РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

25.03.2015Справа №910/1719/14

За позовом Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон»
до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна»
за участю третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні
позивачаПублічного акціонерного товариства «Страхова компанія «Універсальна»
про стягнення 1 067 173,01 грн.
Суддя Босий В.П.

Представники сторін:

від позивача: Нагорняк М.Д., Спасибко А.В.
від відповідача: Коршак С.В.
від третьої особи:не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Дочірнє підприємство «Фуршет Регіон» (надалі - «Підприємство») звернулося до господарського суду міста Києва з позовом до Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (надалі - «Товариство») про стягнення 1 256 900,53 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що відповідачем неналежним чином було виконано взяті на себе за договором добровільного страхування майна юридичних осіб №251.9938265.0047 від 21.07.2012 р. з виплати суми страхового відшкодування внаслідок настання страхового випадку, у зв'язку з чим позивачем заявлено вимогу про стягнення з відповідача вартості страхового відшкодування у розмірі 1 236 900,53 грн. та витрат на проведення дослідження у розмірі 20 000,00 грн.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 06.02.2014 р. порушено провадження у справі та призначено її до розгляду в судовому засіданні.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2014 р. призначено у справі судову пожежно-технічну експертизу.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.08.2014 р. направлено матеріали справи №910/1719/14 до Київського науково-дослідного інституту судових експертиз для проведення експертизи, зупинено провадження у справі до повернення матеріалів справи до господарського суду міста Києва.

24.12.2014 р. до господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/1719/14 разом з висновком експерта за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи №6429/14-47 від 28.11.2014 р.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду міста Києва №04-23/1276 від 25.12.2014 р. призначено повторний автоматичний розподіл справи у зв'язку з припиненням повноважень щодо здійснення правосуддя у судді Удалової О.Г.

Згідно автоматизованої системи документообігу господарського суду міста Києва справу №910/1719/14 передано на розгляд судді Босому В.П.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.01.2015 р. прийнято справу до свого провадження суддею Босим В.П., поновлено провадження у справі та призначено її до розгляду на 09.02.2015 р.

09.02.2015 р. представником відповідача подане клопотання про призначення у справі пожежно-технічної експертизи з метою встановлення відповідності стану приміщення магазину, де відбулася пожежа, вимогам діючих нормативних актів з питань пожежної безпеки. Судом в задоволенні вказаного клопотання відповідача відмовлено з огляду на недоведеність необхідності проведення у справі вказаної судової експертизи та неможливості судом самостійно дослідити поставлене питання.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 09.02.2015 р. розгляд справи відкладено на 11.03.2015 р. у зв'язку із неявкою представника третьої особи та неподанням витребуваних доказів.

В судовому засіданні 11.03.2015 р. судом оголошувалась перерва на 25.03.2015 р.

24.03.2015 р. представником відповідача подане клопотання про призначення у справі судової експертизи з метою встановлення розміру матеріального збитку, заподіяного позивачу внаслідок настання страхового випадку, в задоволенні якого судом відмовлено з огляду на достатність в матеріалах справи належних доказів для самостійного встановлення судом вартості матеріального збитку.

25.03.2015 р. представником відповідача заявлено клопотання про залучення до участі у справі ДП «Строй-Маркет Груп» в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору. В задоволенні поданого відповідачем клопотання судом відмовлено з огляду на недоведеність того, яким чином рішення у даній справі може вплинути на права та обов'язки такої особи.

Представники позивача в судове засідання з'явилися, надали пояснення по суті спору та клопотання, в якому просили суд стягнути з відповідача суму страхового відшкодування у розмірі 1 067 173,01 грн.

Суд відзначає, що вказане клопотання за своєю правовою природою є заявою про зменшення розміру позовних вимог, яке приймається судом для подальшого розгляду.

Представник відповідача в судове засідання з'явився, надав пояснення по суті спору, проти задоволення позовних вимог заперечував.

Представник третьої особи в судове засідання не з'явився, про причини неявки суд не повідомив, хоча про час та місце розгляду справи був належним чином повідомлений, що підтверджується підписом його представника в розписці в повідомленні про перерву від 11.03.2015 р.

В судовому засіданні судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ:

11.06.2012 р. між Підприємством та Дочірнім підприємством «Строй-Маркет Груп» був укладений договір оренди №117-2012, за змістом якого ДП «Строй-Маркет Груп» передало, а Підприємство прийняло у тимчасове платне користування об'єкт нерухомого майна - будівлю торговельного центру, розташованого за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-б.

