РІШЕННЯ

"01" квітня 2015 р.Справа № 921/106/15-г/1
Господарський суд Тернопільської області

у складі судді Чопко Ю.О.

Розглянув справу

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", вул. Симона Петлюри, 27, м.Київ 32, 01032

до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", вул. Енергетична, 2, м.Тернопіль, 46010

про cтягнення заборгованості в сумі 23 027 642,64 грн..

За участю представників сторін:

Позивача: Калінін Михайло Володимирович, начальник відділу претензійно-позовної роботи департаменту правового забезпечення

Відповідача: Маркевич Христина Мирославівна, начальник юридичного відділу

Янчак Галина Романівна, помічник голови правління-генерального директора з правових питань

В судовому засіданні учасниці судового процесу роз'яснено її процесуальні права та обов'язки, передбачені статтями 20, 22, 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

За відсутності відповідного клопотання технічна фіксація судового засідання не здійснювалась.

В судовому засіданні 01.04.2015р. оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення.

Суть справи:

Державне підприємство "Енергоринок", вул. Симона Петлюри, 27, м. Київ, звернулося з позовом до Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго" вул. Енергетична, 2, м. Тернопіль, Тернопільська область, про cтягнення заборгованості в сумі 23 027 642,64 грн., із яких: 22 256 473 грн. 85 коп. основного боргу, 169 793 грн. 88 коп. пені, 22 256 грн. 47 коп. штрафу, 553 346 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань та 25 772 грн. 29 коп. 3% річних.

Ухвалою господарського суду Тернопільської області від 04 лютого 2015р. порушено провадження у даній справі, та призначено її розгляд на 04 березня 2015 року на 11 год. 30 хв.

В судовому засіданні з 04.03.2015р. по 01.04.2015р. на підставі ст. 77 ГПК України оголошувалася перерва для надання сторонам можливості подати додаткові докази.

Представники відповідача в судовому засіданні та у відзиві на позов №1469/25 від 31.03.2015р. повідомили, що товариством повністю сплачено основну суму заборгованості. Також зазначили, що така недоплата була спричинена рядом об'єктивних причин, про що повідомлялося ДП "Енергоринок" та Міністерство енергетики та вугільної промисловості України відповідними листами. Заборгованість у листопаді - грудні 2014 року була спричинена введенням алгоритму розподілу коштів постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг від 24.11.2014р. № 375 у зв'язку з чим зупинено порядок розрахунків по пунктах 6.14 - 6.20 Договору №3965/02. Даною Постановою зменшено відсоток відрахування коштів на поточний рахунок ВАТ "Тернопільобленерго" з 100% до 26,21%, що істотно вплинуло на виконання відповідачем своїх зобов'язань. Крім того, виникненню заборгованості сприяли і ряд інших обставин: постійне протягом 2014 року прострочення на суму понад 5 млн. гривень розрахунків в повному об'ємі підприємств водопостачання та водовідведення через невідповідність затверджених тарифів економічно обґрунтованим; арешт рахунків підприємств теплоенергетики, та введення 100% алгоритму розподілу коштів на користь НАК "Нафтогазу"; несвоєчасність відшкодування коштів по наданих населенню пільгах i субсидіях; зменшення (відносно розрахункових величин) сум дотацій на постачання електроенергії побутовим споживачам, частка яких на території Тернопільської області сягає 60 % в структурі споживання; виникнення значних сум касових розривів через збільшення ціни закупівлі електроенергії в ДП "Енергоринок". Також звернули увагу суду на те, що ВАТ "Тернопільобленерго" є єдиним постачальником електричної енергії за регульованим тарифом на території Тернопільської області, яке зобов'язане забезпечити надійне та безперебійне постачання електроенергії споживачам на ліцензованій території. У зв'язку із зазначеними обставинами просить суд зменшити розмір пені до 1% яка підлягає до стягнення та розстрочити виконання рішення по справі на 9 місяців.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши доводи представників сторін, суд встановив наступне:

30.03.2007 між Державним підприємством "Енергоринок" (надалі ДПЕ) та Відкритим акціонерним товариством "Тернопільобленерго" (надалі ЕК), було укладено Договір №3965/02 купівлі-продажу електроенергії, відповідно до якого ДПЕ зобов'язувався продавати, а ЕК купувати електроенергію та здійснювати її оплату відповідно до умов цього Договору (п.2.1. Договору).

