РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

30.03.2015Справа №910/4168/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування»

до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта»

про відшкодування шкоди в порядку регресу в сумі 4007,28 грн.

Суддя Грєхова О.А.

Представники сторін:

від позивача: Василенко К. Ю. - представник за довіреністю

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Приватне акціонерне товариство «Страхова компанія «АХА Страхування» звернулося до Господарського суду міста Києва з позовом до Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» про стягнення страхового відшкодування в порядку регресу в сумі 4007,28 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані тим, що позивачем, як страховиком, виплачено страхове відшкодування, внаслідок чого до позивача, в порядку ст. 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 Цивільного кодексу України, перейшло право вимоги (регресу) в межах здійснених фактичних затрат до відповідача про відшкодування шкоди в порядку регресу в розмірі 4007,28 грн., як до особи, відповідальної за заподіяні збитки.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 23.02.2015 порушено провадження у справі № 910/4168/15-г, розгляд справи призначено на 23.03.2015.

У зв'язку з відпусткою судді Грєхової О. А. у період з 23.03.2015 по 27.03.2015 на підставі наказу Голови господарського суду міста Києва від 13.03.2015, суд призначив наступне судове засідання по справі на 30.03.2015.

Представник позивача в судове засідання 30.03.2015 з'явився та підтримав заявлені позовні вимоги в повному обсязі.

Представник відповідача в судове засідання 30.03.2015 не з'явився, проте 16.03.2015 через канцелярію Господарського суду м. Києва від відповідача надійшов відзив на позов в якому відповідач не заперечує проти заявлених позовних вимоги та просить здійснювати розгляд справи за відсутності представника відповідача.

На виконання вимог ст. 81-1 ГПК України складено протокол судового засідання, який долучено до матеріалів справи.

Відповідно до ст. 82 ГПК України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті, за результатами оцінки доказів, поданих позивачем та витребуваних судом.

У судовому засіданні 30.03.2015, відповідно до ст. 85 ГПК України, судом проголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Розглянувши подані документи і матеріали, заслухавши пояснення представника позивача, всебічно і повно з'ясувавши фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, господарський суд міста Києва

ВСТАНОВИВ:

08.02.2013 між Приватним акціонерним товариством «Страхова компанія «АХА Страхування» (далі - Позивач) та Романчишиним Степаном Андрійовичем (далі - Страхувальник) укладено Договір добровільного страхування наземного транспорту № 3644181/05АВ (далі - Договір), за яким застраховано автомобіль марки «Джілі», д/н ВА9481АІ.

16.09.2013, по вул. Мазепи у м. Борщів, сталася дорожньо-транспортна пригода за участю автомобіля марки «Джілі», д/н ВА9481АІ, під керуванням Романчишина С.А., та автомобіля марки «ЗАЗ», д/н ВО6045АО, під керуванням Кушнір В.Л.

Згідно з постановою Теребовлянського районного суду Тернопільської обл. у справі № 606/2462/13-п від 28.10.2013, Кушніра В.Л. визнано винним у вчиненні адміністративного правопорушення, передбаченого ст. 124 КУпАП.

Відповідно до рахунку-фактури № 1158 від 09.10.2013, складеного фізичною особою-підприємцем Матвеюк Г.С., вартість відновлювального ремонту автомобіля марки «Джілі», д/н ВА9481АІ, в результаті його пошкодження при ДТП, складає 5367,54 грн., включно з ПДВ.

Згідно з нормами чинного законодавства, з урахуванням умов Договору, Позивач визнав вищезазначену дорожньо-транспортну пригоду страховим випадком, про що склав страховий акт № 1.002.13.11472/VESKO36396 від 14.10.2013 на загальну суму 4517,28 грн.

На виконання умов Договору, Позивач виплатив на рахунок фізичної особи-підприємця Матвеюк Г.С. суму страхового відшкодування в розмірі 4517,28 грн. Факт зазначеної виплати підтверджується платіжним дорученням № 64828 від 16.10.2013.

Статтею 27 Закону України «Про страхування» та ст. 993 ЦК України визначено, що до страховика, який виплатив страхове відшкодування за договором майнового страхування, в межах фактичних затрат переходить право вимоги, яке страхувальник або інша особа, що одержала страхове відшкодування, має до особи, відповідальної за заподіяний збиток.

Таким чином, до Позивача перейшло право зворотної вимоги до особи, відповідальної за заподіяний внаслідок ДТП збиток.

