РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/3639/15-г
Господарський суд міста Києва у складі головуючого судді Чинчин О.В., при секретарі судового засідання Бігмі Я.В., розглянув у відкритому судовому засіданні справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП»

про стягнення заборгованості

Представники:

від Позивача: Коновал Т.В. (представник за Довіреністю);

від Відповідача: не з'явились;

ОБСТАВИНИ СПРАВИ

Товариство з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» (надалі також - «Позивач») звернулось до Господарського суду міста Києва з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» (надалі також - «Відповідач») про стягнення заборгованості.

Позовні вимоги вмотивовано тим, що 01.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» (Замовник) було укладено Договір на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2, відповідно до умов якого Виконавець зобов»язався власними силами та/або з залученням субпідрядників протягом строку дії Договору професійно і якісно проводити рекламну (і) кампанію (ї) в інтересах Замовника та/або клієнтів - рекламодавців Замовника на території України на поверхнях спеціальних конструкцій, що узгоджуються Сторонами у Додатках до цього Договору, а Замовник зобов»язався вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги Виконавця відповідно до умов Договору. Як зазначає Позивач, він належним чином виконав умови цього Договору, що підтверджується Актами надання послуг, проте Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» становить 34 950 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» пеню у розмірі 5 249 грн. 20 коп. та 3% річних у розмірі 614 грн. 74 коп.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 19.02.2015 р. порушено провадження у справі № 910/3639/15-г, судове засідання призначено на 04.03.2015 р.

04.03.2015 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року не виконав.

В судовому засіданні представник позивача подав документи на виконання вимог ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати:

1) Позивача:

- надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо зазначення на актах надання послуг Договору надання послуг №0110/1 від 01.10.2013 року;

- надати докази на підтвердження виставлення рахунків Товариству з обмеженою відповідальністю "АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП" за Договором №0107/2 від 01.07.2014 року.

2) Відповідача надати докази на підтвердження оплати заборгованості в розмірі 34 950,00 грн. за Договором №0107/2 від 01.07.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 04.03.2015 р. відкладено розгляд справи на 18.03.2015 р., у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі,

18.03.2015 року в судове засідання з'явились представники позивача. Представник відповідача в судове засідання не з'явився, про поважні причини неявки Суд не повідомив, вимоги ухвали суду про порушення провадження по справі від 19.02.2015 року та від 04.03.2015 року не виконав.

Представники позивача в судовому засідання подали додаткові письмові пояснення на виконання вимог ухвали суду від 04.03.2015 року.

Суд, ознайомившись з матеріалами справи, керуючись ст. 38 ГПКУ, з метою повного та всебічного розгляду спору, прийшов до висновку - зобов'язати Позивача надати письмові пояснення з посиланням на належні докази щодо здійснення нарахування штрафних санкцій, 3% річних за період з 30.06.2014 року, обґрунтовуючи те, що Договір №0107/2 укладений 01.07.2014 року та відсутні докази виставлення рахунків-фактур саме 30.06.2014 року.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 18.03.2015 р. відкладено розгляд справи на 01.04.2015 р, у зв'язку з неявкою представника відповідача в судове засідання, невиконанням вимог ухвали суду, витребуванням додаткових доказів по справі.

30.03.2015 року через загальний відділ діловодства суду (канцелярію) від Позивача надійшло клопотання про зменшення розміру позовних вимог, яким просив Суд стягнути з Відповідача заборгованість у розмірі 34 950 грн. 00 коп., пеню у розмірі 3 229 грн. 76 коп. та 3% річних у розмірі 338 грн. 97 коп.

Відповідно до ч.4 ст. 22 ГПК України Позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

Суд зазначає, що передбачені частиною четвертою статті 22 ГПК права позивача збільшити або зменшити розмір позовних вимог, відмовитись від позову можуть бути реалізовані до прийняття рішення судом першої інстанції. Під збільшенням або зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти відповідно збільшення або зменшення кількісних показників за тією ж самою вимогою, яку було заявлено в позовній заяві. (п.3.10 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №18 від 26.12.2011р. "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції")

Враховуючи вищевикладене, Суд приймає Заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» до розгляду.