Пунктом 6.1. Договору сторони погодили, що оплату за куплену електроенергію ЕК здійснює відповідно до ІВКОР грошовими коштами, що перераховуються на поточні рахунки із спеціальним режимом використання ДПЕ з поточних рахунків із спеціальним режимом використання ЕК, відкритих відповідно до чинних нормативно-правових актів України, які регулюють порядок розрахунків за електроенергію, а також інших рахунків ЕК.

Перерахування коштів ЕК за куплену у ДПЕ електроенергію здійснюється кожного банківського дня розрахункового місяця з урахуванням пункту 6.3. Договору і зараховується Сторонами як оплата за електричну енергію, куплену ЕК у ДПЕ у цьому місяці з урахуванням умов п.п. 6.4. та 6.5. Договору та окремих рішень Кабінету Міністрів України.

Відповідно до пункту 6.3. Договору, 11-го, 21-го та останнього числа розрахункового місяця ДП "Енергоринок" перевіряє суму, що надійшла на поточний рахунок із спеціальним режимом використання, як оплата ВАТ "Тернопільобленерго" електричної енергії, купленої за першу, другу та третю декаду місяця відповідно.

Відповідно до п. 6.4 Договору остаточний розрахунок за куплену ЕК в ДПЕ електроенергію в розрахунковому місяці здійснюється ЕК до 14-го (включно) числа місяця, наступного за розрахунковим, з поточних або інших (крім поточного із спеціальним режимом використання) рахунків ЕК.

Сума, яка була сплачена ЕК понад повну поточну оплату вартості електричної за розрахунковий місяць (з урахуванням п.6.4. Договору), зараховується Сторонами як погашення заборгованості ЕК перед ДПЕ за минулі періоди (починаючи з заборгованості з найдавнішим терміном виникнення) з урахуванням ПДВ, якщо інше не передбачено договором про реструктуризацію заборгованості між ДПЕ та ЕК. У випадку відсутності простроченої заборгованості, сума яка була сплачена ЕК в розрахунковому місяці понад повну поточну оплату вартості електричної енергії за розрахунковий місяць, зараховується, за згодою сторін, як авансовий платіж на наступний розрахунковий період або як платіж згідно з письмовим повідомленням ЕК відповідно до договору реструктуризації заборгованості між ДПЕ та ЕК (п.6.5. Договору).

Як вбачається з матеріалів справи, на виконання умов Договору №3965/02 від 30.03.2007р. за період з 01.11.2014р. по 31.12.2014р. відповідачем придбано у позивача електроенергію в обсязі 299 041,841 тис. кВт/год, що підтверджується актами купівлі-продажу електричної енергії за листопад 2014р. та грудень 2014р., копії яких містяться в матеріалах справи, на загальну суму 158640139 грн. 95 коп.

Проте всупереч умовам Договору, відповідач не виконав в повному обсязі та у встановлений строк взяті на себе зобов'язання, внаслідок чого виник основний борг в сумі 22 256 473 грн. 85 коп..

Частиною 1 статті 509 ЦК України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

У відповідності до ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Договір, відповідно до ст. 629 ЦК України, є обов'язковим для виконання сторонами.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін) (ч. 1 ст. 530 Цивільного кодексу України).

Як вбачається з матеріалів справи, свого обов'язку щодо оплати електричної енергії відповідачем не виконано, внаслідок чого в останнього утворилась заборгованість у розмірі 22 256 473 грн. 85 коп.