Частинами 1-2 ст. 1187 ЦК України передбачено, що джерелом підвищеної небезпеки є діяльність, пов'язана з використанням, зберіганням або утриманням транспортних засобів, механізмів та обладнання, використанням, зберіганням хімічних, радіоактивних, вибухо- і вогненебезпечних та інших речовин, утриманням диких звірів, службових собак та собак бійцівських порід тощо, що створює підвищену небезпеку для особи, яка цю діяльність здійснює, та інших осіб. Шкода, завдана джерелом підвищеної небезпеки, відшкодовується особою, яка на відповідній правовій підставі (право власності, інше речове право, договір підряду, оренди тощо) володіє транспортним засобом, механізмом, іншим об'єктом, використання, зберігання або утримання якого створює підвищену небезпеку.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 1188 ЦК України, шкода, завдана внаслідок взаємодії кількох джерел підвищеної небезпеки, відшкодовується на загальних підставах, а саме шкода, завдана одній особі з вини іншої особи, відшкодовується винною особою.

Таким чином, за змістом вказаної норми, у відносинах між кількома володільцями джерел підвищеної небезпеки відповідальність будується на загальному принципі вини.

Вина особи, яка керувала автомобілем марки «ЗАЗ», д/н ВО6045АО, встановлена у судовому порядку.

Разом з тим, з матеріалів справи вбачається, що цивільно-правова відповідальність будь-якої особи, яка експлуатує автомобіль марки «ЗАЗ», д/н ВО6045АО, застрахована Відкритим акціонерним товариством Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (далі - Відповідач) на підставі договору (полісу) № АС/5724418 обов'язкового страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів. Вказаним договором (полісом № АС/5724418) передбачено, що ліміт відповідальності за шкоду, заподіяну майну третіх, осіб становить 50000 грн.

Отже, Відповідач є особою на яку полісом № АС/5724418 покладено обов'язок з відшкодування шкоди, завданої під час експлуатації автомобіля на час спірної ДТП.

Відповідно до п. 36.2 ст. 36 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», страховик (МТСБУ) протягом 15 днів з дня узгодження ним розміру страхового відшкодування з особою, яка має право на отримання відшкодування, за наявності документів, зазначених у ст. 35 цього Закону, повідомлення про дорожньо-транспортну пригоду, але не пізніш як через 90 днів з дня отримання заяви про страхове відшкодування зобов'язаний прийняти рішення про здійснення страхового відшкодування або прийняти вмотивоване рішення про відмову у здійсненні страхового відшкодування.

Як вбачається з матеріалів справи, Позивач звертався до Відповідача з претензією (вих. № СУ/11472/3 від 29.08.2014) про виплату страхового відшкодування, однак зазначена претензія залишена Відповідачем без задоволення.

Згідно з п. 22.1 ст. 22 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів», при настанні страхового випадку страховик відповідно до лімітів відповідальності страховика відшкодовує у встановленому цим Законом порядку оцінену шкоду, яка була заподіяна у результаті дорожньо-транспортної пригоди життю, здоров'ю, майну третьої особи.

Статтею 29 вказаного Закону передбачено, що у зв'язку з пошкодженням транспортного засобу відшкодовуються витрати, пов'язані з відновлювальним ремонтом транспортного засобу з урахуванням зносу, розрахованого у порядку, встановленому законодавством, включаючи витрати на усунення пошкоджень, зроблених навмисно з метою порятунку потерпілих внаслідок дорожньо-транспортної пригоди, з евакуацією транспортного засобу з місця дорожньо-транспортної пригоди до місця проживання того власника чи законного користувача транспортного засобу, який керував транспортним засобом у момент дорожньо-транспортної пригоди, чи до місця здійснення ремонту на території України.

Відповідно до п. 12.1 ст. 12 Закону України «Про обов'язкове страхування цивільно-правової відповідальності власників наземних транспортних засобів» встановлено, що страхове відшкодування завжди зменшується на суму франшизи, розрахованої за правилами цього підпункту.

Враховуючи вищевикладене, суд дійшов висновку про правомірність задоволення позовних вимог в сумі 4007,28 грн. (4517,28 грн. - 510 грн. франшизи за Полісом № АС/5724418).

Відповідно до положень ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на Відповідача у повному обсязі.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82 - 85 ГПК України, суд

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства Національна акціонерна страхова компанія «Оранта» (02081, м. Київ, вул. Здолбунівська, 7-Д; ідентифікаційний код 00034186) на користь Приватного акціонерного товариства «Страхова компанія «АХА Страхування» (04070, м. Київ, вул. Іллінська, 8; ідентифікаційний код 20474912) страхове відшкодування в сумі 4007 (чотири тисячі сім) грн. 28 коп. та витрати по сплаті судового збору в сумі 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн.

3. Видати наказ.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 02.04.2015

Суддя Грєхова О.А.