В судовому засіданні 01 квітня 2015 року представник Позивача підтримав вимоги та доводи, викладені в позовній заяві, просив задовольнити позовні вимоги в повному обсязі. Представник Відповідача в судове засідання не з»явився, про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином, що підтверджується поверненням на адресу суду рекомендованого повідомлення про вручення уповноваженій особі підприємства 26.03.2015 року ухвали суду від 18.03.2015 року.

Таким чином, Суд приходить до висновку, Відповідач про час та місце судового засідання був повідомлений належним чином.

Відповідно до статті 75 Господарського процесуального кодексу України, якщо відзив на позовну заяву і витребувані господарським судом документи не подано, справу може бути розглянуто за наявними в ній матеріалами.

Приймаючи до уваги, що Відповідач був належним чином повідомлений про дату та час судового засідання, враховуючи, що матеріали справи містять достатньо документів для розгляду справи по суті, Суд вважає, що неявка в судове засідання представника Відповідача не є перешкодою для прийняття Рішення у даній справі.

Відповідно до статті 82 Господарського процесуального кодексу України рішення у даній справі прийнято у нарадчій кімнаті за результатами оцінки доказів, поданих сторонами.

В судовому засіданні 01 квітня 2015 року, на підставі статті 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частини Рішення.

Відповідно до статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України, в судовому засіданні складено протокол.

Розглянувши подані документи і матеріали, всебічно і повно з'ясувавши всі фактичні обставини, на яких ґрунтується позов, об'єктивно оцінивши докази, які мають юридичне значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, Господарський суд міста Києва, -

ВСТАНОВИВ

01.07.2014 року між Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» (Виконавець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» (Замовник) було укладено Договір на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2, відповідно до умов якого Виконавець зобов»язався власними силами та/або з залученням субпідрядників протягом строку дії Договору професійно і якісно проводити рекламну (і) кампанію (ї) в інтересах Замовника та/або клієнтів - рекламодавців Замовника на території України на поверхнях спеціальних конструкцій, що узгоджуються Сторонами у Додатках до цього Договору, а Замовник зобов»язався вчасно й у повному обсязі оплачувати роботи та послуги Виконавця відповідно до умов Договору.

Згідно з п.4.1.1 Договору вартість рекламної кампанії залежить від кількості зарезервованих поверхонь спеціальних конструкцій, строку рекламної кампанії, розцінок (тарифів) Виконавця і встановлюється Сторонами у Додатках до Договору до початку рекламної кампанії або до дати ротації реклами.

Відповідно до п.4.2 Договору порядок розрахунків: оплата здійснюється Замовником щомісячно 100% передоплатою до початку проведення рекламної кампанії (якщо інший строк оплати не буде узгоджено Сторонами у Додатках до Договору), безготівковим розрахунком у гривнях та на підставі рахунків фактур Виконавця, які виставляються Замовнику для оплати не менш ніж за два банківських дні до дати платежу, передбаченої у цьому пункті Договору. Для оперативності у взаєморозрахунках рахунок - фактура може виставлятися Замовникові факсимільним зв»язком з наступним наданням оригіналу.

Згідно з п.3.5.5 Договору Виконавець направляє Замовникові для підписання акт прийому - передачі робіт та послуг. Замовник протягом 5 робочих днів від дати одержання акта підписує його або направляє Виконавцеві мотивовану відмову. Після одержання Виконавцем підписаного Замовником акту, Виконавець протягом 5 робочих днів повертає Замовнику один примірник акту, а також іншу необхідну документацію. Не підписання Замовником акту протягом 30 днів від дати його одержання без мотивованої відмови, є фактом визнання Замовником повного виконання Виконавцем договірних зобов»язань. (п.4.4 Договору)

У п.6.1 Договору встановлено, що Договір набирає чинність з моменту його укладання Сторонами і діє до 31 грудня 2014 року включно.

Пунктом 7.2.4 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником зобов»язань по оплаті рекламної кампанії, Виконавець вправі стягнути з Замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (включаючи день оплати).