Як вбачається з матеріалів справи відповідачем до порушення провадження у справі сплачено 491 218 грн. 36 коп., а тому в цій частині позовних вимог слід відмовити, як безпідставно заявленій.

В процесі розгляду справи відповідачем повністю сплачено заборгованість в сумі 21 765 255 грн. 49 коп., за рахунок переплати здійсненої у лютому 2015 року, яку в порядку п. 6.5. договору зараховано в погашення заборгованості за минулі періоди, що підтверджується актом звірки розрахунків станом на 01.03.2015р. підписаного повноважними представниками сторін та скріпленого печатками підприємств, а тому провадження у справі в цій частині припиняється на підставі п. 1-1 ст. 80 ГПК України, за відсутністю предмету спору.

Згідно з ч. 1 ст. 612 ЦК України боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк встановлений договором або законом

Статтею 610 ЦК України передбачено, що порушенням зобов'язання є невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов'язання (неналежне виконання).

Відповідно до ч.2 ст.193 ГК України порушення зобов'язань є підставою для застосування господарських санкцій, передбачених цим Кодексом, іншими законами або договором. Аналогічне положення міститься й у ст. 611 ЦК України, згідно з якою у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки, встановлені договором або законом.

Відповідно до статей 546, 549 ЦК України, виконання зобов'язання може забезпечуватися, в тому числі неустойкою. Неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання.

Статтею 230 Господарського кодексу України визначено, що порушення зобов'язання є підставою для застосування господарських санкцій (неустойка, штраф, пеня). Штрафними санкціями визнаються господарські санкції у вигляді грошової суми (неустойка, штраф, пеня), яку учасник господарських відносин зобов'язаний сплатити у разі порушення ним правил здійснення господарської діяльності, невиконання або неналежного виконання господарського зобов'язання.

Відповідно до п.п.7.3.2 розділу 7 Договору ЕК несе відповідальність за порушення строків оплати за отриману електроенергію, передбачених розділом 6 цього Договору. В разі несплати ЕК за куплену в ДПЕ електроенергію у терміни, встановлені п. 6.4 цього Договору, з 20 числа місяця, наступного за розрахунковим, ДПЕ має право нарахувати пеню ЕК у розмірі 0,2% від суми простроченого платежу (але не більше подвійної облікової ставки НБУ, яка діє на день прострочення) за кожен день прострочення та штраф у розмірі 0,1% від суми простроченого платежу.

Отже, у зв'язку з порушенням Відповідачем умов договору щодо строків оплати купованої електроенергії, з останнього підлягає стягненню 169 793 грн. 88 коп. пені за період 20.12.2014р. по 01.01.2015р.

Враховуючи обставини справи, позивачем також правомірно нараховано та заявлено до стягнення 22 256 грн. 47 коп. штрафу.

У відповідності до ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошового зобов'язання, на вимогу кредитора зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також три проценти річних від простроченої суми, якщо інший розмір процентів не встановлений договором або законом.

За підрахунками позивача:

- розмір інфляційних за листопад 2014р. складає 553 346 грн. 15 коп.

- розмір 3 % річних за період з 15.12.2014р. по 01.01.2015р. складає 25 772 грн. 29 коп.

Наведені позивачем розрахунки штрафу, пені, річних та інфляційних нарахувань відповідають умовам Договору №3965/02 від 30.03.2007р. та вимогам чинного законодавства України, а також не заперечується відповідачем.

Відтак, позовні вимоги є законними та обґрунтованими.

Разом з тим, відповідно до частини 3 статті 83 ГПК України, господарський суд, приймаючи рішення, має право зменшувати у виняткових випадках розмір неустойки (штрафу, пені), яка підлягає стягненню зі сторони, що порушила зобов'язання.

