ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

30.03.15р. Справа № 904/406/15
За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічний центр "Максим", м. Луганськ

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Здоров'я Плюс", м.Дніпропетровськ

про стягнення 35 927,81 грн.

Головуючий колегії Петренко Н.Е.

Судді: Кеся Н.Б.

Мельниченко І.Ф.

Представники:

від позивача: не з'явився

від відповідача: не з'явився

СУТЬ СПОРУ:

Ухвалою господарського суду від 23.01.15р. порушено провадження у справі № 904/406/15 за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічний центр "Максим" (далі - позивач) до Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Здоров'я Плюс" (далі - відповідач) про стягнення 35 927,81 грн. Розгляд справи призначено на 10.02.15р.

10.02.15р. повноважний представник позивача у судове засідання не з'явився, але 05.02.15р. до суду від позивача надійшла заява про долучення до матеріалів справи:

- доказів направлення на адресу відповідача повідомлення про день, час та місце розгляду справи,

- належним чином завірену копію статуту та свідоцтва про державну реєстрацію,

- оригінали документів, які підтверджують викладені в позовній заяві обставини, та усі наявні докази в підтвердження заявлених позовних вимог та власної правової позиції,

- письмове підтвердження того, що станом на 03.02.15р. заявлені позовні вимоги складають 28385,01 грн.,

- власне письмове підтвердження того, що у провадженні господарських судів України або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує спір, немає справи зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав та немає рішення цих органів з такого спору,

- клопотання про розгляд справи за відсутністю повноважного представника позивача.

Ухвалою господарського суду від 10.02.15р. відкладено розгляд справи на 24.02.15р.

Ухвалою господарського суду від 24.02.15р. призначено колегіальний розгляд справи, матеріали справи передано для визначення складу колегії голові господарського суду Дніпропетровської області.

Розпорядженням голови господарського суду Дніпропетровської області № 77 від 24.02.15р. призначено колегію у складі: головуючий суддя - Петренко Н.Е., судді - Кеся Н.Б., Мельниченко І.Ф.

Ухвалою господарського суду від 25.02.15р. прийнято справу № 904/406/15 до розгляду колегією суддів в складі: головуючий суддя Петренко Н.Е., судді - Кеся Н.Б., Мельниченко І.Ф.; призначено розгляд справи на 30.03.15р.

30.03.15р. повноважний представник позивача у судове засідання не з'явився. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило. Про день, час та місце розгляду справи позивач повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.118). Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що в матеріалах справи є клопотання про розгляд справи за відсутністю повноважного представника позивача за наявними в матеріалах справи документами.

Враховуючи зазначене, колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника позивача за наявними в ній матеріалами.

Повноважний представник відповідача у судове засідання також не з'явився, відзив на позов та інші витребувані документи до суду не надав. Жодних пояснень щодо причини неявки або інших клопотань до господарського суду не надходило.

Колегія суддів вважає за можливе розглянути справу в даному судовому засіданні без участі повноважного представника відповідача за наявними в ній матеріалами, оскільки:

По-перше, відповідач про порушення провадження у справі № 904/406/15 повідомлений належним чином, що підтверджує повідомлення про вручення поштового відправлення (а.с.117) та докази надані позивачем (а.с.53, 54);

По-друге, відповідач не надав до суду відзив на позов на інші витребувані документи без будь-яких обґрунтованих пояснень;

По-третє, відповідач не направив свого повноважного представника хоча відповідно до норм чинного законодавства не обмежений у виборі осіб, які будуть здійснювати його представництво в господарському суді. Крім того, колегія суддів звертає увагу на той факт, що відповідач не надав суду жодних доказів в обґрунтування неможливості забезпечення явки свого повноважного представника.

Враховуючи зазначене, колегія суддів прийшла до висновку про те, що відповідач неналежним чином користується своїми процесуальними правами, не виявляє взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони та не вживає заходів до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

У судовому засіданні 30.03.15р. оголошено вступну та резолютивну частини судового рішення, згідно зі ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, подані документи, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

15.10.13р. між позивачем та відповідачем укладено договір на виготовлення поліграфічної продукції № 151113фл (далі - Договір), відповідно до п. 1.1. якого, позивач виготовлює продукцію згідно з Договором затвердженим відповідачем оригіналу - макета, а відповідач зобов'язується оплатити та прийняти продукцію по накладній згідно з умовами Договору. Загальна кількість виготовленої продукції по технічним причинам може змінитись до 15% в сторону збільшення або зменшення. Фактична кількість виготовленої по договору продукції визначається відпускними накладними.

