ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

02.04.15р. Справа № 904/1150/15

За позовом товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЕНЕРДЖИ", м.Київ

до державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості

Суддя Петренко І.В.

Секретар судового засідання - помічник судді Лисаченко В.С.

Представники:

від позивача: представник Труханов О.М., довіреність за вих.№12-11/14 від 12.11.2014 року; представник Холошин А.О., довіреність за вих.№09-01/15 від 09.01.2015 року;

від відповідача: не з'явився.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Транс Енерджи", м.Київ (далі по тексту - позивач) звернулося до господарського суду з позовною заявою до державного підприємства "Придніпровська залізниця", м.Дніпропетровськ (далі по тексту - відповідач) про стягнення 30807,48грн.

Судові витрати по справі позивач просив суд стягнути з відповідача.

За результатами розгляду позовної заяви за вих. № 47 від 02.02.2015 року ухвалою суду від 17.02.2015 року порушено провадження по справі та призначено слухання на 05.03.2015 року.

Суд розгляд справи відкладав з 05.03.2015 року до 02.04.2015 року.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011р. № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом зазначеної статті 64 ГПК, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом. Доказом такого повідомлення в разі неповернення ухвали підприємством зв'язку може бути й долучений до матеріалів справи та засвідчений самим судом витяг з офіційного сайту Українського державного підприємства поштового зв'язку "Укрпошта" щодо відстеження пересилання поштових відправлень, який містить інформацію про отримання адресатом відповідного поштового відправлення, або засвідчена копія реєстру поштових відправлень суду.

Позивач про час та місце розгляду справи повідомлений належним чином, що підтверджується рекомендованим повідомленням про вручення поштового відправлення, яке повернулося на адресу господарського суду 19.03.2015 року з відміткою представника позивача про отримання ухвали суду 16.03.2015 року та явкою представника в судове засідання.

Відповідач про час та місце судового засідання повідомлений належним чином, що підтверджується відомостями про явку представника відображеними в протоколі судового засідання від 05.03.2015 року.

02.04.2015 року в судовому засіданні представник позивача підтримав позовні вимоги в повному обсязі та просив суд їх задовольнити.

Відповідач не забезпечив явку свого представника в судове засідання, вимоги суду виконав, з заявами і клопотаннями до суду не звертався.

Абзацом 1 п. 3.9.2 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.11р. за №18 визначено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

На думку суду неявка у судове засідання представника відповідача не перешкоджає розгляду справи за наявними матеріалами.

В судовому засіданні оглянуто всі оригінали первинних документів на підставі яких виник спір.

Суд розглянув справу за наявними в ній матеріалами відповідно до ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Враховуючи вимоги статті 69 Господарського процесуального кодексу України щодо строків розгляду справи у судовому засіданні, яке відбулося 02.04.2015 року в порядку ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, оголошено вступну та резолютивну частину рішення.

Під час розгляду справи судом досліджені письмові докази, що містяться в матеріалах справи.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, заслухавши пояснення повноважного представника позивача, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

11.07.2013р. між державним підприємством "Придніпровська залізниця" (далі по тексту - відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЕНЕРДЖИ" (далі по тексту - позивач) укладений договір №ПР/М-13247/НЮп про організацію перевезень вантажів по залізницях України, відповідно до умов якого відповідач надає позивачу послуги, пов'язані з організацією та здійсненням перевезень вантажів у експортно-імпортному та внутрішньодержавному сполученнях, а також наданням додаткових послуг за перевезення по території України по узгодженим тарифам і ставкам.

За перевізним документом №47173695 від 14.06.2014р. прийнято до перевезення порожній вагон №61035713 власником якого є позивач зі станції Балівка призначенням на станцію Запоріжжя Ліве.

На шляху прямування по станції Новомосковськ - Дніпровський вагон №61035713 було затримано.

Про факт затримки вагону №61035713 позивача було повідомлено телеграмою, відправленою станцією Нижньодніпровськ - Вузол Придніпровської залізниці №1710 від 15.06.2014р.

18.06.2014р. працівниками залізниці, за участю представника власника вагона, складено акт про стан вагона №6103571, відповідно до якого технічний стан вагона не відповідає вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України, затверджених наказом МТУ від 20.12.1996р. №411.

У зв'язку із затримкою спірного вагону на коліях станції Новомосковськ - Дніпровський, та не вирішення власником вагону питання щодо ремонту вагону, залізницею з особового рахунку позивача списані наступні платежі на загальну суму 30807,48грн., а саме 07.08.2014р. на суму 2838,48 грн. за документом № 07089005; 13.08.2014р. на суму 141,72грн. за документом № 13081100; 21.08.2014р. на суму 4612,68 грн. за документом №21089006; 28.08.2014р. на суму 163,56грн. за документом №28081171; 04.09.2014р. на суму 4967,40грн. за документом №04099007; 15.09.2014р. на суму 3548,16грн. за документом №15099008; 15.09.2014р. на суму 196,20грн. за документом № 15091251; 24.09.2014р. на суму 3548,16грн. за документом №24099009; 30.09.2014р. на суму 163,56грн. за документом №30091294; 08.10.2014р. на суму 4257,84грн. за документом №06109010; 16.10.2014р. на суму 2483,64 грн. за документом № 14109011; 20.10.2014р. на суму 218,04грн. за документом №20101396; 25.10.2014р. на суму 3548,16грн. за документом №23109012; 31.10.2014р. на суму 119,88 грн. за документом № 31101459.

