РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

24.03.2015Справа №910/252/15-г

За позовом Державного підприємства "Національна атомна енергогенеруюча компанія "Енергоатом" в особі Відокремленого підрозділу "Управління справами"

до Товариства з обмеженою відповідальністю "СЕРВІС 2012"

про стягнення 155 873,57 грн.

Суддя Ярмак О.М.

Представники :

Від позивача: Павленко С.С., Барсукова Н.А. за дов.

Від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Пред'явлені вимоги про стягнення 135 514,50 грн. заборгованості, 17 540,34 грн. інфляційних втрат, 2818,73 грн. 3 % річних.

20.03.2015р. позивач подав письмові пояснення, в яких зазначає, що предмет спору у даній справі є вимога позивача про стягнення з відповідача безпідставно отриманих грошових коштів у сумі 135 514,40 грн., які останнім були безпідставно включені до актів виконаних робіт за договорами про надання послуг №30-17-8-13-23309 від 28.02.2013р., № 42-17-9-13-2557 від 29.04.2013р., № 30-17-8-13-24160 від 12.06.2013р. та сплачені позивачем, що є підставою для повернення коштів відповідно до ст. 1212 ЦК України, нарахування інфляційних втрат та річних відповідно до ч.2 ст. 625 ЦК України.

23.03.2015р. через канцелярію суду представником позивача подано документи по справі.

Відповідач письмового відзиву на позов не надав, свого представника у засідання суду 17.02.2015р., 10.03.2015р., 24.03.2015р. не направив, про дату та час судового розгляду повідомлений належним чином.

За таких обставин, справа розглядається за наявними у ній матеріалами відповідно до ст. 75 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників позивача, господарський суд,-

ВСТАНОВИВ:

Між позивачем (замовник) та відповідачем (виконавець) були укладені договори про надання послуг, за умовами яких відповідач зобов'язувався надавати послуги позивачу згідно визначеного переліку, надання та приймання яких сторони обумовили оформляти Актами наданих послуг, які підписуються уповноваженими представниками сторін після фактичного надання послуг за минулий місяць та підтверджують відсутність претензій замовника, а замовник зобов'язався - своєчасно вносити плату на поточний рахунок виконавця за виконані послуги, а саме:

- договір № 30-17-8-13-23309 від 28.02.2013р. на надання послуг із забезпечення персоналом, утримання прибудинкової території і офісних приміщень та сервісного обслуговування заходів в будинках, які розташовані за адресою: м.Київ, вул.Вєтрова, вул.Жилянська, 108, вул.Гайдара, 6, вул.Л.Толстого, 59, вул..Вільде, 5, вул..І.Франка,31, 34/33, 40, ціна договору 463 100,00 грн.;

- договір № 42-17-9-13-2557 від 29.04.2013р. на надання послуг із забезпечення персоналом, утримання прибудинкової території і офісних приміщень та сервісного обслуговування заходів в будинках, які розташовані за адресою: м.Київ, вул.Вєтрова, вул.Жилянська, 108, вул.Гайдара, 6, вул.Л.Толстого, 59, вул.Вільде, 5, вул.І.Франка,31, 34/33, 40, ціна договору 3923700,00 грн., ціна послуг на місць не більше 653 950,00 грн.;

- договір № 30-17-8-13-24160 від 12.06.2013р. на компенсацію витрат на відрядження, ціна договору 75600,00 грн.

Суть позовних вимог позивача зводиться до того, що до актів виконаних робіт за лютий-вересень 2013р. за договорами № 30-17-8-13-23309, № 42-17-9-13-2557 відповідачем було безпідставно включено компенсацію за невикористану відпустку у сумі 40 600,50 грн., суму прибутку 5% (рентабельність) на вартість використаних ТМЦ, що призвело до безпідставної сплати позивачем суми 105 921,26 грн. та 22 363,24 грн. відповідно. Стверджує, що до акту виконаних робіт № 20 від 05.09.2013р. відповідачем безпідставно включено документально непідтверджену суму 7230,00 грн. витрат на відрядження.

Позивач просить стягнути з відповідача 135 514,50 грн. заборгованості - безпідставно отриманих коштів в порядку ст. 1212 ЦК України.

Загальні підстави для виникнення зобов'язання у зв'язку з набуттям, збереженням майна без достатньої правової підстави визначені нормами глави 83 Цивільного кодексу України.

Відповідно до ст. 1212 ЦК України, особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала. При цьому, в силу частини 2 вказаної норми, зазначені положення застосовуються незалежно від того, чи безпідставне набуття або збереження майна було результатом поведінки набувача майна, потерпілого, інших осіб чи наслідком події.

Отже, із змісту вищевказаної норми вбачається, що для з'ясування, чи набула особа відповідного зобов'язання, визначеного статтею 1212 ЦК України, необхідно встановити наступні обставини, які у сукупності є підставою для виникнення такого зобов'язання: факт набуття особою майна або його збереження за рахунок іншої особи; відсутність для цього підстав

Згідно вимог статтей 33, 34 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог і заперечень. Суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

В даному випадку це стосувалось позивача, який мав довести суду факт набуття відповідачем коштів у сумі 135 514,40 грн. за рахунок позивача без достатніх для цього підстав.

Суд встановив, що перерахування коштів позивачем відбулось на підставі укладених між ним та відповідачем договорів про надання послуг №30-17-8-13-23309 від 28.02.2013р., № 42-17-9-13-2557 від 29.04.2013р., № 30-17-8-13-24160 від 12.06.2013р. за актами виконаних робіт.

Доказів нікчемності чи визнання недійсними вказаних договорів суду не надано.

Факт безпідставності отримання коштів на заявлену суму позивачем зафіксовано лише в претензії за вих.№ 25/55/314 від 10.07.2014р.на суму 135 551,26 грн., у відповідь на яку відповідач листом за вих. № 75 від 16.07.2014р. пояснив, що компенсація за невикористану відпустку робітникам в сумі 51 087,97 грн. не враховувалась до суми акту виконаних робіт, витрати на відрядження були компенсовані позивачем відповідно до ст.4 договору № 17-8-13-24160 в сумі, що не перевищує 2500,00 грн. у місяць

Наявні у матеріалах справи Акти виконаних робіт по вказаних договорах, підписані представниками та скріплені печатками сторін без будь-яких зауважень.

Таким чином, позивачем не доведено належними засобами доказування факт набування відповідачем коштів у сумі 135 551,26 грн. за рахунок позивача без достатніх для цього підстав.

Оскільки, судом відмовлено у задоволенні вимог про стягнення 135 551,26 грн. заборгованості, нараховані позивачем на підставі ч. 2 ст. 625 ЦК України 17 540,34 грн. інфляційних втрат, 2818,73 грн. 3 % річних, судом не задовольняються.

Проаналізувавши положення чинного законодавства та наявні в матеріалах справи докази, суд не знайшов підстав для задоволення позовних вимог в зв'язку з їх безпідставністю та не доведеністю.

Судові витрати, відповідно до вимог ст. 49 Господарського процесуального кодексу України, покладаються на позивача.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 49, 75, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

В И Р І Ш И В :

В позові відмовити повністю.

Суддя О.М.Ярмак

Повне рішення складено 01.04.2015р.