Згідно з п. 1.2. Договору, оригінал - макету повинен відповідати вимогам, викладеним в Додатку №1 до Договору.

Пунктом 2.1. Договору передбачено, що загальна сума договору складає 1 000 000,00 грн., в т.ч. ПДВ 20%. Фактична сума вартості виготовленої по договору продукції визначається відпускними накладними. Фотополімерна форма для печаті продукції виготовлюється силами позивача за рахунок відповідача та оплачується останнім окремо виставленим рахунком-фактурою. Фотополімерна форма зберігається у позивача, але є власністю відповідача до її повного зносу, після чого передається позивачем в утиль. У разі зміни цін на витратні матеріали для виготовлення поліграфічної продукції, ціна може бути змінена за згодою між сторонами, що оформлюється додатковою згодою між сторонами. При недосягненні згоди по вартості договір між сторонами може бути розірваний.

Відповідно до п. 2.2. Договору, за виготовлену по Договору продукцію відповідач сплачує позивачу грошові кошти згідно виставленого рахунку-фактури в наступні строки:

- 100% оплата суми вказаної у рахунку за продукцію, перерахована відповідачем на рахунок позивача на протязі 30 календарних днів з моменту отримання готової продукції.

Датою оплати продукції вважається день зарахування грошових коштів відповідача на поточний рахунок позивача (п. 2.3. Договору).

Пунктом 3.3. Договору передбачено, що термін виготовлення продукції - 30 робочих днів з дня надходження заявки на виготовлення продукції від відповідача. У разі затвердження відповідачем оригіналу - макету термін виготовлення продукції обчислюється з моменту згоди та затвердження відповідачем оригіналу - макету.

Відповідно до п. 4.1. Договору, позивач сповіщає відповідача про готовність продукції до передачі (доставки) телефонограмою по номеру: тел./факс .

У п. 4.2. Договору зазначено про те, що сторони передбачили, що доставка готової продукції здійснюється силами відповідача. Приймання передача готової продукції здійснюється на складі позивача за адресою: м. Луганськ, вул. Славенська, буд. 2б за наявністю у представника відповідача довіреності.

Згідно з п. 5.2. Договору, при порушенні термінів оплати, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі діючій в момент прострочки подвійної облікової ставки НБУ від не сплаченої вартості партії продукції або флексформи за кожний день прострочки оплати. При цьому термін, в межах якого нараховується пеня, визначений сторонами у три роки.

Відповідно до п. 5.4. Договору, при простроченні виготовлення продукції позивачем, а рівно при прострочення оплати відповідачем на строк більш 15-ти (п'ятнадцяти) календарних днів, прострочена сторона сплачує іншій стороні, крім пені/неустойки, штраф у розмірі 20% від вартості, не виготовленої позивачем продукції або від неоплаченої відповідачем вартості всій партії товару, її частини або вартості флексоформи (частини вартості флексоформи). Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов'язань за договором. При цьому, в межах якого може бути витребувана сплата штрафу, визначено сторонами в три роки.

Пунктом 5.6. Договору передбачено, що за наявності непогашеної заборгованості (неоплаченої відповідачем у встановлений термін партії продукції) позивач має право зупинити наступні виготовлення та відвантаження продукції на адресу відповідача. При цьому вже виготовлена (але не відпущена відповідачу продукція) підлягає оплаті відповідачем в термін 7-ми (семи) календарних днів з моменту отримання повідомлення позивачем про наявність готової продукції до відвантаження продукції. Позивач повідомляє відповідача по факсу.

Договір вступає в силу з дня його підписання сторонами та діє до 31 грудня 2014 року, а в частині виконання грошових зобов'язань - до їх фактичного виконання. Якщо за 14 днів до закінчення терміна дії договору, ні одна із сторін не заявить про його розірвання, Договір вважається пролонгований на термін в один рік на тих же умовах (п. 7.1. Договору).

На виконання умов вищезазначеного Договору позивачем було виготовлено та передано у власність відповідача продукцію, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними, довіреностями на отримання продукції, які підписані та скріплені печатною без будь-яких зауважень зі сторони відповідача:

- видаткова накладна №124фл від 05.05.14р. на загальну суму 24 706,60 грн. (а.с.19);

податковою накладною № 1 від 05.05.14р. на загальну суму 24 706,60 грн. (а.с.33);

довіреність на отримання товару №279 від 05.05.14р. (а.с.26).