Статтею 908 ЦК України, яка кореспондується зі статтею 307 ГК України, встановлено, що умови перевезення вантажу, пасажирів і багажу окремими видами транспорту, а також відповідальність сторін щодо цих перевезень встановлюються договором, якщо інше не встановлено цим Кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами), іншими нормативно-правовими актами та правилами, що видаються відповідно до них.

Пунктом 2.6. Правил розрахунків за перевезення вантажів, затвердженими наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000р., зареєстрованими в Міністерстві юстиції України №864/5085 від 24.11.2000р. передбачено, що платежі за додаткові послуги, штрафи (які не були включені в перевізні документи і у відомості плати за користування вагонами та контейнерами) включаються в накопичувальні картки, які складаються станціями в трьох примірниках з зазначенням в них відомостей про надані послуги та їх вартість. Відомості підтверджуються підписами працівника станції і вантажовласника. Один примірник накопичувальної картки, відомості плати за користування вагонами та контейнерами, за подавання, забирання вагонів та маневрову роботу надаються вантажовласнику.

Перевізні документи, відомості плати за користування вагонами і контейнерами, накопичувальні картки мають бути підписані уповноваженим працівником платника. У разі відмови від підписання зазначених документів станція складає акт загальної форми, додає його до відповідного документа та надсилає в ТехПД для списання грошей з особового рахунку.

За цими нормами списання коштів з особового рахунку платника визначається відсутністю застережень проти цього з його боку, а у разі їх наявності усі спірні питання, при їх неврегульованості у порядку, визначеному у п. 2.10 Правил, вирішуються у претензійно-позовному порядку.

Як вже зазначалось вище, відповідачем з особового рахунку позивача на підставі накопичувальних карток списані платежі на загальну суму 30807,48грн., що і стало підставою звернення позивача до господарського суду з даною позовною заявою.

В свою чергу, відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач скориставшись наданим йому правом на судовий захист повідомив наступне.

По-перше, технічний стан вагону №61035713 не відповідає вимогам ПТЕ.

Таким чином, власник вагону №61035713 не забезпечив відповідність вагону, що належить підприємству і експлуатується в загальній мережі залізниць вимогам Правил технічної експлуатації залізниць України, згідно з вимогами статті 68 Статуту залізниць України, затвердженого постановою КМУ від 06.04.1998 року №457.

По-друге, у зв'язку з затримкою вагону №61035713 на коліях станції Новомосковськ-Дніпровський з причин, які залежать від вантажовласника, залізницею складено акт загальної форми ГУ-23 від 15.06.2014 року №91 в очікуванні вирішення питання ремонту власником вагону з 05:15год 15.06.2014 року.

Через вищезазначену затримку та не вирішення власником вагону питання щодо ремонту, нараховані відповідні платежі у сумі 30807,48грн.

У зв'язку з неявкою представника відповідача для підписання вказаних розрахункових документів, станцією затримки Новомосковськ-Дніпровський складено відповідні акти загальної форми.

Відповідач наголошує, що підстави звільнення позивача від плати за користування вагонами та контейнерами відсутні.

Згідно ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень. Докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

У відповідності до ст. ст. 32, 34 Господарського процесуального кодексу України, доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватися іншими засобами доказування.

Дослідивши матеріали справи, оригінали документів наданих позивачем на вимогу суду в судове засідання та заслухавши повноважних представників сторін в судовому засіданні, суд дійшов висновку, що позовні вимоги в частині стягнення з відповідача на користь позивача основного боргу у розмірі 30807,48грн., слід визнати обґрунтованими, документально доведеними, такими, що не суперечать чинному законодавству України, а отже є такими, що підлягають задоволенню з огляду на наступне.

Господарським судом встановлено, що накопичувальні картки позивачу не надавалися та останнім не підписувалися.

Господарський суд зазначає, що відповідачем не надано належних та допустимих доказів повідомлення позивача про час та місце складання відомостей плати за користування вагонами, накопичувальних карток та доказів виклику представника позивача для підписання зазначених документів.

Отже, господарський суд дійшов висновку, що відповідач неправомірно списав кошти в сумі 30807,48грн. з особового рахунку позивача на підставі накопичувальних карток, які не були підписані платником, доказів відмови позивача від їх підписання відповідач господарському суду також не надав.

Аналогічна правова позиція висвітлена в постанові Вищого господарського суду України від 10.03.2015 року по справі №904/6673/14.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судовий збір при задоволенні позову покладається на відповідача.

З урахуванням положень статті 49 Господарського процесуального кодексу України стягнути з відповідача на користь позивача судовий збір у розмірі 1827,00грн.

Керуючись ст.ст. 1, 2, 12, 21, 32, 33, 34, 36, 44, 49, 75, 82-85, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити.

Стягнути з державного підприємства "Придніпровська залізниця" (49600, м.Дніпропетровськ, пр.Карла Маркса, 108, ідентифікаційний код 01073828) на користь товариства з обмеженою відповідальністю "ТРАНС ЕНЕРДЖИ" (03028, м.Київ, вул.Оскольська. буд. 31, ідентифікаційний код 38217449) 30807,48грн. (тридцять тисяч вісімсот сім грн. 48 коп.) основної заборгованості; 1827,00грн. (одна тисяча вісімсот двадцять сім грн. 00 коп.) судового збору, видати наказ.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повне рішення складено

06.04.2015 року

Суддя І.В. Петренко