номер провадження справи 19/17/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015 Справа № 908/468/15-г

За позовом Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (51925, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18 б)

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 89-а)

про стягнення 58319,34 грн.

Суддя Давиденко І.В.

Представники:

Від позивача: Бразалук Л.В. - представник за довіреністю № 16 від 29.01.15.

Від відповідача: Пузін Д.М. - представник за довірністю № б/н від 06.02.15.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

До Господарського суду Запорізької області 26.01.15. звернулось Публічне акціонерне товариство «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» з позовною заявою до Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» про стягнення 58319,34 грн. за Договором № 13-1944-02 від 16.10.13., з яких: 46848,00 грн. - неустойки, 11471,34 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Позовні вимоги мотивовані тим, що відповідач в порушення умов Договору та вимог чинного законодавства України не виконав своєчасно свої зобов'язання перед позивачем по поставці оплаченого товару, внаслідок чого Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» нараховано Товариству з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» суми неустойки та процентів за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою Господарського суду Запорізької області від 29.01.15. порушено провадження у справі № 908/468/15-г, справі присвоєно номер провадження 19/17/15, судове засідання призначено на 19.02.15. о 10-30.

Представник позивача в судовому засіданні 19.02.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 19.02.15. надав письмовий відзив на позовну заяву, відповідно до якого Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» проти позову заперечує та зазначає, що позивач звернувся до суду після спливу строку позовної давності для нарахування неустойки, не погоджується з розрахунком позивача щодо нарахування неустойки та вказує на те, що в позовній заяві відсутнє нормативно-правове обґрунтування вимоги щодо стягнення відсотків за користування чужими грошовими коштами.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 19.02.13. розгляд справи № 908/468/15-г на підставі ст. 77 Господарського процесуального кодексу України відкладено на 24.03.15. о 11-00.

Представник позивача в судовому засіданні 24.03.15. підтримав позовні вимоги, просив суд позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задовольнити повністю.

Представник відповідача в судовому засіданні 24.03.15. заперечив проти задоволення позовних вимог Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського».

За результатами дослідження доказів, наявних в матеріалах справи, суд у нарадчій кімнаті, у відповідності до ст.ст. 82-85 Господарського процесуального кодексу України, ухвалив рішення у справі № 908/468/15-г.

Розглянувши подані матеріали справи та заслухавши пояснення представників сторін, суд, -

ВСТАНОВИВ:

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України, зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно з п. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України, підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

16.10.13. між Публічним акціонерним товариством «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (далі - Покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» (далі - Продавець) укладено Договір № 13-1944-02 (далі - Договір).

У відповідності до п. 1.1 Договору зазначено, що Продавець зобов'язується поставити, а Покупець прийняти та оплатити продукцію, вказану в Специфікаціях, які додаються до цього Договору, іменовану надалі «товар». Кількість, номенклатура, ціна, умови оплати, умови поставки, термін виготовлення, терміни поставки, гарантійний термін, рік виготовлення, виробник товару визначені в Специфікаціях, які додаються до цього Договору і складають його невід'ємну частину.

Пунктом 3.2 Договору передбачено, що датою поставки вважається дата отримання товару, зазначена Покупцем в товарно-транспортній накладній та/або видатковій накладній, далі іменованими товарно-супровідними документами.

Відповідно до специфікації № 1 до Договору вбачається, що товаром є крісло машиніста електромостових кранів в кількості 8 шт., загальною вартістю 29200,04 грн.

Додатковою угодою № 1 до Договору доповнено Договір специфікацією № 2, відповідно до якого вбачається, що товаром є лебідка механізму підйому у зборі з електродвигуном та редуктором в кількості 4 шт., загальною вартістю 585600,00 грн.

Договором та специфікаціями до Договору встановлено, що умовою оплати є: попередня оплата 50 % після пред'явлення рахунку, 50 % протягом 7 банківських днів з моменту поставки товару на склад Покупця після пред'явлення рахунку.