Актами резервування, що є Додатками №1, №2, №3 до Договору від 01.07.2014 року, Сторони узгодили кількість рекламних площин спеціальних конструкцій для розміщення на них рекламного матеріалу, адреси, період розміщення, сюжет, вартість рекламної кампанії за місяць. Крім того, за Додатками №1 від 30.06.2014 р. №2 від 01.07.2014 р. загальна вартість рекламної кампанії становить 10 000 грн. 00 коп., за Додатком №3 від 25.07.2014 р. - 14 950 грн. 00 коп.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року Позивач провів рекламну кампанію на поверхнях спеціальних конструкцій, а Відповідач у свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №132 від 13.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №135 від 27.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №169 від 31.08.2014 р. на суму 14 950 грн. 00 коп.

Обґрунтовуючи заявлені позовні вимоги, Позивач зазначає, що Відповідач в порушення умов Договору не здійснив оплату за надані послуги у повному обсязі. Таким чином, заборгованість Відповідача перед Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» становить 34 950 грн. 00 коп. Крім того, враховуючи неналежне виконання Відповідачем умов договору, Позивач просить суд стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» пеню у розмірі 3 229 грн. 76 коп. та 3% річних у розмірі 338 грн. 97 коп. з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року, яка прийнята Судом до розгляду.

20.10.2014 року Позивачем на адресу Відповідача була надіслана претензія за вих. №10/2 з вимогою сплатити заборгованість у розмірі 34 950 грн. 00 коп. разом з доданими до неї рахунками - фактурами №134 від 29.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №135 від 29.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №157 від 19.08.2014 р. на суму 14 950 грн. 00 коп., актами прийому - передачі робіт та додатками до договору №0107/2 від 01.07.2014 р., що підтверджується поверненням на адресу Позивача рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі підприємства Відповідача 22.10.2014 р., яка залишена без відповіді і виконання.

Оцінюючи подані докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, та, враховуючи те, що кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень, Суд вважає, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Внаслідок укладення Договору на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року між сторонами згідно з пунктом 1 частини 2 статті 11 Цивільного кодексу України, виникли цивільні права та обов'язки.

Оскільки між сторонами по справі склалися господарські правовідносини, то до них слід застосовувати положення Господарського кодексу України як спеціального акту законодавства, що регулює правовідносини у господарській сфері.

Відповідно до абзацу 2 пункту 1 статті 193 Господарського кодексу України до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі статтею 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості (частина 1 статті 627 Цивільного кодексу України).

Частиною 1 статті 628 Цивільного кодексу України визначено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства

Відповідно до статті 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (стаття 525 Цивільного кодексу України).

Згідно зі статтею 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу України, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Відповідно до статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Частиною першою статті 193 Господарського кодексу України встановлено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Не допускаються одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом, а також відмова від виконання або відстрочка виконання з мотиву, що зобов'язання другої сторони за іншим договором не було виконано належним чином (частина 7 статті 193 Господарського кодексу України).

Відповідно до статті 901 Цивільного кодексу України за договором про надання послуг одна сторона (виконавець) зобов'язується за завданням другої сторони (замовника) надати послугу, яка споживається в процесі вчинення певної дії або здійснення певної діяльності, а замовник зобов'язується оплатити виконавцеві зазначену послугу, якщо інше не встановлено договором.

Згідно зі статтями 33, 34 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу; обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Обов'язок із доказування слід розуміти як закріплену в процесуальному та матеріальному законодавстві міру належної поведінки особи, що бере участь у судовому процесі, із збирання та надання доказів для підтвердження свого суб'єктивного права, що має за мету усунення невизначеності, яка виникає в правовідносинах у разі неможливості достовірно з'ясувати обставини, які мають значення для справи.

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року Позивач провів рекламну кампанію на поверхнях спеціальних конструкцій, а Відповідач у свою чергу прийняв надані послуги, що підтверджується Актами надання послуг №132 від 13.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №135 від 27.07.2014 р. на суму 10 000 грн. 00 коп., №169 від 31.08.2014 р. на суму 14 950 грн. 00 коп., які оформлені належним чином та підписані уповноваженими представниками сторін і скріплені печатками підприємств без зауважень та заперечень, в добровільному порядку.

