ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД СУМСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

26.03.2015 Справа № 920/271/15

за позовом: Товариства з обмеженою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій», м. Червоноград, Львівська область

до відповідача: Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе», м. Суми

про стягнення 203 817 грн. 87 коп.

Суддя Б.І. Лиховид

За участі представників сторін:

від позивача: не прибув

від відповідача: не прибув

у судовому засіданні брала участь секретар с/з М.О. Ейсмонт

у судовому засіданні від 12.03.2015р. оголошувалась перерва до 26.03.2015р.

Суть спору: позивач у позовній заяві просить суд стягнути з відповідача на свою користь 203 817 грн. 87 коп. заборгованості за невиконання відповідачем своїх зобов`язань по договору поставки № 3/270, укладеному між сторонами 29.06.2011р., з яких: 187 659 грн. 96 коп. - сума основного боргу за отриманий товар, 14 029 грн. 38 коп. - інфляційні втрати, 2 128 грн. 53 коп. - 3% річних, а також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 076 грн. 36 коп.

Згідно письмових пояснень від 12.03.2015р., відповідач просить суд відмовити у задоволенні позову, посилаючись на те, що позивачем не подано доказів фактичної передачі товару відповідачу по оформленій в рамках договору видатковій накладній № РН-778 від 02.09.2014р. на суму 187 659 грн. 96 коп.

Представник позивача у дане судове засідання не прибув, проте поштою надійшла заява № 108 від 18.03.2015р., в якій позивач зазначає про перерахунок 3% річних, виходячи з того, що строк розрахунку починається з 4 вересня 2014 року (п. 5 Специфікації № 17 від 11.08.2014р.), після чого просить суд стягнути з відповідача на свою користь 203 802 грн. 44 коп. заборгованості за невиконання відповідачем своїх зобов`язань по договору поставки № 3/270, укладеному між сторонами 29.06.2011р., з яких: 187 659 грн. 96 коп. - сума основного боргу за отриманий товар, 14 029 грн. 38 коп. - інфляційні втрати, 2 113 грн. 10 коп. - 3% річних, а також просить суд стягнути з відповідача витрати по сплаті судового збору у розмірі 4 076 грн. 36 коп. Дана заява, у відповідності до ст. 22 ГПК України, прийнята судом до розгляду.

До вказаної заяви додане клопотання № 107 від 18.03.2015р., в якому позивач просить суд здійснювати розгляд справи без участі його представника.

Представник відповідача у дане судове засідання не прибув, додаткових письмових пояснень по справі не подав.

У зв`язку з наявністю в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення спору між сторонами по суті, суд задовольняє клопотання позивача про розгляд справи без участі його представника та здійснює розгляд справи за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи, оцінивши надані докази, суд встановив:

29.06.2011р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» (позивач, постачальник) та Публічним акціонерним товариством «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (відповідач, покупець) був укладений договір поставки № 3/270, відповідно до п. 1.1 якого позивач зобов`язався поставити в установлений строк і передати у власність відповідача продукцію (товар), а відповідач зобов`язався у відповідності до умов даного договору прийняти цю продукцію (товар) та оплатити її.

У відповідності до п. 1.2 вказаного договору, найменування, номенклатура (асортимент), кількість, якісні та інші характеристики продукції, її ціна, строки поставки вказуються у специфікаціях, які є невід`ємними частинами даного договору.

Так, специфікацією № 17 від 11.08.2014р. до вказаного договору, сторони узгодили поставку товару на загальну суму 187 659 грн. 96 коп. на умовах DDU - склад покупця згідно правил «Інкотермс» в редакції 2000 року, а умови оплати - 100% оплата протягом десяти банківських днів з дати поставки товару.

Відповідно до ст. 509 ЦК України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених ст. 11 цього Кодексу, тобто із дій осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також із дій осіб, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки, зокрема, з договорів та інших правочинів.

Договір № 3/270 від 29.06.2011 року підписаний повноважними представниками сторін, скріплений печатками сторін та відповідає вимогам, передбаченим ст. ст. 628, 639, Цивільного кодексу України щодо змісту та форми договору, не був розірваний сторонами та не визнавався недійсним в судовому порядку.

У ст. 712 Цивільного кодексу України закріплено, що за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Статтею 655 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до вимог ч. 1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов`язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Як встановлено матеріалами справи, позивач свої зобов`язання відповідно до умов договору № 3/270 від 29.06.2011р. виконав, що підтверджується наявними в матеріалах справи доказами. Факт поставки товару відповідачу підтверджується наявними в матеріалах справи: видатковою накладною № РН-778 від 02.09.2014р., яка підписана повноважними представниками сторін (у графі «отримав» підпис ОСОБА_2 по довіреності від 01.09.2014р.); довіреністю на отримання товару від 01.09.2014р., виданої на ім`я ОСОБА_2; товарно-транспортною накладною від 02.09.2014р., якими повністю спростовуються заперечення відповідача щодо поставки йому товару позивачем.

Відповідач оплату вартості отриманого від позивача товару не здійснив, у зв`язку з чим позивач і звернувся до суду за захистом свого права.

На день розгляду справи заборгованість відповідача перед позивачем склала 187 659 грн. 96 коп.

Відповідно до ст. 610 Цивільного кодексу України порушення зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання на лежним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутно сті конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбаченим цим Кодексом.

Аналогічна норма щодо виконання зобов`язань міститься в статті 526 Цивільного кодексу України.

У відповідності до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов`язковим для виконання сторонами.

Відповідач порушив вимоги вищевказаних норм та умови укладеного між сторонами договору поставки № 3/270 від 29.06.2011р., у зв`язку з чим позовні вимоги щодо стягнення з відповідача суми основної заборгованості за поставлений товар є правомірними, обґрунтованими, підтверджуються матеріалами справи та підлягають задоволенню.

Крім того, за невиконання грошових зобов'язань по договору № 3/270 від 29.06.2011р., позивач просить стягнути з відповідача 14 029 грн. 38 коп. інфляційних втрат та 2 113 грн. 10 коп. 3% річних.

Згідно зі статтею 625 ЦК України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

Виходячи із положень зазначеної норми, наслідки прострочення боржником грошового зобов'язання у вигляді інфляційного нарахування на суму боргу та трьох процентів річних виступають способом захисту майнового права та інтересу, який полягає у відшкодуванні матеріальних втрат кредитора від знецінення грошових коштів внаслідок інфляційних процесів та отриманні компенсації (плати) від боржника за користування утримуваними ним грошовими коштами, належними до сплати кредиторові.

Враховуючи викладене, позовні вимоги стосовно стягнення з відповідача на користь позивача 3% річних та інфляційних втрат визнаються судом обґрунтованими та підлягають задоволенню на підставі ст. 625 Цивільного кодексу України.

Відповідно до Закону України «Про судовий збір», ст. ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір покладається на відповідача.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82 - 85, Господарського процесуального кодексу України, суд, -

В И Р І Ш И В :

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Сумське машинобудівне науково-виробниче об'єднання ім. М.В. Фрунзе» (40004, м. Суми, вул. Горького, 58, код 05747991) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Червоноградський завод металоконструкцій» (80100, Львівська область, м. Червоноград, вул. Львівська, 53, код 01267395) 187 659 грн. 96 коп. основного боргу, 2 113 грн. 10 коп. 3% річних, 14 029 грн. 38 коп. інфляційних втрат, 4 076 грн. 36 коп. витрат по сплаті судового збору.

3. Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 26.03.2015р.

СУДДЯ Б.І. ЛИХОВИД