням отримання товару від позивача відповідачем.

Дослідивши матеріали справи, господарський суд зазначає наступне.

Відповідно до ст. 265 Господарського кодексу України за договором поставки одна сторона - постачальник зобов'язується передати (поставити) у зумовлені строки (строк) другій стороні - покупцеві товар (товари), а покупець зобов'язується прийняти вказаний товар (товари) і сплатити за нього певну грошову суму.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом (ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України).

Стаття 526 Цивільного кодексу України встановлює вимогу щодо виконання зобов'язань належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства.

Відповідач з часу отримання товару не скористався наданим йому нормами ст. 666 Цивільного кодексу України правом встановити постачальнику строк для передачі необхідних документів, що стосуються товару, а в разі не виконання вимог - відмовитися від договору та повернути товар.

Відповідач у період з часу отримання товару не відмовився та не повідомив позивача про намір відмовитися від товару через відсутність будь-яких документів, що його стосуються, водночас і не вимагав від позивача надання цих документів.

Крім того, ненадання зазначеного відповідачем пакету документів не є відкладальною умовою в розумінні ст. 212 Цивільного кодексу України та не є простроченням кредитора в розумінні ст. 613 Цивільного кодексу України, тому не звільняє відповідача від обов'язку оплатити товар.

Наведені Товариством з обмеженою відповідальністю "Фудторг" у відзиві на позов доводи не спростовують встановлений господарським судом факт наявності заборгованості відповідача перед позивачем, та не звільняють відповідача від виконання зобов'язання за договором.

Відповідно до положень спірного договору, а саме п. 2.3. Договору право власності на товар, а з ним і ризик випадкової загибелі переходить від постачальника до покупця з моменту підписання уповноваженими представниками сторін накладних, що свідчать про передачу товару.

Позивач надав до суду видаткові накладні, які підписані з боку позивача та з боку відповідача, відповідно скріплені печатками підприємств. Дані видаткові накладні містять чітко зазначений вид товару, вартість одиниці товару та загальну вартість поставленого товару.

Таким чином, надані до суду видаткові накладні слугують належним підтвердженням отримання відповідачем товару від позивача.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (ст. 530 Цивільного кодексу України).

Враховуючи умови Договору (п. 4.3. Договору), а також факт того, що товар поставлений позивачем відповідачу за вищенаведеними видатковими накладними, відповідно строк оплати товару є таким, що настав.

Доказів оплати поставленого позивачем товару відповідач не надав, доводи позивача, наведені в обґрунтування позову, не спростував.

За викладеного, є правомірними та такими, що підлягають задоволенню позовні вимоги про стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу в сумі 332504,95 грн.

Отже, заявлені позовні вимоги підлягають задоволенню повністю і з відповідача підлягає стягненню 332 504,95 грн.

Стосовно заявленого позивачем клопотання про забезпечення позову, господарський суд зазначає наступне.

Позивач зазначає, що підставами для застосування заходів до забезпечення позову є наступні дані:

- згідно повідомлень в засобах масової інформації та Інтернет ресурсу http://www.amstor/ua власники, керівники та інші уповноважені представники відповідача, починаючи з 31.12.2014 року стали жертвами рейдерського нападу зі сторони третіх осіб, у зв'язку із чим втратили контроль над можливістю здійснювати господарську діяльність в тому числі виконувати договірні зобов'язання;

- відповідач протягом тривалого часу ігнорує виконання зобов'язань за спірним договором поставки та листи позивача із вимогами щодо оплати заборгованості;

- наявність в Єдиному державному реєстрі судових рішень України значної кількості судових справ, відповідно до яких, до Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" заявлені вимоги про стягнення заборгованості у великих розмірах;

- відповідачем змінена юридична адреса підприємства, що, на думку позивача, є ухиленням від отримання поштової кореспонденції;

- відповідно до наявної в мережі Інтернет інформації засновниками Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" є складна корпоративна структура із участю іноземних офшорних компаній, яка дозволяє приховати справжнього власника підприємства відповідача.

