КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р. Справа№ 910/7962/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Коршун Н.М.

суддів: Дикунської С.Я.

Пашкіної С.А.

за участю представників:

Від прокуратури: представник Вакулюк Д.С.- старший прокурор відділу прокуратури м. Києва.

Від позивача: представник не з'явився.

Від відповідача: представник Калер Т.І. - за довіреністю.

Від третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,: представник Дяк Ю.М. - за довіреністю,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державного закладу "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров'я України"

на рішення Господарського суду м. Києва від 30.07.2014 року

у справі №910/7962/14 (суддя Чебикіна С.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Комстарт"

до Державного закладу "Всеукраїнський клінічний медико-

реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони

здоров'я України"

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача,- Міністерство охорони здоров'я України

про стягнення 414 838,00 грн.

За участю Прокуратури м. Києва

ВСТАНОВИВ:

У квітні 2014 року Товариство з обмеженою відповідальністю "Комстарт" звернулось до Господарського суду м. Києва з позовом до Державного закладу "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров'я України" про стягнення 414 838,00 грн. штрафу за договором № 76 від 04.12.2014 року про надання платних медичних послуг.

В обґрунтування позовних вимог позивач посилається на те, що за умовами дострокового припинення договору з ініціативи виконавця останній зобов'язаний сплатити штраф розрахований згідно приписів п.6.5. договору.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 30.07.2014 року позов задоволено повністю.

Не погоджуючись із прийнятим рішенням суду, відповідач звернувся з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржуване рішення скасувати.

В обґрунтування вимог апеляційної скарги апелянт, посилається на те, що до прийняття п. 6.5. сторонами Договору, відповідачем в особі колишнього керівника - головного лікаря Амаляна В.А. (звільнений з посади 11.11.2013 року на підставі наказу МОЗ України у зв'язку з закінчення терміну дії контракту № 667 09.11.2013 року) не було подано до Міністерства охорони здоров'я відповідні розрахунки видатків на сплату штрафних санкцій, на підставі яких повинні бути внесені відповідні зміни до кошторису Відповідача на 2013 року.

Позивачем надано відзив на апеляційну скаргу, в якому він проти її вимог заперечує та просить суд залишити її без задоволення.

09.10.2014 року до Київського апеляційного господарського суду надійшло повідомлення від Прокуратури м. Києва про вступ у справі № 910/7962/14.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 року зупинено апеляційне провадження у справі № 910/7962/14 до вирішення Господарським судом м. Києва справи № 910/21994/14 року про визнання недійсним пункту 6.5 договору про надання медичних послуг № 76 від 04.04.2012 року.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 26.02.2015 року поновлено апеляційне провадження у справі № 910/7962/14, у зв'язку з тим, що Постановою Вищого господарського суду України від 17.02.2015 року скасовано ухвалу Київського апеляційного господарського суду від 03.11.2014 року, справу направлено до суду апеляційної інстанції для розгляду.

Позивачем не використано наданого йому законом права на участь його представника у судовому засіданні суду апеляційної інстанції. Причин неявки суду не повідомлено. Матеріали справи містять докази належного повідомлення позивача про час та місце судового засідання, а саме поштове повідомлення № 12888027.

За таких обставин, судова колегія дійшла висновку про можливість розгляду справи за відсутності представника позивача за наявними в матеріалах справи доказами.

Розглянувши доводи апеляційної скарги та відзиву, дослідивши зібрані у справі докази, заслухавши пояснення присутніх учасників процесу, судова колегія встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 04.04.2012 року між Клінічною лікарнею нафтопереробної промисловості України (назва закладу була змінена на Державний заклад "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерство охорони здоров'я України" відповідно до наказу Міністерства охорони здоров'я України від 17.12.2013 року № 262-0 про зміну назви та затвердження Статуту) (виконавцем) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комстарт" (замовником) був укладений договір № 76 про надання платних медичних послуг з додатками, за умовами якого виконавець зобов'язався надавати фізичним особам - пацієнтам, що потребують медичного обстеження у відповідності до Комплексів обстеження, зазначених у додатку до даного договору, послуги з охорони здоров'я на платній основі, а замовник зобов'язався їх сплачувати на умовах і в строк, визначених цим договором.

Відповідно до п. 1.3. договору медичні послуги надаються на базі Клінічної лікарні персоналом виконавця.

Згідно з п. 7.4. договору всі додатки до цього договору, оформлені та підписані сторонами є його невід'ємною частиною.

Матеріали справи свідчать про те, що 05.11.2013 року сторони, склавши додаток № 3 до договору, внесли зміни до договору, виклавши пункти 6.1. та 6.2. в новій редакції та доповнили договір пунктом 6.5.

Згідно нової редакції п. 6.1. договір набуває чинності з моменту його підписання сторонами та діє до 05 листопада 2015 року, а щодо фінансових зобов'язань - до повного їх виконання.

