РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015Справа №910/1777/15-г
За позовом: товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "СОФІ"

до: товариства з обмеженою відповідальністю "Літера - Друк"

про: стягнення 59 507,97 грн.

Суддя: Шкурдова Л.М.

Представники:

від позивача: Головенко В.М. - пред.по дов.

від відповідача: не з'явився

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

Господарським судом розглядається справа за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "СОФІ" до товариства з обмеженою відповідальністю "Літера - Друк" про стягнення 59 507,97 грн.

Позовні вимоги обґрунтовані неналежним виконанням відповідачем зобов'язання за договором поставки № 18 від 10.01.2011.

У судових засіданнях 25.02.15р., 11.03.15р. розгляд справи відкладався, в зв'язку з необхідністю надання позивачем детального розрахунку.

11.03.2015 року від позивача надійшло клопотання про збільшення розміру позовних вимог, згідно якого позивач просив суд стягнути з відповідача 62 522,30 грн., з яких 53 764,53 грн - сум основного боргу, 2688,22 грн - пеня, 724,38 грн - 3 % річних, 5345,17 грн - інфляційні втрати.

Відповідно до ч. 4 ст. 22 Господарського процесуального кодексу України, позивач вправі до прийняття рішення по справі збільшити розмір позовних вимог за умови дотримання встановленого порядку досудового врегулювання спору у випадках, передбачених статтею 5 цього Кодексу, в цій частині, відмовитись від позову або зменшити розмір позовних вимог.

За таких обставин, заява представника позивача про збільшення позовних вимог прийнята господарським судом міста Києва.

В судовому засіданні 31.03.2015 було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Враховуючи наявність доказів належного повідомлення відповідача про час і місце проведення судового засідання, відсутність доказів неможливості прибуття в судове засідання представника відповідача, достатність матеріалів для прийняття рішення по суті, суд, відповідно до приписів ст.75 Господарського процесуального кодексу України, розглядає справу за відсутності представника відповідача за наявними в справі матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, дослідивши докази та оцінивши їх в сукупності, суд, -

ВСТАНОВИВ:

10.01.2011 року між товариством з обмеженою відповідальністю "Компанія "СОФІ" (постачальник) та товариством з обмеженою відповідальністю «Літера-Друк» (покупець) укладено Договір поставки №18 від 10.01.2011р. (далі - Договір).

Відповідно до п.1.1. Договору постачальник зобов'язався поставляти, а покупець приймати та оплачувати на умовах, у строки та в порядку передбаченому даним договором поліграфічні матеріали.

Згідно з п.2.1. Договору загальний обсяг поставленого покупцеві товару по цьому Договору, складається з об'єму всіх узгоджених сторонами поставок на підставі видаткових накладних.

Відповідно до п.4.2. Договору загальна сума даного Договору визначається сумою вартості всіх окремих поставок у межах даного Договору.

Згідно з п.4.3. Договору розрахунки за товар здійснюються на умовах відстрочення платежу. При цьому покупець здійснює оплату кожної поставленої партії товару в залежності від виду товару на наступних умовах:

- для видів товарів для офсетного друку оплата здійснюється на протязі 25-ти календарних днів з дати отримання таких товарів;

- для видів товарів для флексодруку оплата здійснюється на протязі 60-ти календарних днів з дати отримання таких товарів.

Згідно з п.3.4. Договору датою поставки/отримання партії товару вважається дата підписання відповідної накладної уповноваженим представником покупця.

10.01.2011 року між сторонами Договору підписано Додаткову угоду №1 до Договору, за умовами якої сторонами погоджено товар, який позивач зобов'язався поставити відповідачу.

Відповідно до п.1.2. Додаткової угоди №1 до Договору оплата здійснюється на протязі 60-ти календарних днів з дати отримання вказаних у цій Додатковій угоді товарів.

Судом встановлено, що на виконання умов Договору позивачем у період з липня 2014 року по серпень 2014 року поставлено відповідачу товар на суму 73 013,15 грн., що підтверджується видатковими накладними №2060 від 09.07.2014 року на суму 1 257,59 грн., №2180 від 14.07.14р. на суму 7 189,80 грн., №2270 від 25.07.2014р. на суму 34 361,76 грн., №2271від 25.07.2014р. на суму 7 187,52 грн., №2272 від 25.07.2014р. на суму 981,00 грн, №2357 від 01.08.2014р. на суму 4 290,00 грн, №2455 від 08.08.2014р. на суму 14 721,84 грн, №2514 від 14.08.2014р. на суму 1920,00 грн., №2533 від 15.08.2014р. 1103,64 грн.

Вказані накладні підписані уповноваженими представниками сторін та скріплені печатками сторін, а тому приймаються судом як належні докази, що підтверджують поставку позивачем товару.

Як вказує позивач поставлений позивачем товар згідно видаткової накладної №2060 від 09.07.2014 року частково оплачено відповідачем на суму 1248,62 грн., а відтак неоплаченим залишився товар згідно вказаної накладної на суму 8,97 грн. Долученими до матеріалів справи банківськими виписками підтверджується, що в оплату товару, поставленого позивачем згідно видаткової накладної №2270 від 25.07.2014р., згідно рахунку 2368, надійшли грошові кошти в розмірі 18 000,00 грн., у зв'язку з чим неоплаченим за вказаною накладною залишився товар на суму 16 361,76 грн. Інші накладні залишилися відповідачем не оплаченими в повному обсязі.

