КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р. Справа№ 925/2161/14

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Майданевича А.Г.

суддів: Федорчука Р.В.

Лобаня О.І.

за участю представників сторін: згідно з протоколом судового засідання від 01.04.2015

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 (повне рішення складено 31.01.2015)

у справі №925/2161/14 (суддя Дорошенко М.В.)

за позовом Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності

до Черкаської районної лікарні

про стягнення 174 116,85 грн. шкоди,-

ВСТАНОВИВ:

Рішенням господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 у задоволенні позову відмовлено.

Не погоджуючись із зазначеним рішенням суду, Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернувся до апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити повністю.

В своїх доводах скаржник посилається на те, що рішення суду першої інстанції прийнято з порушенням норм матеріального та процесуального права та невідповідністю висновків, викладених у рішенні місцевого господарського суду обставинам справи.

Ухвалою від 14.02.2015 Київським апеляційним господарським судом прийнято до провадження вказану вище апеляційну скаргу та призначено розгляд справи №925/2161/14 у судовому засіданні за участю повноважних представників сторін.

10.03.2015 через відділ документального забезпечення Київського апеляційного господарського суду Черкаською районною лікарні на підставі ст. 96 Господарського процесуального кодексу України надано суду відзив на апеляційну скаргу, в якому відповідач просить апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 - без змін.

Представник позивача брав участь в судовому засіданні 16.02.2015, в якому надав свої пояснення, підтримав доводи апеляційної скарги та просив рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 скасувати та прийняти нове рішення суду, яким позовні вимоги задовольнити.

Представники відповідача брали участь у судовому засіданні 01.04.2015, в якому надавали свої пояснення та заперечували щодо доводів апеляційної скарги та просили апеляційну скаргу Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності залишити без задоволення, а рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 - без змін.

Відповідно до ст. 99 ГПК України в апеляційній інстанції справи переглядаються за правилами розгляду цих справ у першій інстанції з урахуванням особливостей, передбачених у цьому розділі.

Статтею 101 ГПК України встановлено, що у процесі перегляду справи апеляційний господарський суд за наявними у справі і додатково поданими доказами повторно розглядає справу. Апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі. В апеляційній інстанції не приймаються і не розглядаються вимоги, що не були предметом розгляду в суді першої інстанції.

Судова колегія Київського апеляційного господарського суду, розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представників сторін, дослідивши представлені докази в їх сукупності, перевіривши правильність застосування місцевим господарським судом норм матеріального та процесуального права встановила наступне.

Як вбачається з матеріалів справи, 31.03.2014 заступником начальника відділу з питань експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Кутасеєвим І.Г., у Черкаській районній лікарні с. Мошни Черкаського району, шляхом вивчення медичної документації, здійснено планову перевірку дотримання у лікувальному закладі вимог нормативно-правових актів у сфері охорони здоров'я.

За результатами перевірки 31.03.2014 заступником начальника відділу з питань експертизи тимчасової непрацездатності та якості медичних послуг виконавчої дирекції Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності Кутасеєвим І.Г. складено довідку.

Встановлено, що у період з 20.08.2013 по 12.02.2014 Черкаська районна лікарня в порушення вимог п. 1.2, п. 1.3 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008 №189 видала 110 листків непрацездатності за відсутності ліцензії Міністерства охорони здоров'я України на право провадження господарської діяльності з медичної практики.

Згідно з виданими листками непрацездатності, страхувальники здійснювали виплату допомоги по тимчасовій непрацездатності застрахованим особам за рахунок коштів Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності. Загальна сума виплаченої допомоги становить 174 116,85 грн., що підтверджується довідками підприємств та реєстром виплачених сум матеріального забезпечення.

10.09.2014 позивач звернувся до відповідача з претензією №56 про перерахування 174 116,85 грн. - суми збитків, заподіяних Черкаському обласному відділенню Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, у зв'язку з тим, що у період з 20.08.2013 по 12.02.2014 Черкаська районна лікарня видавала листки непрацездатності при відсутності ліцензії на право провадження господарської діяльності з медичної практики.

07.11.2014 Черкаська районна лікарня с. Мошни повідомила виконавчу дирекцію Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про те, що у період з 03.09.2013 по 01.11.2013 в. о. головного лікаря проходила курси спеціалізації з організації та управління охороною здоров'я (для керівників). Після проходження курсів Черкаська районна лікарня с. Мошни розпочала роботу щодо отримання ліцензії на право провадження господарської діяльності з медичної практики.

У листопаді 2014 року Черкаське обласне відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності звернулось до господарського суду Черкаської області з позовом до Черкаської районної лікарні про стягнення 174 116,85 грн. шкоди. В своїх доводах позивач посилається на те, що відповідачем недотриманого вимог чинного законодавства щодо наявності ліцензії на право провадження господарської діяльності з медичної практики.

