РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

17.03.2015Справа №910/662/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами

"Ексельсіор", яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового

венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду "Солдо";

до Публічного акціонерного товариства "Акціонерно-комерційний банк "Капітал";

про стягнення 45 000,00 дол. США.

Суддя Мандриченко О.В.

Представники:

Від позивача: Давидкін М. О., директор, наказ № 02-06/2014-К від 02.06.2014 р.;

Від відповідача: Васьківський Л. М., представник, довіреність № 3/21 від 08.01.2015 р.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Позивач у поданій до господарського суду позовній заяві просить стягнути з відповідача 45 000,00 доларів США. основного боргу, а також 16 020,90 грн. витрат по сплаті судового збору з мотивів, вказаних у позовній заяві.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 19.01.2015 року порушено провадження у справі № 910/622/15-г.

Разом з позовною заявою позивачем було подано до суду заяву про забезпечення позову, в якій він просить суд накласти арешт на майно, що належать відповідачу, а також накласти арешт на грошові кошти відповідача у межах розміру позовних вимог.

Розглянувши подану позивачем заяву про забезпечення позову, суд відзначає наступне.

Відповідно до ст. 66 ГПК України, господарський суд за заявою сторони, прокурора чи його заступника, який подав позов, або з своєї ініціативи має право вжити передбачених статтею 67 цього Кодексу заходів до забезпечення позову. Забезпечення позову допускається в будь-якій стадії провадження у справі, якщо невжиття таких заходів може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду.

Однак позивач не навів жодних обставин, яким чином невжиття заходів забезпечення позову може утруднити чи зробити неможливим виконання рішення господарського суду, як і не довів співрозмірності предмету позову із заходами до забезпечення позову, які просить позивач вжити у заяві, а тому суд відмовляє у її задоволенні.

У судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача подав клопотання про зміну найменування позивача, у якому зазначає, що 20.02.2015 р. Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Юнісон Фінанс" змінило найменування на Товариство з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ексельсіор". На підтвердження заміни найменування представник позивача надав засвідчену копію виписки з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців та копію статуту ТОВ "Компанія з управління активами "Ексельсіор".

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 17.03.2015 року було замінено найменування позивача на Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ексельсіор", яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового

венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду "Солдо".

Також у судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача подав клопотання про зменшення позовних вимог, у якому просить суд зменшити позовні вимоги до 2 733, 87 грн., у зв'язку з частковою оплатою відповідачем основної заборгованості. У зв'язку зі зменшенням позовних вимог позивач також просить суд повернути йому судовий збір у сумі 12 366,80 грн.

Дослідивши вказану заяву, судом було прийнято її до розгляду.

Відповідно до п. 17 інформаційного листа Вищого господарського суду від 20.10.2006 № 01-8/2351 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у 2005 році та в I півріччі 2006 року" відповідно до частини четвертої статті 22 ГПК позивач вправі до прийняття рішення у справі, зокрема, зменшити розмір позовних вимог. Під зменшенням розміру позовних вимог слід розуміти зміну (у бік зменшення) кількісних показників, у яких виражається позовна вимога, в тому числі ціни позову.

У судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача позовні вимоги підтримав, просив позов задовольнити у повному обсязі з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Представник відповідача у судовому засіданні 17.03.2015 р. позовні вимоги визнав повністю. Письмового відзиву на позовну заяву не надав.

Розглянувши документи і матеріали, додані до позовної заяви, заслухавши пояснення представників сторін, всебічно і повно з'ясувавши всі обставини справи, оцінивши докази, які мають значення для вирішення спору, господарський суд-

ВСТАНОВИВ:

Між Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Юнісон Фінанс", яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду "Солдо", що раніше мав назву «ЛІДЕР» та змінив назву, (надалі - ТОВ «КУА «Юнісон Фінанс», яке діє від свого імені в інтересах ПВНЗІФ «Солдо» або клієнт) та Публічним акціонерним товариством "Акціонерно-комерційний банк "Капітал" (надалі - банк) 15.08.2012 р. було укладено договір банківського рахунку № 1144-К.01/16/05/2012 (надалі - договір банківського рахунку). Предметом договору банківського рахунку є відкриття та обслуговування поточного рахунку № 4002 в доларах США для зберігання коштів та здійснення розрахунково-касових операцій.