21.07.2012 р. між Товариством (страховик) та Підприємством (страхувальник) було укладено договір добровільного страхування майна юридичних осіб №251.9938265.0047 (надалі - «Договір»).

Відповідно до п. 1.1 Договору його предметом є майнові інтереси страхувальника, що не суперечать закону і пов'язані з володінням, користуванням і розпорядженням застрахованого майна.

Згідно п. 1.2 Договору строк його дії встановлений з 00:00 год. 21.07.2012 р. по 24:00 год. 20.07.2013 р.

Перелік застрахованого майна за Договором міститься в додатку №1 до вказаного договору та включає, в тому числі, будівлю магазину «Фуршет», що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-б (внутрішнє та зовнішнє оздоблення, торгове та технологічне обладнання, товарні запаси).

Пунктом 1.5 Договору встановлено страхові випадки, до яких належать: пожежі (в т.ч. задимлення, що її супроводжує, включаючи видалення сажі і корозійного газу, підпал) включаючи збитки, що виникли внаслідок заходів для гасіння пожежі і для запобігання її розповсюдженню, підпал, удару блискавки, вибуху; буря, ураган, шквал, смерч; сильний дощ, сильна злива, тривалі дощі, сильні снігопади; паводок, затоплення, підтоплення; град; зсув, обвал, провалля, осідання ґрунтів, карстове поглиблення; гірські облави, схід лавин; землетрус; налипання снігу (відкладення снігу); тиск снігового покриву; виверження вулкану; витікання води з водопровідних, каналізаційних, опалювальних та протипожежних систем, в т.ч. сусідніх приміщень; помилкове включення автоматичної системи пожежогасіння; крадіжка, грабіж; розбій; дії третіх осіб, що завдали шкоду застрахованому майну; безпосереднє зіткнення з самохідним транспортним засобом; падіння пілотованого літального апарату, його частини або вантажу, що ним перевозився; бій скляних елементів будівель, вітрин, дзеркал.

Згідно з п. 2.12.5.1 Договору при настанні збитку, в зв'язку з яким страхувальник звертається до страховика з вимогою щодо виплати страхового відшкодування, страхувальник зобов'язаний сповістити страховика про настання страхового випадку в строки та шляхом, обумовленим умовами цього договору страхування, а саме у будь-який документальний спосіб (письмово, факсом, телеграмою тощо) повідомити страховика, а також сповістити про факт настання події державні або інші органи, у компетенції яких знаходяться такі випадки, про настання страхового випадку протягом трьох діб з дня, коли йому стало відомо або мало стати відомим про такий страховий випадок (або подію, що може бути визнана страховою), а також подати письмову заяву щодо виплати страхового відшкодування та всі документи, які є необхідними для встановлення причин та характеру страхового випадку, у відповідності до умов договору страхування та положень відповідних Правил, а також згідно обґрунтованої вимоги страховика.

У зв'язку з настанням 03.07.2013 р. страхового випадку - пожежі застрахованого майна Підприємства, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-б, уповноваженими представниками сторін було складено акт огляду застрахованого майна від 04.07.2013 р.

Актом про пожежу від 03.07.2013 р., складеним уповноваженим представниками ГУ ДСНС України в Луганській області, було встановлено ймовірну причину пожежі - необережне поводження з вогнем невстановленими особами.

Згідно технічного висновку №68, складеного дослідно-випробувальною лабораторією ГУ ДСНС України в Луганській області за результатами дослідження пожежі, яка сталася 03.07.2013 р. в будівлі супермаркету «Фуршет» Підприємства за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-б, найбільш імовірною причиною пожежі могло бути займання горючих матеріалів, розташованих на рівні підлоги рампи від дії малокалорійного джерела запалювання (недопалок, іскра).

Відповідно до звіту про незалежну оцінку вартості матеріального (майнового) збитку, завданого власнику майна, що виник в результаті пожежі за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-Б ТЦ Фуршет, складеного експертною установою - Товариством з обмеженою відповідальністю «Ай Експерт», збиток, завданий торгово-матеріальним цінностям, становить 746 459,28 грн. без ПДВ; збиток, завданий елементам внутрішнього оздоблення будівлі ТЦ - 391 149,40 грн. з ПДВ.

Листом №7197-31 від 06.11.2013 р. Товариством було направлено на адресу Підприємства відзив на вимогу, за змістом якої у виплаті страхового відшкодування відмовлено з огляду на те, що експлуатація застрахованого майна страхувальником проводилася з порушенням вимог Правил протипожежної безпеки, що призвело до виникнення події.

Спір у справі виник у зв'язку із неправомірною, на думку позивача, відмовою у виплаті страхового відшкодування у розмірі 1 067 173,01 грн. внаслідок настання страхового випадку за Договором.

