ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

17.03.15р. Справа № 904/409/15

За позовом Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України", м. Київ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроінвест-України", м. Кривий Ріг Дніпропетровської області

про стягнення 6 139 981,44 грн.

Суддя Бєлік В.Г.

Представники:

від позивача: Колокота Р.В., довіреність № ЦУПП-82 від 16.03.2015 року, юрисконсульт;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Державне підприємство "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" звернулось до господарського суду з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроінвест-України" про стягнення заборгованості у загальному розмірі 6 139 981,44 грн., який складається з сум: 5 431 195,44 грн. - пеня, 708 786,00 грн. - штраф.

Позовні вимоги обґрунтовано тим, що відповідачем, в порушення укладеного між сторонами договору поставки № ЦУПП-04/0030/14 від 28.07.2014р., не було поставлено товар, в обумовлені договором стоки.

Представник відповідача в дане судове засідання не з'явився, про час і місце судового засідання повідомлений судом належним чином за адресою зазначеною в позовній заявію, що підтверджено поштовим повідомленням.

Клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з неможливістю участі у справі представника відповідача до суду не надходило.

Неприбуття у судове засідання представника відповідача за викладених обставин не є перешкодою для розгляду справи.

Суд вважає за можливе розглянути дану справу по суті за наявними в ній матеріалами відповідно до ст.75 Господарського процесуального кодексу України.

17.03.2015р. в судовому засіданні оголошено вступну та резолютивну частини рішення відповідно до ч.2 ст. 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, господарський суд, -

В С Т А Н О В И В :

Між Державним підприємством "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (покупець) та Товариством з обмеженою відповідальністю "Техпроінвест-України" (постачальник) укладений договір поставки № ЦУПП-04/0030/14 від 28.07.2014р.

Відповідно до п.1.1. договору постачальник зобов'язується протягом серпня-вересня 2014року поставити покупцеві товар, зазначений в Специфікації до договору, а покупець - прийняти і оплатити такий товар згідно умов договору.

За пунктом 1.2. договору найменування (номенклатура, асортимент) товару. Кількість товару: шпали дерев'яні I тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009, в кількості 7 000, шпали дерев'яні II тип, ДСТУ ГОСТ 78-2009, в кількості 3 000, а всього 10 000.

Ціна цього договору становить 2 362 620,00 грн. (два мільйони триста шістдесят дві тисячі шістсот двадцять грн. 00 коп.), у тому числі ПДВ - 393 770,00 грн. (п.3.1. договору).

Відповідно до ч.2 ст. 265 ГК України договір поставки укладається на розсуд сторін або відповідно до державного замовлення.

У відповідності до ч. 1, 2 ст. 712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно до ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Згідно ст.ст. 525, 526 ЦК України зобов'язання повинні виконуватись належним чином відповідно до умов договору, одностороння відмова від виконання зобов'язання не допускається.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 ЦК України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

Згідно п.5.1. договору строк (термін) поставки товару: згідно Графіку поставки (Додаток № 2), який погоджується та підписується обома сторонами та є невід'ємною частиною договору.

Згідно Графіку поставки (а.с.16) постачальник повинен поставити товар в період з 01.08.2014р. по 30.09.2014р.

За пунктом 5.6. договору товар вважається поставленим з дати підписання акту приймання-передачі товару на складах вантажоодержувачів.

Позивач зазначає, що відповідачем, в порушення договірних зобов'язань, станом на 22.12.2014р. поставку товару не здійснено.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Станом на час розгляду справи відповідачем не надано доказів виконання прийнятого на себе зобов'язання з поставки товару за договором поставки № ЦУПП-04/0030/14 від 28.07.2014р.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Отже має місце порушення відповідачем прийнятого на себе зобов'язання з поставки товару за договором поставки № ЦУПП-04/0030/14 від 28.07.2014р.

Згідно п. 4 ст. 611 Цивільного кодексу України, у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором абзаконом, зокрема, сплата неустойки.

За визначенням ч.1 ст.549 ЦК України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання.

Відповідно до ст.551 ЦК України, якщо предметом неустойки є грошова сума, її розмір встановлюється договором або актом цивільного законодавства.

Відповідно до п.7.2. договору у разі не поставки (недопоставки) товару в передбачений термін постачальник сплачує покупцю пеню в розмірі 0,1% вартості непоставленого в строк товару за кожний день прострочення. За прострочення поставки продукції понад 30 днів постачальник додатково сплачує штраф у розмірі 30% від загальної суми договору.

Позивачем за несвоєчасне виконання договірних зобов'язань нарахована неустойка (штраф, пеня) у загальному розмірі 6 139 981,44 грн., з якої: 5 431 195,44 грн. - пеня, 708 786,00 грн. - штраф. Перевіривши правильність розрахунків позивача суд знайшов їх вірними.

Отже, позивач просить одночасно стягнути з відповідача за порушення умов договору як штраф, так і пеню.

Відповідач здійснював поставку продукції несвоєчасно, чим порушив умови укладеного договору.

Можливість одночасного стягнення пені та штрафу за порушення окремих видів господарських зобов'язань пердбачено частиною другою статті 231 ГК України.

В інших випадках порушення виконання господарських зобов'язань чинне законодавство не встановлює для учасників господарських відносин обмежень передбачати в договорі одночасне стягненя пені та штрафу, що узгоджується із свободою договору, встановленою статтею 627 ЦК України, коли сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості

Одночасне стягнення з учасника господарських відносин, який порушив господарське зобов'язання за договором, штрафу та пені не суперечить статті 61 Конституції України, оскільки згідно зі статттею 549 ЦК України пеня та штраф є формами неустойки, а відповідно до статті 230 ГК України - видами штрафних санкцій, тобто не є окремиим та самостійними видами юридичної відповідальності. У межах одного виду відповідальності може застосовуватися різний набір санкцій.

Договором передбачено господарсько-правову відповідальність за порушення умов договору у вигляді сплати неустойки - пені та штрафу.

Отже позивач правомірно вимагає стягнення неустойки (штрафу та пені) у загальному розмірі 6 139 981,44 грн., з якої: 5 431 195,44 грн. - пеня, 708 786,00 грн. - штраф.

Відповідно до п. 3 ч.1 ст. 83 ГПК України господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Відповідно до ст. 233 ГК України, у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником; майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу.

Суд вважає розмір штрафних санкцій надмірно великим, оскільки позивачем не надано доказів наявності у нього збитків у зв'язку з невиконанням відповідачем зобовязань з поставки товару, що є предметом цього спору.

Відтак, суд, скориставшись наданим йому правом зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), вважає за можливе зменшити розмір неустойки (штрафу, пені) на 80%, що складає 1 086 239,09грн. - пені та 141 757,2 грн. - штрафу.

Таким чином, позовні вимоги позивача підлягають частковому задоволенню у загальному розмірі 1 227 996,29грн. (1 086 239,09 грн. + 141 757,2 грн.).

Згідно ст. 49 ГПК України судові витрати стягуються з відповідача як зі сторони з вини якої виник спір.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Техпроінвест-України" (50005, м. Кривий Ріг Дніпропетровської області, вул. Каховська, буд. 39, ) на користь Державного підприємства "Управління промислових підприємств Державної адміністрації залізничного транспорту України" (03038, м. Київ, вул. Федорова, 32, ) 1 227 996,29 грн. - заборгованості, 73 080,00 грн. - судового збору.

Видати наказ.

В решті позову відмовити.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до ст.84 ГПК України.

Рішення суду може бути оскаржене протягом десяти днів з дня підписання рішення шляхом подання апеляційної скарги до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено

23.03.2015р.

Суддя В.Г. Бєлік