Пунктом 2.2.1. договору банківського рахунку встановлено, що ТОВ «КУА «Юнісон Фінанс», яке діє від свого імені в інтересах ПВНЗІФ «СОЛДО», має право самостійно розпоряджатися коштами, що знаходяться на його поточному рахунку з дотриманням вимог чинного законодавства України.

Відповідно до умов п. 2.3.1 договору банківського рахунку банк взяв на себе зобов'язання своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей України», Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття банками рахунків у національної та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року №492.

З матеріалів справи вбачається, що 11 грудня 2014 року позивач звернувся до відповідача з платіжним дорученням № 1 від 11.12.2014 року на суму 45 000 доларів США 00 центів на перерахування зазначених коштів зі свого поточного рахунку, відкритого у відповідача, на інший власний поточний рахунок № 0096 відкритий у ПАТ «Банк «Юнісон» з відповідним призначенням платежу.

Факт наявності станом на 11.12.2014 року грошових коштів у сумі 45 000 доларів США 00 центів на поточному рахунку № 4002 підтверджується випискою по рахунку, сформованою за допомогою системи «Клієнт-Банк» відповідача.

Позивач зазначає, що незважаючи на відповідність дії клієнта щодо порядку надання банку платіжних доручень, відповідність змісту наданого платіжного доручення вимогам банківського законодавства та інструкціям Національного Банку України, відповідач відмовив позивачеві у прийомі платіжного доручення обґрунтувавши таки дії усною забороною від керівництва. 12 грудня 2014 року позивач направив на адресу відповідача платіжне доручення № 1 від 11.12.2014 року на суму 45 000 доларів США 00. Вказане платіжне доручення було отримано КФ ПАТ «АКБ «Капітал» 16.12.2014 року, про що свідчить підпис працівника банку на повідомленні про вручення. 17.12.2014 року Позивач рекомендованою кореспонденцією з описом вкладення направив на адресу відповідача платіжне доручення № 1 від 11.12.2014 року на суму 45 000 доларів США 00 центів та лист-вимогу щодо негайного виконання банком зобов'язань, що випливають з договору банківського рахунку, вих. № 15-12/2014-3 від 15 грудня 2014 року.

З матеріалів справи слідує, що банк не виконав взяті на себе зобов'язання за договором банківського рахунку, не здійснивши на вимогу клієнта відповідну банківську операцію.

Відповідно до положень ст. 8 Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей України», банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в розрахунковому документі, який надійшов протягом операційного часу банку, в день його надходження. У разі надходження розрахункового документа клієнта до обслуговуючого банку після закінчення операційного часу банк зобов'язаний виконати доручення клієнта, що міститься в цьому розрахунковому документі, не пізніше наступного робочого дня. Банки та їх клієнти мають право передбачати в договорах інші, ніж встановлені в абзацах першому та другому цього пункту, строки виконання доручень клієнтів.

Згідно зі статтею 1066 Цивільного кодексу України за договором банківського рахунка, банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому над ходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Банк не має права визначати та контролювати напрями використання грошових коштів клієнта та встановлювати інші, не передбачені договором або законом, обмеження його права розпоряджатися грошовим коштами на власний розсуд.

Частиною 3 статті 1068 Цивільного кодексу України передбачено, що банк зобов'язаний за розпорядженням клієнта видавати або перераховувати з його рахунку грошові кошти в день надходження до банку відповідного розрахункового документа.

За приписами п. 32.3 ст. 32 Закону України «Про платіжні системи та переказ коштів в Україні» банки зобов'язані виконувати доручення клієнтів, що містяться в документах на переказ, відповідно до реквізитів цих документів та з урахуванням положень, встановлених пунктом 22.6 статті 22 цього Закону. Відповідно до п.п.22.6, 22.7 ст. 22 зазначеного Закону України, обслуговуючий платника банк зобов'язаний перевірити відповідність номера рахунка платника і його коду (ідентифікаційного номера, за його наявності, тощо) та приймати цей документ до виконання тільки у разі їх збігу. Крім цього, обслуговуючий платника банк перевіряє повноту, цілісність та достовірність цього розрахункового документа в порядку, встановленому Національним банком України. У разі недотримання зазначених вимог відповідальність за шкоду, заподіяну платнику, покладається на банк, що обслуговує платника. У разі відмови з будь-яких причин у прийнятті розрахункового документа банк має повернути його ініціатору не пізніше наступного операційного дня банку із зазначенням причини повернення.