Договір, є договором страхування, а відтак між сторонами виникли правовідносини, які підпадають під правове регулювання Глави 67 Цивільного кодексу України та Закону України «Про страхування».

Згідно ст. 1 Закону України «Про страхування» страхування - це вид цивільно-правових відносин щодо захисту майнових інтересів громадян та юридичних осіб у разі настання певних подій (страхових випадків), визначених договором страхування або чинним законодавством, за рахунок грошових фондів, що формуються шляхом сплати громадянами та юридичними особами страхових платежів (страхових внесків, страхових премій) та доходів від розміщення коштів цих фондів.

Відповідно до частини 1 статті 16 Закону України «Про страхування» договір страхування - це письмова угода між страхувальником і страховиком, згідно з якою страховик бере на себе зобов'язання у разі настання страхового випадку здійснити страхову виплату страхувальнику або іншій особі, визначеній у договорі страхування страхувальником, на користь якої укладено договір страхування (подати допомогу, виконати послугу тощо), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі у визначені строки та виконувати інші умови договору.

Аналогічне положення містить і стаття 979 Цивільного кодексу України, за змістом якої за договором страхування одна сторона (страховик) зобов'язується у разі настання певної події (страхового випадку) виплатити другій стороні (страхувальникові) або іншій особі, визначеній у договорі, грошову суму (страхову виплату), а страхувальник зобов'язується сплачувати страхові платежі та виконувати інші умови договору.

Страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити страхову виплату або виплату страхового відшкодування у передбачений договором строк (стаття 20 Закону України «Про страхування»).

Згідно зі ст. 21 Закону України «Про страхування» та ст. 989 Цивільного кодексу України, страхувальник зобов'язаний вживати заходів щодо запобігання збиткам, завданим настанням страхового випадку, та їх зменшення. Такий обов'язок страхувальник має виконувати з врахуванням принципу розумності.

Пунктом 1.5 Договору встановлено страхові випадки, до яких, зокрема, належать пожежі (в т.ч. задимлення, що її супроводжує, включаючи видалення сажі і корозійного газу, підпал) включаючи збитки, що виникли внаслідок заходів для гасіння пожежі і для запобігання її розповсюдженню, підпал, удару блискавки, вибуху.

Як вбачається зі матеріалів справи, 03.07.2013 р. із застрахованим за Договором майном позивача, що знаходиться за адресою: м. Луганськ, вул. Оборонна, 26-б, відбувся страховий випадок, а саме пожежа.

Актом про пожежу від 03.07.2013 р., складеним уповноваженим представниками ГУ ДСНС України в Луганській області, було встановлено ймовірну причину пожежі - необережне поводження з вогнем невстановленими особами.

За змістом п. 2.12.2.2 Договору страховик зобов'язаний при настанні страхового випадку здійснити виплату страхового відшкодування в межах страхової суми або відмовити у виплаті страхового відшкодування в порядку, передбаченому Правилами страхування.

Відповідно до п. 2.12.1.5.3 Договору страховик має право відмовити страхувальнику у виплаті страхового відшкодування в разі, якщо застраховані приміщення або приміщення, де перебуває майно, не обладнані відповідно до затверджених норм та вимог пожежної безпеки, та ця невідповідність встановленим нормам та вимогам стала безпосередньою причиною настання страхового випадку.

Листом №7197-31 від 06.11.2013 р. Товариством було направлено на адресу Підприємства відзив на вимогу, за змістом якої у виплаті страхового відшкодування відмовлено з огляду на те, що експлуатація застрахованого майна страхувальником проводилася з порушенням вимог Правил протипожежної безпеки, що призвело до виникнення події.

В той же час, актом про пожежу від 03.07.2013 р., складеним уповноваженим представниками ГУ ДСНС України в Луганській області, було встановлено ймовірну причину пожежі - необережне поводження з вогнем невстановленими особами.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 11.03.2014 р. призначено у справі судову пожежно-технічну експертизу, на вирішення експерта поставлені наступні питання: - де знаходився осередок пожежі, яка мала місце 03.07.2013 р. в приміщеннях магазину «Фуршет» Підприємства, розташованого за адресою: м. Луганськ, вулиця Оборонна, 26Б? - яка причина виникнення даної пожежі? - чи відповідав стан приміщень магазину «Фуршет» Підприємства, розташованого за адресою: м. Луганськ, вулиця Оборонна, 26Б вимогам діючих нормативних актів з питань пожежної безпеки?