Термін виготовлення товару: 60 календарних днів з моменту перерахування Покупцем попередньої оплати 50 %.

Термін поставки товару: протягом 65 календарних днів з моменту перерахування Покупцем попередньої оплати 50 % з правом дострокової поставки.

Як зазначає позивач та вбачається з матеріалів справи, ним 13.12.13. на підставі рахунку № СФ-000101 від 28.10.13. перераховано відповідачу суму попередньої оплати в розмірі 292800,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача від 13.12.13., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Позивач посилається на те, що остаточним терміном поставки товару є 16.02.14., однак товар поставлено позивачу 20.03.14.

Позивач вказує на те, що 26.03.14. під час комісійного приймання товару за участю представника незалежної експертної організації ТОВ «Інженерне Бюро Франке Інтернешнл» виявлено відсутність розрахункового документа, невідповідність заводських номерів редукторів наданим паспортам, про що представниками підприємства позивача було складено акт № 344/Фк від 26.03.14., належним чином завірена копія якого міститься в матеріалах справи.

З матеріалів справи вбачається, що листом № 05/1- 3505 від 26.03.14. позивач повідомив відповідача про невідповідність паспортних даних поставленого редуктора та просив надіслати відповідь та надати відповідні документи.

Листом № 5875 від 26.04.14. Товариство з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» зазначило, що помилка у відповідності паспортних даних виникла в наслідок технічної помилки постачальника ТОВ «Підйомтрансмаш» та зазначило, що помилка буде виправлена, а відповідні документи направлені 27.03.14.

Позивач зазначає, що повторне приймання товару відбулось 03.04.14., про що свідчить складений представниками підприємства Покупця акт № 407/Фк від 03.04.14., який є доповненням до акту № 344/Фк від 26.03.14.

Таким чином, позивач посилається на те, що поставка товару відбулась з порушенням строків на 46 календарних днів, за період з 17.02.14. по 03.04.14.

Обґрунтовуючи свої позовні вимоги, позивач вказує на те, що в зв'язку з порушенням відповідачем умов Договору та вимог чинного законодавства України в частині строків поставки товару, загальна сума нарахованої відповідачу неустойки та процентів за користування чужими грошовими коштами склали 58319,34 грн. (з яких: 46848,00 грн. - неустойки, 11471,34 грн. - відсотків за користування чужими грошовими коштами).

Оцінюючи подані позивачем докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому засіданні всіх обставин справи в їх сукупності, суд вважає, що вимоги позивача підлягають частковому задоволенню з наступних підстав.

Згідно ст. 32 Господарського кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Як визначено абзацом 1 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Відповідно до абзацу 2 ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно зі ст.ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до вимог закону, умов договору. Одностороння відмова від виконання зобов`язання не допускається крім випадків, передбачених законом.

Відповідно до ст. 626 Цивільного кодексу України, договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків. Договір є двостороннім, якщо правами та обов'язками наділені обидві сторони договору.

Статтею 629 Цивільного кодексу України закріплено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ст. 655 Цивільного кодексу України, за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно у власність другій стороні (покупцю), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно і сплатити за нього певну грошову суму.

Статтею 662 Цивільного кодексу України встановлено, що продавець зобов'язаний передати покупцеві товар, визначений договором купівлі-продажу. Продавець повинен одночасно з товаром передати покупцеві його приналежності та документи (технічний паспорт, сертифікат якості тощо), що стосуються товару та підлягають переданню разом із товаром відповідно до договору або актів цивільного законодавства.

Продавець зобов'язаний передати товар покупцеві у строк, встановлений договором купівлі-продажу, а якщо зміст договору не дає змоги визначити цей строк, - відповідно до положень статті 530 цього Кодексу (ст. 662 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Пунктом 4.2 Договору встановлено, що розрахунки за поставлений товар здійснюються на підставі виставлених рахунків в національній валюті України, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Продавця на умовах, обумовлених у Специфікаціях, які є невід'ємною частиною цього Договору.