- видаткова накладна №125 фл від 05.05.14р. на загальну суму 6 825,00 грн. (а.с.20);

податковою накладною № 2 від 05.05.14р. на загальну суму 6 825,00 грн. (а.с.34);

довіреність на отримання товару №280 від 05.05.14р. (а.с. 27).

- видаткова накладна №РН-0000003 від 02.06.14р. на загальну суму 23 480,20 грн. (а.с.21);

податковою накладною № 4 від 02.06.14р. на загальну суму 23 480,20 грн. (а.с.35);

довіреність на отримання товару №350 від 02.06.14р. (а.с. 28).

- видаткова накладна №РН-0000004 від 02.06.14р. на загальну суму 525,00 грн. (а.с.22);

податковою накладною № 5 від 02.06.14р. на загальну суму 525,00 грн. (а.с.36);

довіреність на отримання товару від №351 від 02.06.14р. (а.с.29).

- видаткова накладна №165фл від 19.06.14р. на загальну суму 50 835,30 грн. (а.с.23);

податковою накладною № 71 від 19.06.14р. на загальну суму 50 835,30 грн. (а.с.37);

довіреність на отримання товару №380 від 19.06.14р. (а.с.30).

- видаткова накладна №171фл від 26.06.14р. на загальну суму 2 450,00 грн. (а.с.24);

податковою накладною № 104 від 26.06.14р. на загальну суму 2 450,00 грн. (а.с.38);

довіреність на отримання товару №381 від 20.06.14р. (а.с. 31).

- видаткова накладна №172фл від 26.06.14р. на загальну суму 19 902,50 грн. (а.с.25);

податковою накладною № 105 від 26.06.14р. на загальну суму 19 902,50 грн. (а.с.39);

довіреність на отримання товару №382 від 20.06.14р. (а.с. 32).

Як зазначає позивач, ним було виготовлено та поставлено відповідачу продукцію на загальну суму 128 724,60 грн., але в порушення умов Договору відповідач розрахувався з ним частково, а саме сплатив лише 105 536,80 грн., що підтверджують виписки з банку по рахунку (а.с.40-42), у зв'язку з чим у відповідача виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 23 187,80 грн.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до п.5.2. та п. 5.4. Договору були нараховані пеня у розмірі 4 506,91 грн. та штраф у розмірі 4 637,56 грн.

Крім того, відповідно до ст.ст. 536 та 625 ЦК України позивачем були нараховані проценти за користування чужими коштами у розмірі 581,13 грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 014,41 грн.

Враховуючи вищевикладене, позивач просив суд стягнути з відповідача суму основного боргу у розмірі 23 187,80 грн., пеню у розмірі 4 506,91 грн., штраф у розмірі 4 637,56 грн., проценти за користуванням чужими грошовими коштами відповідно до ст. ст. 536 та 625 ЦК України у розмірі 581,13 грн., інфляційні втрати у розмірі 3 014,41 грн., а всього 35 927,81 грн.

Але, 05.02.15р. до суду від позивача надійшло письмове підтвердження того, що станом на 03.02.15р. заявлені позовні вимоги складають 28 385,01 грн., оскільки 19.01.15р. відповідачем було перераховано на рахунок позивача 7 542,80 грн., у зв'язку з чим позивачем зазначені грошові кошти були зараховані як погашення штрафних санкцій за вищевказаним Договором.

Відповідач доказів належного виконання своїх зобов'язань по вищезазначеному Договору на момент розгляду спору до господарського суду не надав. Крім того, відповідач не скористався наданим йому правом на судовий захист, наведених позивачем обставин не спростував.

Дослідивши наявні матеріали справи, оцінивши надані докази в їх сукупності, колегія суддів дійшла до висновку, що позовні вимоги підлягають задоволенню частково.

Приймаючи рішення господарський суд виходив із наступного.

Згідно зі ст. 173 Господарського кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Відповідно до ч. 1 ст. 193 Господарського кодексу України, суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться. До виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

Господарське зобов'язання виникає, зокрема із господарського договору (ст. 174 Господарського кодексу України).

Зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку (ч. 1 ст. 509 Цивільного кодексу України).

Згідно зі ст. ст. 525, 526 Цивільного кодексу України, зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Відповідно до ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події.

Частиною 2 статті 218 Господарського кодексу України передбачено, що учасник господарських відносин відповідає за невиконання або неналежне виконання господарського зобов'язання.

У відповідності до ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом (ст. 612 Цивільного кодексу України).