При прийняті оскаржуваного рішення суду, місцевий господарський суд дійшов висновку, що позивачем не надано доказів того, що листки непрацездатності видавались відповідачем без настання страхових випадків. Лише відсутність ліцензії на право провадження господарської діяльності з медичної практики не може бути свідченням завдання шкоди позивачеві, тому позовні вимоги задоволенню не підлягають.

Колегія суддів апеляційного господарського суду, беручи до уваги межі перегляду справи у апеляційній інстанції, обговоривши доводи апеляційної скарги, проаналізувавши на підставі фактичних обставин справи застосування судом першої інстанції норм матеріального та процесуального права при прийнятті оскаржуваного рішення, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а оскаржуване рішення місцевого господарського суду слід залишити без змін з наступних підстав.

Згідно з ст. 9 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» Фонд соціального страхування з тимчасової втрати працездатності є органом, який здійснює керівництво та управління загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, провадить акумуляцію страхових внесків та інших коштів, призначених для фінансування матеріального забезпечення та соціальних послуг, види яких передбачені ст. 34 цього Закону, та забезпечує їх надання, а також здійснює контроль за використанням цих коштів. Фонд належить до цільових позабюджетних страхових фондів.

Відповідно до ст. 51 зазначеного Закону підставою для призначення допомоги по тимчасовій непрацездатності, по вагітності та пологах є виданий у встановленому порядку листок непрацездатності, а в разі роботи за сумісництвом - копія листка непрацездатності, засвідчена підписом керівника і печаткою за основним місцем роботи. Порядок і умови видачі, продовження та обліку листків непрацездатності, здійснення контролю за правильністю їх видачі встановлюються центральним органом виконавчої влади, що забезпечує формування державної політики у сфері охорони здоров'я, за погодженням з Фондом.

Згідно з п. 1.2 Положення про експертизу тимчасової непрацездатності, затвердженого наказом Міністерства охорони здоров'я України від 09.04.2008 №189, експертиза тимчасової непрацездатності здійснюється за умови наявності ліцензії Міністерства охорони здоров'я України на право провадження господарської діяльності з медичної практики та сертифіката державної акредитації закладу охорони здоров'я незалежно від форм власності.

Статтею 22 Цивільного кодексу України передбачено, що особа, якій завдано збитків в результаті порушення її цивільного права, має право на їх відшкодування. Збитки відшкодовуються у повному обсязі, якщо договором або законом не передбачено відшкодування у меншому або більшому розмірі. Збитками є: 1) втрати, яких особа зазнала у зв'язку зі знищенням або пошкодженням речі, а також витрати, які особа зробила або мусить зробити для відновлення свого порушеного права (реальні збитки); 2) доходи, які особа могла б реально одержати за звичайних обставин, якби її право не було порушене (упущена вигода).

Відповідно до ст. 1166 ЦК України майнова шкода, завдана неправомірними рішеннями, діями чи бездіяльністю особистим немайновим правом фізичної або юридичної особи, а також шкода, завдана майну фізичної або юридичної особи, відшкодовується в повному обсязі особою, яка її завдала.

Для застосування такої міри відповідальності, як відшкодування шкоди, потрібна наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення: протиправної поведінки; шкоди та її розміру; причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою; вини.

За відсутності хоча б одного з цих елементів цивільна відповідальність не настає.

Важливим елементом доказування наявності шкоди є встановлення причинного зв'язку між протиправною поведінкою заподіювача та шкодою потерпілої сторони. Слід довести, що протиправна дія чи бездіяльність заподіювача є причиною, а шкода, яка завдана особі, - наслідком такої протиправної поведінки.

Шкода підлягає відшкодуванню в повному обсязі особою, яка її заподіяла, за умови, що дії останньої були неправомірними, між ними і шкодою є безпосередній причинний зв'язок та є вина зазначеної особи.

При цьому, виходячи із загальних правових норм, протиправність (неправомірність) поведінки означає порушення чужого суб'єктивного права. Під шкодою розуміється матеріальна шкода, яка виражається у зменшенні майна потерпілого в результаті порушення належного йому матеріального права та (або) зменшення нематеріального блага. Причинний зв'язок між протиправною поведінкою та шкодою виражається в тому, що шкода повинна бути об'єктивним наслідком поведінки завдавача шкоди.

Стосовно посилань скаржника на те, що суд першої інстанції помилково дійшов висновку про відсутність факту заподіяння майнової шкоди колегія суддів зазначає наступне.