Судом встановлено, що відповідно до Специфікацій до Договору, умовою оплати є: попередня оплата 50 % після пред'явлення рахунку, 50 % протягом 7 банківських днів з моменту поставки товару на склад Покупця після пред'явлення рахунку.

Термін виготовлення товару: 60 календарних днів з моменту перерахування Покупцем попередньої оплати 50 %.

Термін поставки товару: протягом 65 календарних днів з моменту перерахування Покупцем попередньої оплати 50 % з правом дострокової поставки.

Як вбачається з матеріалів справи, позивачем виконано свої зобов'язання належним чином, а саме, 13.12.13. на підставі рахунку № СФ-000101 від 28.10.13. перераховано відповідачу суму в розмірі 292800,00 грн., що підтверджується банківською випискою по особовому рахунку позивача від 13.12.13., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Таким чином, остаточним терміном поставки товару згідно умов п. 4.2 Договору є 16.02.14., однак товар надійшов до позивача 20.03.14., що підтверджується двосторонньо підписаною сторонами та скріпленою печатками підприємств без зауважень та заперечень видатковою накладною № РН-0000005 від 19.03.14. на суму 585600,00 грн., належним чином завірена копія якої міститься в матеріалах справи.

Пунктом 5.2 Договору встановлено, що приймання товару за якістю та кількістю здійснюється Покупцем відповідно до Інструкції про порядок приймання продукції виробничо-технічного призначення і товарів народного споживання за якістю та кількістю П-6, П-7.

Приймання товару по якості та комплектності здійснюється в точній відповідності зі стандартами, технічними умовами. Основними та особливими умовами поставки, іншими обов'язковими для сторін правилами, а також по супровідним документам, що підтверджують якість та комплектність продукції, що поставляється (технічний паспорт, сертифікат, посвідчення про якість, рахунок-фактура, специфікація та інше). Відсутність зазначених супровідних документів або деяких з них не призупиняє приймання продукції. В цьому випадку складається акт про фактичну якість та комплектність продукції, що поступила, та в акті зазначається, які документи відсутні (п. 14 Інструкції П-7).

З матеріалів справи вбачається, що комісією підприємства позивача 26.03.14. складено акт про фактичну якість (комплектності) продукції № 344/Фк, відповідно до якого зазначено, що розрахункові документи на момент складання акта відсутні. При огляді, візуальних пошкоджень товару не виявлено. При огляді документів виявлено невідповідність заводських номерів редукторів наданим паспортам, а також відсутність в паспортах печатки та дати виготовлення редукторів.

Таким чином, враховуючи вищевикладене, суд зазначає, що акт № 344/Фк від 26.03.14. є актом про фактичну якість в розумінні Інструкції П-7, оскільки свідчить про невідповідність саме документів на продукцію.

Слід зазначити, що даний акт не є актом невідповідності якості переданої продукції та не є підставою для збільшення періоду для нарахування неустойки та процентів за користування чужими грошовими коштами відповідачу.

Актом № 407/Фк від 03.04.14. про фактичну якість (комплектності) продукції (що є додатком до акту № 344/Фк від 26.03.14. встановлено, що на приймання надані нові паспорта на редуктори, щодо яких заперечень у комісії підприємства позивача не було.

Судом встановлено, що відповідач в порушення умов Договору та норм чинного законодавства України свої зобов'язання щодо своєчасної поставки продукції позивачу не виконав, прострочивши строки поставки з 17.02.14. по 20.03.14.

Відповідно до ч. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання). Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Таким чином, враховуючи вищевикладене, судом встановлено, що вірним періодом нарахування відповідачу за порушення зобов'язання щодо своєчасної поставки товару, суми неустойки та процентів за користування чужими грошовими коштами є: з 17.02.14. по 20.03.14.

В зв'язку з тим, що відповідач припустився прострочення по платежах, позивач на підставі п. 8.2 Договору просить суд стягнути з відповідача на свою користь 11471,34 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами.