Відповідно до ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 599 Цивільного кодексу України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Матеріалами справи підтверджено, що позивач свої обов'язки по Договору виконав належним чином, що підтверджується видатковими накладними, податковими накладними та довіреностями на отримання продукції, підписаними зі сторони відповідача уповноваженою особою та скріпленими печатками сторін. Зазначені документи були підписані відповідачем без будь-яких зауважень. Крім того, відповідачем була здійснена часткова оплата за виготовлену продукцію, що підтверджуються виписками з банку. Таким чином, відповідач своїми діями у повному обсязі прийняв умови Договору.

Дослідивши оригінали наданих позивачем до господарського суду документів у розумінні ст. 36 Господарського процесуального кодексу України, колегія суддів прийняла їх як належні докази, оскільки вони містять інформацію щодо предмета доказування, та підтверджують неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань за вищезазначеним Договором. Належних та допустимих доказів, які б спростовували доводи позивача та підтверджували належне виконання відповідачем умов Договору, відповідачем чи його представником господарському суду надано не було.

Враховуючи вищезазначені норми чинного законодавства України, умови Договору та обставини справи, колегія суддів вважає, що вимоги позивача в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 23 187,80 грн. є обґрунтованими та доведеними, але підлягають задоволенню частково, а саме у розмірі 15 645,00 грн. А провадження у справі в частині стягнення суму основного боргу у розмірі 7 542,80 грн. підлягає припиненню, оскільки зазначена сума 19.01.15р. була перерахована відповідачем на рахунок позивача, що підтверджується банківською випискою (а.с.57).

Крім того, колегія суддів вважає за необхідне зазначити про те, що сума у розмірі 7 542,80 грн. не може бути зарахована позивачем в рахунок погашення процентів за користування коштами відповідно до ст.ст. 536 та 625 ЦК України, оскільки за своєю правовою природою ці проценти підпадають під визначення 3% річних, відповідно до ст. 625 ЦК України. Крім того, відповідно до аналізу практики застосування ст. 625 Цивільного кодексу України в цивільному судочинстві, зробленого Верховним судом України, при застосуванні норм стосовно черговості погашення вимог за грошовим зобов'язанням у разі недостатності суми проведеного платежу (ст. 534 ЦК) судам необхідно виходити з того, що під процентами, які погашаються раніше основної суми боргу, розуміють проценти за користування чужими грошовими коштами, що підлягають сплаті за грошовим зобов'язанням, зокрема проценти за користування сумою позики, кредиту тощо. Проценти, передбачені ст. 625 ЦК за порушення грошового зобов'язання, погашаються після суми основного боргу.

Згідно зі ст. 625 Цивільного кодексу України боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання грошового зобов'язання.

Відповідно до ст. 549 Цивільного кодексу України, неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Штрафні санкції за порушення грошових зобов'язань встановлюються у відсотках, розмір яких визначається обліковою ставкою Національного банку України, за увесь час користування чужими коштами, якщо інший розмір не передбачено законом або договором (ч. 6 ст. 231 Господарського кодексу України).

Згідно з п. 5.2. Договору, при порушенні термінів оплати, відповідач сплачує позивачу пеню у розмірі діючій в момент прострочки подвійної облікової ставки НБУ від не сплаченої вартості партії продукції або флексформи за кожний день прострочки оплати. При цьому термін, в межах якого нараховується пеня, визначений сторонами у три роки.

Відповідно до п. 5.4. Договору, при простроченні виготовлення продукції позивачем, а рівно при прострочення оплати відповідачем на строк більш 15-ти (п'ятнадцяти) календарних днів, прострочена сторона сплачує іншій стороні, крім пені/неустойки, штраф у розмірі 20% від вартості, не виготовленої позивачем продукції або від неоплаченої відповідачем вартості всій партії товару, її частини або вартості флексоформи (частини вартості флексоформи). Сплата штрафних санкцій не звільняє винну сторону від виконання зобов'язань за договором. При цьому, в межах якого може бути витребувана сплата штрафу, визначено сторонами в три роки.

За неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань по Договору, позивачем відповідно до п.5.2. та п. 5.4. Договору були нараховані пеня у розмірі 4 506,91 грн. та штраф у розмірі 4 637,56 грн.

Колегією суддів розрахунок штрафу перевірений та визнаний таким, що підлягає задоволенню у повному обсязі.