При цьому, Суд зазначає, що посилання в Актах надання послуг №132 від 13.07.2014 р., №135 від 27.07.2014 р., №169 від 31.08.2014 р. на Договір надання послуг №0110/1 від 01.10.2013 р., який був укладений між Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» та Товариством з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» свідчить лише про порушення Позивачем оформлення таких актів, але не спростовує факту надання послуг та не змінює суті правовідносин, що склались між сторонами.

На виконання умов Договору Позивачем разом з претензією за вих. №10/2 від 20.10.2014 року були надіслані Відповідачу рахунки - фактури на оплату на загальну суму в розмірі 34 950 грн. 00 коп., що підтверджується поверненням на адресу Позивача рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» 22.10.2014 року.

Таким чином, Суд зазначає, що заборгованість Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» перед Товариством з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» за Договором на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року становить 34 950 грн. 00 коп.

Проте, матеріали справи не містять жодних належних та допустимих доказів відповідно до статей 33, 34, 36 Господарського процесуального кодексу України на підтвердження сплати Відповідачем грошових коштів Товариству з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» в розмірі 34 950 грн. 00 коп.

Отже, Суд приходить до висновку, що Відповідач, в порушення вищезазначених норм Цивільного кодексу України та умов Договору, не здійснив оплату вартості наданих та прийнятих послуг в повному обсязі, тобто не виконав свої зобов'язання належним чином, а тому позовні вимоги щодо стягнення 34 950 грн. 00 коп. - суми основної заборгованості є обґрунтованими та такими, що підлягають задоволенню.

При зверненні до суду, з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року, яка прийнята Судом до розгляду, Позивач просив стягнути з Відповідача на його користь 3% річних за загальний період прострочки з 23.10.2014 р. по 17.02.2015 р. у розмірі 338 грн. 97 коп.

Пунктом 2 ст. 625 Цивільного кодексу України передбачено, що боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитору зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Сплата трьох процентів річних від простроченої суми (якщо інший їх розмір не встановлений договором або законом) не має характеру штрафних санкцій і є способом захисту майнового права та інтересу кредитора шляхом отримання від боржника компенсації (плати) за користування ним коштами, належними до сплати кредиторові. (п.4.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України «Про деякі питання практики застосування законодавства про відповідальність за порушення грошових зобов'язань» №14 від 17.12.2013 року).

Суд, перевіривши розрахунок 3% річних, як плати за користування чужими грошовими коштами за період прострочки Відповідачем сплати за надані та прийняті послуги за Договором на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року за загальний період прострочки з 23.10.2014 р. по 17.02.2015 р. вважає, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню, у зв»язку з невірним розрахунком Позивача.

Як встановлено вище у судовому рішенні, на адресу Відповідача були надіслані рахунки - фактури на оплату, які отримані останнім 22.10.2014 року, що підтверджується поверненням рекомендованого повідомлення про вручення поштового відправлення уповноваженій особі Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП».

Відповідно до п.4.2 Договору порядок розрахунків: оплата здійснюється Замовником щомісячно 100% передоплатою до початку проведення рекламної кампанії (якщо інший строк оплати не буде узгоджено Сторонами у Додатках до Договору), безготівковим розрахунком у гривнях та на підставі рахунків фактур Виконавця, які виставляються Замовнику для оплати не менш ніж за два банківських дні до дати платежу, передбаченої у цьому пункті Договору. Для оперативності у взаєморозрахунках рахунок - фактура може виставлятися Замовникові факсимільним зв»язком з наступним наданням оригіналу.

Таким чином, прострочка Відповідача по оплаті відповідно до п.4.2 Договору на проведення рекламної (их) кампанії(й) №0107/2 від 01.07.2014 року за виставленими рахунками - фактурами № СФ - 134, №СФ - 135 від 29.07.2014 р., № СФ - 157 від 19.08.2014 року почалась з 25.10.2014 року, а не з 23.10.2014 року, як зазначив Позивач.

Враховуючи вищевикладене, Суд приходить до висновку, що до стягнення з Відповідача на користь Позивача підлягає 3% річних у розмірі 333 грн. 22 коп., як плати за користування чужими грошовими коштами в період прострочки виконання Відповідачем його грошового зобов'язання за загальний період з 25.10.2014 року по 17.02.2015 року.