Відповідно до п. 8.2 Договору зазначено, що у разі, якщо продавець, отримавши суму попередньої оплати за товар, не передав його у встановлений термін, він зобов'язаний сплатити на користь Покупцю за весь час користування чужими коштами відсотки, у розмірі подвійної ставки НБУ в день, від суми отриманої попередньої оплати, з дня одержання цієї суми від Покупця.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти, якщо інше не встановлено договором між фізичними особами Розмір процентів за користування чужими грошовими коштами встановлюється договором, законом або іншим актом цивільного законодавства (ст. 536 Цивільного кодексу України).

Слід зазначити, що важливим правилом виконання зобов'язань, пов'язаних із користуванням чужими грошовими коштами є саме оплатний характер таких зобов'язань.

За користування чужими грошовими коштами боржник зобов'язаний сплачувати проценти. Сплата процентів за користування чужими грошовими коштами є прямим обов'язком боржника.

Враховуючи вищевикладене, вимога позивача про стягнення з відповідача 11471,34 грн. - процентів за користування чужими грошовими коштами підлягає частковому задоволенню в розмірі 3337,12 грн., оскільки позивачем, як було встановлено вище, невірно визначено період до стягнення суми процентів за користування чужими грошовими коштами.

Також позивач на підставі п. 8.1 Договору просить суд стягнути з відповідача 46848,00 грн. - неустойки.

Пунктом 8.1 Договору сторони передбачили, що в разі невиконання або неналежного виконання зобов'язань, передбачених договором, винна сторона відшкодовує іншій стороні заподіяні у зв'язку з цим збитки. При невиконанні продавцем термінів виготовлення та/або поставки товару, а також строків направлення письмового повідомлення про закінчення виготовлення і готовності товару до відвантаження, зазначених у специфікаціях, що є невід'ємною частиною договору, Продавець сплачує Покупцю неустойку в розмірі 8 % від вартості несвоєчасно виготовленого та/або поставленого товару.

Частиною 1 ст. 230 Господарського кодексу України всчтановлено, що штрафними санкціями у цьому Кодексі визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Згідно ч. 2 ст. 551 Цивільного кодексу України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Приписами ст. 611 Цивільного кодексу України встановлено, що в разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до п. 1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Пунктом 1 ст. 216 Господарського кодексу України встановлено, що учасники господарських відносин несуть господарсько-правову відповідальність за правопорушення у сфері господарювання шляхом застосування до правопорушників господарських санкцій на підставах і в порядку, передбачених цим Кодексом, іншими законами та договором.

Згідно п. 1 ст. 218 Господарського кодексу України, підставою господарсько-правової відповідальності учасника господарських відносин є вчинене ним правопорушення у сфері господарювання.

Таким чином, з відповідача на користь позивача підлягає стягненню сума неустойки в розмірі 46848,00 грн. (за обґрунтованим розрахунком позивача).

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів повної оплати нарахованої неустойки та процентів за користування чужими грошовими коштами, про що заявлено в позовній заяві, відповідачем до матеріалів справи не надано.

За таких обставин, враховуючи вищевикладене, позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, витрати по сплаті судового збору покладаються на сторони, пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 32, 33, 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» задовольнити частково.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Завод підйомних машин та металоконструкцій» (69002, м. Запоріжжя, вул. Крива Бухта, 89-а, ) на користь Публічного акціонерного товариства «Дніпровський металургійний комбінат ім. Ф.Е. Дзержинського» (51925, Дніпропетровська обл., м. Дніпродзержинськ, вул. Кірова, 18-б, ) 46848 (тридцять дві тисячі шістсот двадцять одну) грн. 00 коп. - неустойки, 3337 (три тисячі триста тридцять сім) грн. 12 коп. - процентів за користування чужими грошовими коштами, 1572 (одну тисячу п'ятсот сімдесят дві) грн. 18 коп. - судового збору.

3. В іншій частині позову - відмовити.

4. Після вступу рішення в законну силу видати наказ.

5. Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено 30.03.15.

Суддя І.В. Давиденко