Статтею 50 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» встановлено, що матеріальне забезпечення та соціальні послуги за загальнообов'язковим державним соціальним страхуванням у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням, застрахованим особам, зазначеним у частині першій статті 6 цього Закону, призначаються та надаються за основним місцем роботи за рахунок сплачених застрахованими особами страхових внесків.

Відповідно до розділу 4 Статуту Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності, формування коштів Фонду здійснюється, зокрема, за рахунок страхових внесків страхувальників - роботодавців і застрахованих осіб, що сплачуються на умовах і в порядку, передбаченому Законом України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням».

Таким чином, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку, що оплата матеріального забезпечення по тимчасовій втраті працездатності, зроблена позивачем за листками непрацездатності, не може свідчити про завдання останньому шкоди, оскільки грошові кошти, виплачені позивачем як допомога, не є його власними грошовими коштами, а є коштами, що сплачуються до Фонду застрахованими особами як страхові внески.

Тобто, здійснювані й відшкодовані Фондом соціальні виплати є його обов'язком у разі настання страхового випадку, а тому здійснення ним таких виплат застрахованій особі не є заподіянням Фонду шкоди в розумінні ст. 1166 ЦК України.

Аналогічна правова позиція викладена в постанові Вищого господарського суду України від 25.11.2014 у справі №904/2792/14 та у постанові Верховного Суду України від 06.11.2012 у справі №5028/18/110/2011.

Крім того, відповідно до ст. 28 Закону України «Про загальнообов'язкове державне соціальне страхування у зв'язку з тимчасовою втратою працездатності та витратами, зумовленими похованням» саме на позивача покладено повноваження як щодо здійснення контролю за достовірністю поданих страхувальниками та застрахованими особами відомостей, так і щодо перевірки обґрунтованості видачі листків непрацездатності застрахованим особам.

Позивачем не надано суду доказів того, що листки непрацездатності видавались відповідачем без настання страхових випадків (хвороби застрахованих осіб).

Між негативними наслідками, на які посилається позивач, і поведінкою відповідача відсутній причинно-наслідковий зв'язок. Позивач не надав доказів того, що листки непрацездатності видавались відповідачем без настання страхових випадків.

У довідці від 31.03.2014, яка складена за результатами перевірки, відсутні дані щодо необґрунтованої видачі листків непрацездатності. Лише відсутність ліцензії на право провадження господарської діяльності з медичної практики не може бути належним підтвердженням завдання шкоди позивачу.

Отже, з огляду на вищенаведене, судова колегія апеляційного господарського суду погоджується з висновком суду першої інстанції, що Черкаським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не доведено наявність усіх елементів складу цивільного правопорушення, необхідних для застосування такої міри відповідальності як відшкодування шкоди.

Таким чином, позовні вимоги Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності про стягнення 174 116,85 грн. шкоди задоволенню не підлягають.

Відповідно до вимог ст. ст. 32, 33 ГПК України доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Згідно із ст. 34 ГПК України господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Згідно з нормами ст. 43 ГПК України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом. Ніякі докази не мають для господарського суду заздалегідь встановленої сили.

Позивачем - Черкаським обласним відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності не надано докази та належним чином не доведено правомірність вимог апеляційної скарги про скасування рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14.

Щодо інших доводів апеляційної скарги, колегія суддів не бере їх до уваги, оскільки прийшла висновку про їх необґрунтованість. Інших належних доказів на підтвердження своїх доводів та заперечень викладених в поданій апеляційній скарзі, скаржником не було надано суду апеляційної інстанції.

З огляду на вищевикладене, апеляційний господарський суд вважає, що рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 прийнято після повного з'ясування обставин, що мають значення для справи, які місцевий господарський суд визнав встановленими, та відповідністю висновків, викладених в рішенні суду обставинам справи, а також у зв'язку із правильним застосуванням норм матеріального та процесуального права, і є таким що відповідає нормам закону.

Зважаючи на те, що доводи позивача законних та обґрунтованих висновків суду першої інстанції не спростовують, рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 слід залишити без змін, а апеляційну скаргу Черкаського обласного відділення Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності - без задоволення.

Судові витрати розподіляються відповідно до вимог ст. 49 ГПК України.

Керуючись ст. ст. 49, 99, 101-105 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд,-

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Черкаського обласного відділенням Фонду соціального страхування з тимчасової втрати працездатності на рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 залишити без задоволення.

2. Рішення господарського суду Черкаської області від 26.01.2015 у справі №925/2161/14 залишити без змін.

3. Матеріали справи №925/2161/14 повернути до господарського суду Черкаської області.

Головуючий суддя А.Г. Майданевич

Судді Р.В. Федорчук

О.І. Лобань