Статтею 233 ГК України передбачено, що у разі якщо належні до сплати штрафні санкції надмірно великі порівняно із збитками кредитора, суд має право зменшити розмір санкцій. При цьому повинно бути взято до уваги: ступінь виконання зобов'язання боржником майновий стан сторін, які беруть участь у зобов'язанні; не лише майнові, але й інші інтереси сторін, що заслуговують на увагу. Якщо порушення зобов'язання не завдало збитків іншим учасникам господарських відносин, суд може з урахуванням інтересів боржника зменшити розмір належних до сплати штрафних санкцій.

Аналогічні положення закріплені й у ч.3 ст. 551 ЦК України, згідно з якою розмір неустойки може бути зменшений за рішенням суду, якщо він значно перевищує розмір збитків, та за наявності інших обставин, які мають істотне значення.

При розгляді спору по суті судом враховано, що ВАТ "Тернопільобленерго" є єдиним постачальником електричної енергії за врегульованим тарифом на території Тернопільської області, яке зобов'язане забезпечити надійне та безперебійне постачання електричної енергії споживачам.

Стягнення пені в заявленій позивачем сумі призведе до подальшого накопичення у відповідача заборгованості за куповану електроенергію перед позивачем, що може призвести до наступного прострочення виконання ним своїх зобов'язань з оплати отриманої від позивача електроенергії.

За таких обставин, беручи до уваги особливий статус та роль відповідача у постачанні електричної енергії на території Тернопільської області, враховуючи матеріальне становище відповідача, а також те, що відповідач повністю погасив основну суму заборгованості, суд, керуючись п.3 ст.83 ГПК України,ст. 233 ГК України та ч.3 ст. 551 ЦК України, вважає за необхідне реалізувати надане йому право та зменшити розмір пені, що підлягає стягненню з відповідача на користь позивача, до 50% від заявленої до стягнення суми, тобто до 84 896 грн. 94 коп.

Таким чином, позов підлягає частковому задоволенню, а саме в частині 84 896 грн. 94 коп. пені, 22 256 грн. 47 коп. штрафу, 553 346 грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 25 772 грн. 29 коп. 3% річних

Щодо клопотання про розстрочення виконання рішення слід зазначити, що постановою Національної комісії, що здійснює державне регулювання у сфері енергетики та комунальних послуг №802 від 17.03.2015р. відсоток відрахування коштів на поточний рахунок ВАТ "Тернопільобленерго" повернуто до 100%. Таким чином товариство матиме змогу сплатити нараховані штрафні санкції.

Витрати по сплаті судового збору на підставі ст. 49 ГПК України покладаються на відповідача пропорційно розміру задоволених позовних вимог.

Враховуючи наведене та керуючись ст. ст. 42-47, 22, 32, 34, 36, 44, 49, 82-85, 116-117 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд, -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити частково.

2. Стягнути з Відкритого акціонерного товариства "Тернопільобленерго", м.Тернопіль, вул. Енергетична, буд. 2 (код 00130725) на користь Державного підприємства "Енергоринок", м.Київ, вул. Симона Петлюри, буд. 27 - 84 896 (вісімдесят чотири тисячі вісімсот дев'яносто шість) грн. 94 коп. пені, 22 256 (двадцять дві тисячі двісті п'ятдесят шість) грн. 47 коп. штрафу, 553 346 (п'ятсот п'ятдесят три тисячі триста сорок шість) грн. 15 коп. інфляційних нарахувань, 25 772 (двадцять п'ять тисяч сімсот сімдесят дві) грн. 29 коп. 3% річних і 71 521 (сімдесят одну тисячу п'ятсот двадцять одну) грн. 08 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

3.У задоволенні позовних вимог в частині стягнення 491 218 грн. 36 коп. основного боргу - відмовити.

4.Припинити провадження в частині стягнення 21 765 255 грн. 49 коп.

5.Зменшити розмір пені на 84 896 грн. 94 коп.

Протягом десяти днів з дня складення повного тексту цього рішення сторони мають право подати апеляційну скаргу до Львівського апеляційного господарського суду через господарський суд Тернопільської області.

Повний текст рішення виготовлено 6 квітня 2015р.

Суддя Ю.О. Чопко