Як було зазначено вище, відповідно до п. 2.3.2 укладеного договору банківського рахунку, Банк зобов'язався своєчасно здійснювати розрахункові операції відповідно до Закону України «Про платіжні системи та переказ грошей України», Інструкції про порядок відкриття, використання та закриття банками рахунків у національної та іноземних валютах, затвердженої постановою Правління НБУ від 12.11.2003 року № 492.

Як встановлено судом, відповідач порушив прийняті на себе зобов'язання, оскільки відмовився від здійснення розрахункової операції за платіжним дорученням № 1 від 11.12.2014 року на суму 45 000 доларів США 00 центів.

Відповідно до ч. 1 ст. 1212 Цивільного кодексу України особа, яка набула майно або зберегла його у себе за рахунок іншої особи (потерпілого) без достатньої правової підстави (безпідставно набуте майно), зобов'язана повернути потерпілому це майно. Особа зобов'язана повернути майно і тоді, коли підстава, на якій воно було набуте, згодом відпала.

У судовому засіданні 17.03.2015 р. представник позивача подав клопотання про зменшення позовних вимог, у якому просить суд зменшити позовні вимоги до 2 733, 87 грн., у зв'язку з частковим перерахуванням коштів відповідачем. На підтвердження даного факту представником позивачу долучено до матеріалів справи виписку з особового рахунку позивача.

На підставі встановлених судом фактичних обставин справи та зважаючи на наведені положення законодавства, суд дійшов до висновку, що грошові кошти в сумі 2 733,87 грн., щодо яких відповідачем не виконано платіжне доручення та які залишилися на рахунку позивача й не були перераховані після його вимоги слід вважати безпідставно збереженим майном, яке має бути повернуто позивачеві. З огляду на те, що таке майно є грошовими коштами, позовні вимоги, заявлені як стягнення, є правомірними, визнані позивачем та є такими, що підлягають задоволенню.

За таких обставин, суд приходить до висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія з управління активами "Ексельсіор", яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду "Солдо" підлягають задоволенню повністю, з урахуванням заяви про зменшення позовних вимог.

Судові витрати по сплаті судового збору відповідно до положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України покладаються на відповідача.

Відповідно до п. 1 ч. 1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір», сплачена сума судового збору повертається за ухвалою суду в разі, зокрема, зменшення розміру позовних вимог.

Враховуючи те, що судом була прийнята заява позивача про зменшення позовних вимог до 2 733, 87 грн., сплачена позивачем сума судового збору в розмірі 12 366,90 грн. підлягає поверненню відповідно до ч.1 ст. 7 Закону України «Про судовий збір».

Витрати по сплаті судового збору в розмірі 1 827,00 грн. підлягають стягненню з відповідача на користь позивача.

На підставі викладеного та керуючись статтями 33, 43, 49, 67, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

В И Р І Ш И В:

1. Позов задовольнити повністю.

2. Стягнути з Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (ідентифікаційній код юридичної особи: 13486837, місцезнаходження: 83001, Донецька область, місто Донецьк, вулиця Артема, будинок 63) в особі Київської філії Публічного акціонерного товариства «Акціонерно-комерційний банк «Капітал» (04053, м. Київ, вул. Обсерваторна, будинок 10, код відокремленого підрозділу у Єдиному державному реєстрі підприємств та організацій України: 33371770) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38150437, місцезнаходження: 01601, місто Київ, площа Спортивна, будинок 1-а), яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду «Солдо» 2 733 грн. (дві тисячі сімсот тридцять три гривні) грн. 87 коп. безпідставно збережених коштів та 1 827 (одну тисячу вісімсот двадцять сім) грн. 00 коп. витрат по сплаті судового збору. Видати наказ.

3. Повернути з Державного бюджету України на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія з управління активами «Ексельсіор» (ідентифікаційний код юридичної особи: 38150437, місцезнаходження: 01601, місто Київ, площа Спортивна, будинок 1-а), яке діє від свого імені в інтересах та за рахунок Пайового венчурного недиверсифікованого закритого Інвестиційного фонду «Солдо» 12 366 (дванадцять тисяч триста шістдесят шість) грн. 90 коп. надмірно сплаченого судового збору. Видати наказ.

4. Накази видати після набрання рішенням законної сили.

5. Рішення набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя О.В. Мандриченко
Дата складання рішення 20.03.2015 р.