Враховуючи те, що позивачем поставлено відповідачу товар на суму 73 013,15 грн., від відповідача надійшли грошові кошти в розмірі 19 248,62 грн., неоплаченим залишився товар на суму 53 764,53 грн.

Відповідно ст. 526 ЦК України та ч.1 ст.193 ГК України зобов'язання мають виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог законодавства, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 629 ЦК України передбачено, що договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом (ст. 525 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ч. 1 статті 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Відповідно до п.1.2. Додаткової угоди №1 до Договору оплата здійснюється на протязі 60-ти календарних днів з дати отримання вказаних у цій Додатковій угоді товарів.

Таким чином, видаткова накладна №2060 від 09.07.2014 року мала б бути оплачена не пізніше 09.09.14р., оскільки останній день строку оплати при падає на вихідний день, а відтак переносить на наступний робочий за приписами ч.5 ст.254 ЦК України, видаткова накладна №2180 від 14.07.14р. мала б бути оплачена не пізніше 12.09.2014р., видаткові накладні №2270 від 25.07.2014р., №2271від 25.07.2014р., №2272 від 25.07.2014р. - не пізніше 23.09.14р., видаткова накладна №2357 від 01.08.2014р. - не пізніше 30.09.2014р., видаткова накладна №2455 від 08.08.2014р. - не пізніше 07.10.2014р., видаткова накладна №2514 від 14.08.2014р. - не пізніше 13.10.2014р., видаткова накладна №2533 від 15.08.2014р. - не пізніше 14.10.2014р.

Судом встановлено, що зобов'язання по оплаті поставленого позивачем товару згідно вищевказаних видаткових накладних відповідачем у строк встановлений п.1.2. Додаткової угоди №1 до Договору не виконано.

Відповідно до ст. 33 ГПК України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Відповідачем не надано доказів того, що на виконання умов договору ним були повністю проведені розрахунки з позивачем, в зв'язку з чим позовні вимоги в частині стягнення з відповідача суми основного боргу в розмірі 53 764,53 грн. підлягають задоволенню.

У зв'язку з невиконанням відповідачем грошового зобов'язання за договором позивач, з врахуванням клопотання про збільшення розміру позовних вимог від 11.03.2015 року, просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2688,22 грн., 3 % річних в розмірі 724,38 грн., інфляційні втрати в розмірі 5345,17 грн.

Частинами 1 та 2 ст. 612 Цивільного кодексу України визначено, що боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом. Боржник, який прострочив виконання зобов'язання, відповідає перед кредитором за завдані простроченням збитки і за неможливість виконання, що випадково настала після прострочення.

Як визначено частиною 2 статті 625 Цивільного кодексу України, боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Отже, позивач має право вимагати сплату боргу з урахування індексу інфляції та трьох процентів річних, що є способом захисту його майнового права та інтересу, суть яких полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредитору.

Судом перевірено розрахунок 3 % річних за загальний період з 09.09.14р. по 10.03.2015р., у зв'язку з чим суд вважає за можливе задовольнити позовні вимоги в частині стягнення з відповідача 3 % річних в розмірі 724,38 грн.

Судом перевірено розрахунок інфляційних втрат за загальний період з вересня 2014 року по березень 2015 року, у зв'язку з чим суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог в частині стягнення інфляційних втрат в розмірі 5345,17 грн.

Крім того, позивач просить суд стягнути з відповідача пеню в розмірі 2 688,22 грн.

Положеннями статті 611 ЦК України визначено, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання (ч.1 ст.549 Цивільного кодексу України).

Згідно з ч.3 ст.549 ЦК України, пеня є неустойкою, яка обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Відповідно до п.6.3. Договору за прострочення оплати за товар, покупець сплачує продавцеві пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ (що діяла у період за який сплачується пеня), відповідно до розміру неоплаченої суми, за кожен день прострочення, до повного розрахунку, але не більше 5 % від загальної вартості прийнятих ним товарів.

За результатом перевірки розрахунку пені за загальний період з 09.09.2014 року по 10.03.2015 року, з врахуванням п.6.3. Договору, суд приходить до висновку про можливість задоволення позовних вимог про стягнення з відповідача пені в розмірі 2 688,22 грн.

Відповідно до ч.1 ст. 49 ГПК України у спорах, що виникають при виконанні договорів судовий збір покладається на сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Керуючись ст.ст. 33, 34, 44, 49, 82-85 ГПК України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з товариства з обмеженою відповідальністю "Літера - Друк" (04212, м.Київ, вул.Маршала Малиновського, буд.15/3, офіс 110, ) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія "СОФІ" (02660, м.Київ, вул.Червоноткацька, буд.44, ) 53 764 (п'ятдесят три тисячі сімсот шістдесят чотири) грн 53коп. - суми основного боргу, 2 688 (дві тисячі шістсот вісімдесят вісім) грн 22 коп - пені, 724 (сімсот двадцять чотири) грн 38 коп - 3 % річних, 5345 (п'ять тисяч триста сорок п'ять) грн 17 коп - інфляційних втрат та 1827 (тисячу вісімсот двадцять сім) грн 00 коп - витрат по сплаті судового збору.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 02.04.2015.

Суддя Л.М. Шкурдова