24.12.2014 р. до господарського суду міста Києва надійшли матеріали справи №910/1719/14 разом з висновком експерта за результатами проведення судової пожежно-технічної експертизи №6429/14-47 від 28.11.2014 р. (надалі - «Висновок»).

Вказаним висновком було встановлено, що причиною пожежі, яка мала місце 03.07.2013 р. в приміщеннях магазину «Фуршет» Підприємства, розташованого за адресою: м. Луганськ, вулиця Оборонна, 26Б, послужило потрапляння джерела запалення (запаленого сірника, тліючої сигарети або цигарки тощо) на поверхню горючого матеріалу у встановленому осередку пожежі.

Крім того, в п. 3 Висновку встановлено, що за результатами проведених досліджень не встановлено фактів невідповідності приміщень магазину «Фуршет» вимогам діючих нормативних актів з питань пожежної безпеки.

Згідно із ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Ці дані встановлюються такими засобами: письмовими і речовими доказами, висновками судових експертів; поясненнями представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі. В необхідних випадках на вимогу судді пояснення представників сторін та інших осіб, які беруть участь в судовому процесі, мають бути викладені письмово.

Частинами 1, 2 ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Із матеріалів Висновку вбачається, що він обґрунтований, містить докладний опис проведеного дослідження, чіткий висновок з поставленого перед експертами питання, а будь-яких обставин, які б дозволяли стверджувати про необґрунтованість, неправильність Висновку чи суперечливість його іншим матеріалам справи сторонами не наведено, судом не встановлено.

Відтак, наданий Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз Міністерства юстиції України Висновок є належним та допустимим в розумінні ст. 32 Господарського процесуального кодексу України доказом у справі.

При цьому, відповідачем не наведено жодних та допустимих в розумінні приписів ст. 32, 33 Господарського процесуального кодексу України доказів на підтвердження факту порушення позивачем правил пожежної безпеки під час утримання спірного нерухомого майна.

Відтак, враховуючи викладене у зазначених висновках спеціалістів, у інших наданих матеріалах, проведених досліджень щодо нормативних вимог до даного об'єкту стосовно встановленої причини виникнення пожежі, а також встановлених невідповідностей щодо дотримання вимог пожежної безпеки під час експлуатації досліджуваного об'єкту, є підстави зазначати, що виникнення досліджуваної пожежі не перебуває у причинному зв'язку із недотриманням вимог пожежної безпеки.

Більш того, постановою про закриття кримінального провадження від 07.09.2013 р., винесеною Ленінським РВ ЛМУ УМВС України в Луганській області, не було встановлено даних, що вказували на порушення правил пожежної безпеки.

З огляду на викладене суд приходить до висновку, що відмова у виплаті страхового відшкодування, яка містилася в листі Товариства №7197-31 від 06.11.2013 р., є безпідставною.

Відповідно до ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Зазначене також кореспондується зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України відповідно до яких зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 ЦК України).

Стаття 629 Цивільного кодексу України передбачає, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Як підтверджується матеріалами справи та не заперечується представниками сторін, розмір збитку, завданого торгово-матеріальним цінностям, становить 840 559,81 грн. з ПДВ, а збитку, завданого елементам внутрішнього оздоблення будівлі - 276 613,20 грн. з ПДВ.

Відповідно до положень п. 18 ст. 9 Закону України «Про страхування» франшизою визначено частину збитків, що не відшкодовується страховиком згідно з договором страхування.

Як вбачається із матеріалів справи, умовами Договору було передбачено безумовну франшизу за кожним страховим випадком у розмірі 50 000,00 грн. (Додаток №1 до Договору).

Таким чином суд приходить до висновку про те, що розмір страхового відшкодування, яке згідно з умовами Договору відповідач мав сплатити на користь позивача, становить 1 067 173,01 грн. (1 117 173,01 грн. - 50 000,00 грн. франшизи).

За таких обставин, позовні вимоги Підприємства підлягають задоволенню в повному обсязі.

Відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного та керуючись ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позовні вимоги Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон» задовольнити повністю.

2. Стягнути з Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «ПЗУ Україна» (04053, м. Київ, вул. Артема, 40; ідентифікаційний код 20782312) на користь Дочірнього підприємства «Фуршет Регіон» (08205, Київська обл., м. Ірпінь, вул. Ленінградська, 6-А; ідентифікаційний код 37910542) суму страхового відшкодування у розмірі 1 067 173 (один мільйон шістдесят сім тисяч сто сімдесят три) грн. 01 коп. та судовий збір у розмірі 21 343 (двадцять одна тисяча триста сорок три) грн. 46 коп. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 27.03.2015 р.

Суддя В.П. Босий