На підтвердження наведених даних позивач надав до суду лист колективу торгової мережі "Амстор" до Президента України про допомогу у сприянні нормалізації діяльності підприємства та притягнення до відповідальності осіб, які винні у розладі роботи підприємства; заяви та листи з кримінальних проваджень щодо дій з рахунками ТОВ "Аматор Трейд; ухвалу Окружного адміністративного суду міста Києва про відкриття провадження в адміністративній справі № 826/247/15 від 15.01.2015 року та ухвалу Господарського суду Запорізької області про порушення провадження у справі № 908/6214/14 від 25.12.2014 року, із залученням Товариства з обмеженою відповідальністю "Амстор" в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору; роздруківку інтернет-сторінки про безробіття в торговій мережі "Амстор".

На думку позивача, вказані обставини вказують на наявність достатніх підстав для вжиття заходів до забезпечення позову.

Відповідно до статті 66 Господарського процесуального кодексу України господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Згідно зі статтею 67 Господарського процесуального кодексу України позов забезпечується, зокрема, накладанням арешту на майно або грошові суми, що належать відповідачеві.

Відповідно до п.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 16 від 26 грудня 2011 року "Про деякі питання практики застосування заходів до забезпечення позову": заходи до забезпечення позову застосовуються господарським судом як гарантія реального виконання рішення суду. У вирішенні питання про забезпечення позову господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності вжиття відповідних заходів з урахуванням:

- розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника щодо забезпечення позову;

- забезпечення збалансованості інтересів сторін, а також інших учасників судового процесу;

- наявності зв'язку між конкретним заходом до забезпечення позову і предметом позовної вимоги, зокрема, чи спроможний такий захід забезпечити фактичне виконання судового рішення в разі задоволення позову;

- імовірності утруднення виконання або невиконання рішення господарського суду в разі невжиття таких заходів;

- запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів осіб, що не є учасниками даного судового процесу.

Згідно п. 3 вказаної Постанови Пленуму Вищого господарського суду України: умовою застосування заходів до забезпечення позову за вимогами майнового характеру є достатньо обґрунтоване припущення, що майно (в тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення. Достатньо обґрунтованим для забезпечення позову є підтверджена доказами наявність фактичних обставин, з якими пов'язується застосування певного виду забезпечення позову. Про такі обставини може свідчити вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання після пред'явлення вимоги чи подання позову до суду (реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо). Саме лише посилання в заяві на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Позивач стверджує, що "існує реальна загроза того, то майно Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення господарського суду" та як на доказ вжиття заходів до забезпечення позову у більшості посилається на інформацію, яка розміщена в мережі Інтернет, до того ж до суду надані матеріали кримінальних проваджень, які побічно вказують на причетність торгової мережі "Амстор" до даних документів, зокрема, належним чином не встановлені засновники та власники торгової мережі, у зв'язку з чим встановити обґрунтованість наданих до суду документів, як доказів на підтвердження вжиття заходів до забезпечення позову, не надається за можливе.

Окрім того, відсутні докази розповсюдження негативних явищ, наведених позивачем щодо мережі "Амстор" до ТОВ "Фудторг".

Таким чином, в у вимозі позивача про забезпечення до позову міститься посилання на потенційну можливість ухилення відповідача від виконання судового рішення. Належних доказів того, що майно (у тому числі грошові суми, цінні папери тощо), яке є у відповідача на момент пред'явлення позову до нього, може зникнути, зменшитись за кількістю або погіршитись за якістю на момент виконання рішення не надано.

Отже, заява про вжиття заходів до забезпечення позову є необґрунтованою та задоволенню не підлягає.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України витрати по сплаті судового збору підлягають стягненню з відповідача у розмірі 6 650,10 грн.

Керуючись ч.1 ст.1 Першого Протоколу до Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, ст.ст. 1, 33, 34, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Фудторг" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, буд. 10, ідентифікаційний код 37947260) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV" (65023, м. Одеса, вул. Дворянська, 8, ідентифікаційний код 32751017) заборгованість у розмірі 332 504,95 грн. та судовий збір у розмірі 6 650,10 грн.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

В задоволенні клопотання Товариства з обмеженою відповідальністю "Укрімпорт КV" про вжиття заходів до забезпечення позову - відмовити у повному обсязі.

Повне рішення складено - 31.03.2015 року.

Суддя О.М. Крижний