Щодо розрахунку пені, то колегія суддів вважає, що він зроблений невірно. Після перерахунку зробленого колегією суддів пеня складає 2 964,37 грн., з них:

- 31 531,60 грн. (продукція поставлена за видатковими накладними від 05.05.14р.) - строк оплати по 03.06.14р. включно (на протязі 30 календарних днів з моменту отримання готової продукції (п.2.2. Договору)). Оплата була проведена 05.06.14р. у сумі 31 531,60 грн. Таким чином, строк прострочення оплати 04.06.14р. - 16,41 грн.

- 24 005,20 грн. (продукція поставлена за видатковими накладними від 02.06.14р.) - строк оплати по 01.07.14р. включно (на протязі 30 календарних днів з моменту отримання готової продукції (п.2.2. Договору)). Оплата була проведена 07.07.14р. у сумі 24 005,20 грн. грн. Таким чином, строк прострочення оплати починається з 02.07.14р. по 06.07.14р. - 62,48 грн.

- 50 835,30 грн. (продукція поставлена за видатковими накладними від 19.06.14р.) - строк оплати по 18.07.14р. включно (на протязі 30 календарних днів з моменту отримання готової продукції (п.2.2. Договору)). Оплата була проведена частково 22.07.14р. у сумі 50 000,00 грн. грн. Таким чином, строк прострочення оплати на суму 50 835,30 грн. починається з 19.07.14р. по 21.07.14р. - 104,46 грн. На суму 835,30 грн. з 22.07.14р. по 09.01.15р. - 102,39 грн.

- 22 352,50 грн. (продукція поставлена за видатковими накладними від 26.06.14р.) - строк оплати по 25.07.14р. включно (на протязі 30 календарних днів з моменту отримання готової продукції (п.2.2. Договору)). Оплата проведена не була. Таким чином, строк прострочення оплати на суму 22352,50грн. починається з 26.07.14р. по 09.01.15р. - 2 678,63 грн.

Таким чином, вимога позивача щодо стягнення пені підлягає задоволенню частково, а саме у розмірі 2 964,37 грн.

Згідно з ч. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

На підставі вищевказаної норми закону, позивачем були нараховані 3% річних у розмірі 581,13грн. та інфляційні втрати у розмірі 3 014,41 грн., розрахунок яких колегією судів перевірений та визнаний таким, що зроблений невірно.

Після перерахунку, виходячи з періодів прострочення зазначених при перерахунку судом пені, 3% річних складають 345,45 грн., а інфляційні витрати 2 666,60 грн.

Таким чином, вимоги позивача щодо стягнення 3% річних та інфляційних втрат підлягають задоволенню частково, а саме 3% річних у розмірі 345,45 грн., а інфляційні витрати у розмірі 2666,60грн.

Викладене є підставою для задоволення позову частково.

Відповідно до статті 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на сторони пропорційно розміру задоволених вимог.

Керуючись ст.ст. 509, 525, 526, 530, 549, 599, 610, 612, 625, 629, 693 Цивільного кодексу України, ст.ст. 173, 174, 193, 218, 231, 232 Господарського кодексу України, ст. ст. 4, 32-34, 43-44, 48-49, 75, 80, 82-84, 115-117 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю "Компанія Здоров'я Плюс" (49000, м.Дніпропетровськ, вул. Гоголя, буд. 19, кв. 84, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Поліграфічний центр "Максим" (юридична адреса: 91011, м. Луганськ, вул. Челюскінців, буд. 16-а; фактична адреса: 01004, м. Київ, вул. Шовковична, буд. 48, кв. 24, ) суму основного боргу у розмірі 15 645,00 грн. (п'ятнадцять тисяч шістсот сорок п'ять грн. 00 коп.), штраф у розмірі 4 637,56 грн. (чотири тисячі шістсот тридцять сім грн. 56 коп.), пеню у розмірі 2 964,37 грн. (дві тисячі дев'ятсот шістдесят чотири грн. 37 коп.), 3% річних у розмірі 345,45 грн. (триста сорок п'ять грн. 45 коп.), інфляційні втрати у розмірі 2 666,60 грн. (дві тисячі шістсот шістдесят шість грн. 60 коп.), витрати по сплаті судового збору у розмірі 1 718,89 грн. (одна тисяча сімсот вісімнадцять грн. 89 коп.).

Провадження у справі в частині стягнення суми основного боргу у розмірі 7 542,80 грн. - припинити.

В решті позовних вимог - відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Рішення суду набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання і може бути оскарженим протягом цього строку до Дніпропетровського апеляційного господарського суду.

Повне рішення складено 31.03.15р.

Головуючий колегії Суддя Суддя Н.Е. Петренко Н.Б.Кеся І.Ф.Мельниченко