Також Позивач просив Суд стягнути з Відповідача, з урахуванням Заяви про зменшення розміру позовних вимог від 30.03.2015 року, яка прийнята Судом до розгляду, пеню за загальний період прострочки з 23.10.2014 р. по 17.02.2015 р. у розмірі 3 229 грн. 76 коп.

Згідно з приписами ст. ст. 216 - 218 Господарського кодексу України, учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за порушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій. Господарськими санкціями визнаються заходи впливу на правопорушника у сфері господарювання, в результаті застосування яких для нього настають несприятливі економічні та/або правові наслідки. Господарські санкції застосовуються в установленому законом порядку за ініціативою учасників господарських відносин. Підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Відповідно до ч.ч. 1, 3 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Статтями 1, 3 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» від 22.11.96 р. № 543-96-ВР (з змінами), платники грошових коштів сплачують на користь одержувачів цих коштів за прострочення платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін. Розмір пені, передбачений статтею 1 цього Закону, обчислюється від суми простроченого платежу та не може перевищувати подвійної облікової ставки Національного банку України, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Згідно з частиною другою статті 343 Господарського кодексу України і статтею 1 Закону України «Про відповідальність за несвоєчасне виконання грошових зобов'язань» платник грошових коштів сплачує на користь одержувача цих коштів за прострочку платежу пеню в розмірі, що встановлюється за згодою сторін, але не може перевищувати подвійної облікової ставки НБУ, що діяла у період, за який сплачується пеня.

Пунктом 7.2.4 Договору передбачено, що у разі порушення Замовником зобов»язань по оплаті рекламної кампанії, Виконавець вправі стягнути з Замовника пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ, що діяла в період, за який сплачується пеня, від суми заборгованості за кожний день прострочення платежу (включаючи день оплати).

За приписом частини шостої статті 232 Господарського кодексу України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Таким чином, вирішуючи спір про стягнення пені за несвоєчасне виконання грошового зобов'язання, Суд визначає розмір такої пені за ставкою, що не перевищує подвійну обліковую ставку НБУ.

Суд, перевіривши розрахунок пені, наданий Позивачем, дійшов висновку, що ця частина позовних вимог підлягає частковому задоволенню, у зв»язку з невірним розрахунком Позивача в частині періоду початку нарахування пені, та до стягнення з Відповідача підлягає пеня у розмірі 3 181 грн. 89 коп. за загальний період прострочки виконання Відповідачем його договірного грошового зобов'язання з 25.10.2014 року по 17.02.2015 року.

Таким чином, з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» підлягає стягненню заборгованість у розмірі 34 950 грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 333 грн. 22 коп. та пеня у розмірі 3 181 грн. 89 коп.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони пропорційно задоволеним позовним вимогам.

На підставі викладеного, керуючись статтями 32, 33,36, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ

1. Позов Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» - задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «АДВЕРТИНСЬКИЙ МЕДІА ГРУП» (01001, м.Київ, ВУЛИЦЯ ХРЕЩАТИК, будинок 46, Ідентифікаційний код юридичної особи 38871905) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «РА «Абсолют Медіа» (03058, м.Київ, ВУЛИЦЯ ГЕТЬМАНА ВАДИМА, будинок 38, офіс 179, Ідентифікаційний код юридичної особи 38138493) заборгованість у розмірі 34 950 (тридцять чотири тисячі дев'ятсот п'ятдесят) грн. 00 коп., 3% річних у розмірі 333 (триста тридцять три) грн. 22 (двадцять дві) коп., пеню у розмірі 3 181 (три тисячі сто вісімдесят одну) грн. 89 (вісімдесят дев'ять) коп. та судовий збір у розмірі 1 824 (одна тисяча вісімсот двадцять чотири) грн. 46 (сорок шість) коп.

3. В іншій частині позову відмовити.

4. Видати наказ після набрання судовим рішенням законної сили.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Дата складання та підписання повного тексту рішення: 03 квітня 2015 року.

Суддя О.В. Чинчин