ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
У Х В А Л А

"30" березня 2015 р. Справа № 910/5487/15-г

Суддя Саванчук С.О., розглянувши позовну заяву і додані до неї матеріали

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ТА ВІ ДИЗАЙН»,

04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 18

до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-1»,

09000, Київська обл., Сквирський р-н, м. Сквира, вул. Леніна, буд. 19, кв. 13

про стягнення 72 927, 49 грн.

в с т а н о в и л а:

Ухвалою господарського суду міста Києва від 12.03.2015 у справі № 910/5487/15-г передано до господарського суду Київської області позовну заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ТА ВІ ДИЗАЙН» від 03.03.2015 до Товариства з обмеженою відповідальністю «КРАЙ-1» про стягнення 72 927, 49 грн.

Згідно з пунктом 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України до позовної заяви додаються документи, які підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

Відповідно до частини 2 статті 44 Господарського процесуального кодексу України розмір судового збору, порядок його сплати, повернення і звільнення від сплати встановлюються законом.

Правові засади справляння судового збору, платників, об'єкти та розміри ставок судового збору, порядок сплати, звільнення від сплати та повернення судового збору, визначаються Законом України «Про судовий збір».

Відповідно до пункту 2.21. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування розділу VI Господарського процесуального кодексу України» від 21.02.2013 № 7 платіжне доручення на безготівкове перерахування судового збору, квитанція установи банку про прийняття платежу готівкою додаються до позовної заяви (заяви, скарги) і мають містити відомості про те, яка саме позовна заява (заява, скарга, дія) оплачується судовим збором. Відповідні документи подаються до господарського суду тільки в оригіналі; копії, у тому числі виготовлені із застосуванням технічних засобів (фотокопії тощо) цих документів, не можуть бути належним доказом сплати судового збору.

Інформаційним листом Державної судової адміністрації України від 10.11.2011 № 12-6621/11 «Щодо судового збору» передбачено, що судовий збір відповідно до Закону України «Про судовий збір» може сплачуватися як у безготівковій, так і в готівковій формі виключно через установи банків чи відділення зв'язку та справляється за місцем розгляду справи. Документом про сплату судового збору є квитанція установи банку або відділення зв'язку, які прийняли платіж або платіжне доручення, підписане уповноваженою посадовою особою банку і скріплене печаткою установи банку з відміткою про дату виконання платіжного доручення.

Як вбачається з позовних матеріалів, у документі, що доданий заявником до позовної заяви на підтвердження сплати судового збору, відсутні підпис уповноваженої посадової особи банку, скріплений печаткою установи банку, крім того у вказаному документі не зазначено особу, що його склала, відтак, з нього неможливо встановити оригінал це чи копія.

Враховуючи викладене, документ «Динаміка рахунку» станом на 03.03.2015, що доданий до позовної заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ТА ВІ ДИЗАЙН» від 03.03.2015, не може вважатися документом, який підтверджує сплату судового збору.

Згідно з пунктом 4 частини 1 статті 63 Господарського процесуального кодексу України суддя повертає позовну заяву, якщо не подано доказів сплати судового збору у встановленому порядку та розмірі.

Крім того, відповідно до пункту 5 частини 2 статті 54 Господарського процесуального кодексу України обгрунтований розрахунок сум, що стягуються чи оспорюються є складовою частиною позовної заяви, а згідно з частиною 1 статті 54 Господарського процесуального кодексу України позовна заява підписується повноважною посадовою позивача або його представником.

У зв'язку з цим, суд звертає увагу позивача, що розрахунок позовних вимог про стягнення пені і 3 % річних, що доданий до позовної заяви, підписано особою, без зазначення її посади, прізвища та ініціалів, що потребує виправлення, у разі повторного звернення до суду.

Також, суд звертає увагу позивача, що відповідно до частини 2 статті 36 Господарського процесуального кодексу України письмові докази подаються в оригіналі або в належним чином засвідченій копії.

При цьому, судом враховано правову позицію пленуму Вищого господарського суду України, що викладено в абзацах 2, 4, 5 підпункту 2.2. пункту 2. постанови «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 стосовно того, що копії, які видаються органами державної влади України, органами місцевого самоврядування, підприємствами, установами, організаціями та їх об'єднаннями усіх форм власності, повинні бути засвідчені з додержанням вимог пункту 5.27 Національного стандарту України «Державна уніфікована система організаційно-розпорядчої документації. Вимоги до оформлення документів. ДСТУ 4163-2003», затвердженого наказом Державного комітету України з питань технічного регулювання та споживчої політики від 07.04.2003 № 55, а у разі, якщо інструкціями з діловодства, які діють у відповідних органах, підприємствах, установах і організаціях, установлено додаткові вимоги щодо оформлення копій, - також і цих вимог. У разі невідповідності наданих суду копій документів згаданим вимогам, вони не вважаються належними і допустимими доказами і не беруться судом до уваги у вирішенні спору. Подані сторонами копії документів, виготовлені з використанням технічних засобів (фотокопії тощо), засвідчуються підписом особи, яка їх виготовила або яка перевірила їх на відповідність оригіналам, із зазначенням її прізвища, ініціалів та посади (якщо вона є посадовою особою) та з прикладенням печатки (за її наявності).

Відтак, суд звертає увагу позивача, що копії письмових доказів, що додані до позовної заяви, містять не всі обов'язкові реквізити засвідчення копій, а саме: відсутні зазначення посади особи, що засвідчила копії, її прізвище та ініціали. Вказане також потребує виправлення, в разі повторного звернення з даним позовом до суду.

При вирішенні питання щодо прийняття позовної заяви, судом враховано правову позицію, що викладено у підпункті 3.5 пункту 3. постанови пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» від 26.12.2011 № 18 стосовно того, що недодержання вимог статей 54, 56 та пунктів 2 і 3 частини 1 статті 57 Господарського процесуального кодексу України щодо форми, змісту і додатків до позовної заяви тягне за собою наслідки, передбачені статтею 63 Господарського процесуального кодексу України.

З огляду на зазначене, позовна заява Товариства з обмеженою відповідальністю «ВІ ТА ВІ ДИЗАЙН» від 03.03.2015 і додані до неї документи підлягають поверненню без розгляду.

Повернення позовної заяви не перешкоджає повторному зверненню з нею до господарського суду в загальному порядку після усунення допущених порушень.

Враховуючи наведене та керуючись статтею 57, пунктом 4 частини 1 статті 63 та статтею 86 Господарського процесуального кодексу України, суд -

у х в а л и в :

Позовну заяву і додані до неї документи повернути Товариству з обмеженою відповідальністю «ВІ ТА ВІ ДИЗАЙН» без розгляду.

Суддя С.О. Саванчук