Пунктом 6.5. договору в редакції від 05 листопада 2013 року передбачено, що у випадку дострокового припинення дії договору з ініціативи виконавця, виконавець сплачує замовнику штраф, розмір якого розраховується 20 000,00 грн. (двадцять тисяч гривень 00 коп.) за кожен місяць від дати дострокового припинення дії договору до дати, визначеної відповідно до п. 6.1. договору. Такий штраф сплачується виконавцем на користь замовника протягом 10 календарних днів з дати дострокового припинення дії договору.

Встановлено, що 14.01.2014 року відповідач звернувся до позивача з листом за № 01.56-11 в якому повідомив про повне припинення дії договору з 13 лютого 2014 року, посилаючись на приписи п. 6.2. договору в редакції на момент його підписання, згідно до якого кожна із сторін може припинити договірні відносини достроково на умовах, передбаченим чинним законодавством України та договором, з будь-яких причин, письмово повідомивши про це іншу сторону не пізніше ніж за місяць до припинення дії договору.

Натомість, позивач направив відповідачу лист б/н від 27.01.2014 року, в якому зазначив, що за умови дострокового припинення договору з ініціативи виконавця останній зобов'язаний сплатити штраф розрахований згідно приписів п.6.5. договору.

Отже, встановлено факт дострокового припинення дії договору з ініціативи виконавця з 13.02.2014 року.

Як вбачається з матеріалів справи, 11.03.2014 року позивач направив відповідачу претензію про спонукання до виконання умов договору, в тому числі і сплати штрафу згідно пункту 6.5. договору у разі не погодження щодо виконання умов договору.

Враховуючи те, що відповідач не сплатив позивачу 414 838,00 грн. штрафу за договором № 76 від 04.12.2014 року про надання платних медичних послуг, останній звернувся до суду з даним позовом.

Представником відповідача до суду апеляційної інстанції подано рішення Господарського суду м. Києва від 26.11.2014 року по справі № 910/21994/14, яке залишено без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 05.02.2015 року та постановою Вищого господарського суду України від 19.03.2015 року, яким визнано недійсним пункт 6.5. Договору про надання платних медичних послуг від 04.04.2012 р. № 76, укладеного між Клінічною лікарнею нафтопереробної промисловості України, правонаступником якої є Державний заклад "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний центр Міністерства охорони здоров'я України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Комстарт", яким його було доповнено згідно з Додатком № 3 від 05.11.2013 р.

За приписами ч. 3 ст. 35 ГПК України обставини, встановлені рішенням суду у господарській, цивільній або адміністративній справі, що набрало законної сили, крім встановлених рішенням третейського суду, не доказуються при розгляді інших справ, у яких беруть участь ті самі особи або особа, щодо якої встановлено ці обставини.

За приписами ч. 1 ст. 101 ГПК України у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Додаткові докази приймаються судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

Відповідно до Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.05.2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" додаткові докази приймаються апеляційним судом, якщо заявник обґрунтував неможливість їх подання суду першої інстанції з причин, що не залежали від нього.

У вирішенні питань щодо прийняття додаткових доказів суд апеляційної інстанції повинен повно і всебічно з'ясовувати причини їх неподання з урахуванням конкретних обставин справи і об'єктивно оцінити поважність цих причин. У разі прийняття додаткових доказів у постанові апеляційної інстанції мають зазначатися підстави такого прийняття.

Враховуючи те, що саме пункт 6.5. Договору про надання платних медичних послуг від 04.04.2012 р. № 76, який зазначеними вище рішеннями у справі № 910/21994/14 господарських судів визнано недійсним, та який є підставою звернення позивача з позовом у даній справі, судова колегія приходить до висновку про те, що прийняття цього доказу до суду апеляційної інстанції є підставним.

Отже, враховуючи встановлені вище обставини, судова колегія приходить до висновку про те, що позовні вимоги про стягнення з відповідача 414 838,00 грн. штрафу за договором № 76 від 04.12.2014 року про надання платних медичних послуг є такими, що задоволенню не підлягають.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Частиною 2 ст. 34 ГПК України передбачено, що обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Виходячи з наведеного, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга підлягає задоволенню, але з підстав зазначених вище; рішення Господарського суду м. Києва від 30.07.2014 року у даній справі - скасуванню.

В силу ст. 49 ГПК України витрати по сплаті судового збору за подання апеляційної скарги покладаються на позивача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 99, 103, 104, 105 ГПК України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Державного закладу "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров'я України" на рішення Господарського суду м. Києва від 30.07.2014 року задовольнити.

2. Рішення Господарського суду Господарського суду м. Києва від 30.07.2014 року у справі № 910/7962/14 скасувати та прийняти нове, яким у позові відмовити повністю.

3. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Комстарт" (01042, м. Київ, вул. Івана Кудрі, 5, ) на користь Державного закладу "Всеукраїнський клінічний медико-реабілітаційний кардіохірургічний центр Міністерства охорони здоров'я України" (03680, м. Київ, вул. М. Амосова, буд. 8, ) 4 148,39 грн. судового збору за подання апеляційної скарги.

4. Доручити Господарському суду м. Києва видати наказ.

5. Матеріали справи № 910/7962/14 повернути до Господарського суду м. Києва.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя Н.М. Коршун

Судді С.Я. Дикунська

С.А. Пашкіна