РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02.04.2015 Справа №910/3560/15-г

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна компанія»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Макстрой»

про стягнення 91065 грн. 14 коп.

Суддя Демидов В.О.

За участю представників сторін:

від позивача - Яцько Н.М. (довіреність №06 від 10.03.2015);

від відповідача - не прибув

ВСТАНОВИВ:

16.02.2015 Товариство з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна компанія» звернулося до господарського суду міста Києва із позовною заявою, в якій просило стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Макстрой» на користь позивача згідно договору поставки № 14-11/520 від 01.11.2013 суму заборгованості за поставлений товар в розмірі 91065 грн. 14 коп.

Позовні вимоги обґрунтовані фактом невиконання відповідачем договірних зобов'язань щодо оплати поставленого позивачем товару - склотари з безкольорового скла, відповідно до видаткових накладних на суму 91065 грн. 14 коп.

Представник відповідача у судове засідання 02.04.2015 не прибув, причини неявки суду не повідомив, про час та місце розгляду справи відповідач належним чином повідомлений шляхом надсилання за його належною юридичною адресою ухвали господарського суду.

Відзив на позовну заяву та інші витребувані судом документи відповідачем не надані.

З урахуванням фактичних обставин справи суд вважає за можливе розглянути справу за наявними матеріалами у даному судовому засіданні з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України.

Розглянувши матеріали справи, надані докази, суд встановив такі фактичні обставини.

01.11.2013 між Товариством з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна компанія» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Макстрой» укладено договір поставки №14-11/520 (далі за текстом - договір).

Згідно п.1.1 договору позивач прийняв на себе зобов'язання поставити, а відповідач - прийняти та оплатити в терміни та на умовах договору склотару з безкольорового скла (далі за текстом - товар). Відповідно до п.1.2 договору найменування товару, кількість, ціна, загальна його вартість вказується в специфікаціях, які є невід'ємною частиною даного договору.

Товар поставляється партіями в обсягах згідно специфікаціям до даного договору. Партією товару вважається кількість товару, відвантаженого в один транспортний засіб (п.п.2.1, 2.2 договору). Терміни поставки та прийняття товару визначені у специфікаціях до даного договору (п.2.3 договору).

Відповідно до п.2.5 договору датою поставки товару вважається дата, вказана на видатковій накладній або на товарно-транспортній накладній.

У п.4.2 договору визначено, що ціна за одиницю товару вказується у специфікаціях до даного договору. Розрахунки за товар здійснюється на умовах, вказаних у специфікаціях (п.4.4 договору). У ціну товару включена вартість упаковки та маркування (п.4.3. договору).

Згідно специфікації №1 від 01.11.2013 до договору сторонами було затверджено найменування товару, нормативна документація на товар, кількість товару, ціна на товар та його загальна вартість, умови та терміни поставки, умови та терміни оплати. Специфікацією визначено, що розрахунки за кожну партію здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на підставі видаткової накладної в термін 30 календарних днів з дати поставки. Терміни поставки та отримання становлять з 01.11.2013 по 15.11.2013.

Позивач у період з 05.11.2013 по 11.11.2013 здійснив постачання товару на суму 725265 грн. 14 коп., що підтверджується наявними у матеріалах справи відповідними видатковими накладними № 494904688 від 05.11.2013; № 494904690 від 05.11.2013; № 494904701 від 05.11.2013; № 494904702 від 05.11.2013; № 494904703 від 05.11.2013; № 494904704 від 05.11.2013; № 494904708 від 06.11.2013; № 494904709 від 06.11.2013; № 494904737 від 08.11.2013; № 494904738 від 08.11.2013; № 494904741 від 08.11.2013; № 494904742 від 08.11.2013; № 494904747 від 08.11.2013; № 494904748 від 08.11.2013; № 494904758 від 11.11.2013; № 494904775 від 11.11.2013; № 494904776 від 11.11.2013; № 494904788 від 11.11.2013; № 494904789 від 11.11.2013; № 494904791 від 11.11.2013; № 494904792 від 11.11.2013.

В свою чергу, відповідачем здійснена часткова оплата товару на суму 634200 грн., у зв'язку із чим залишилася несплаченою вартість поставленого товару в розмірі 91065 грн. 14 коп.

Дослідивши обставини справи, надані матеріали, оцінивши надані докази у їх сукупності, суд дійшов висновку про обґрунтованість позовних вимог та необхідність задоволення позову у повному обсязі з таких підстав.

У відповідності з приписами ст. ст. 33, 34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень; докази подаються сторонами та іншими учасниками судового процесу.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України судочинство у господарських судах здійснюється на засадах змагальності. Сторони та інші особи, які беруть участь у справі, обґрунтовують свої вимоги і заперечення поданими суду доказами.

На підставі ст. 43 Господарського процесуального кодексу України господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Спір між сторонами виник у зв'язку з невиконанням відповідачем договірних зобов'язань за договором поставки № 14-11/520 від 01.11.2013 щодо оплати поставленого позивачем товару - склотари з безкольорового скла - на суму 91065 грн. 14 коп.

Частиною 1 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Частиною 1 статті 639 Цивільного кодексу України встановлено, що договір може бути укладений у будь-якій формі, якщо вимоги щодо форми договору не встановлені законом.

Відповідно до ст. 712 Цивільного кодексу України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до статті 655 Цивільного кодексу України за договором купівлі-продажу одна сторона (продавець) передає або зобов'язується передати майно (товар) у власність другій стороні (покупцеві), а покупець приймає або зобов'язується прийняти майно (товар) і сплатити за нього певну грошову суму.

За правилами статті 692 Цивільного кодексу України покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно п.1.1 договору позивач прийняв на себе зобов'язання поставити, а відповідач - прийняти та оплатити в терміни та на умовах договору товар - склотару з безкольорового скла.

Відповідно до п.2.5 договору датою поставки товару вважається дата, вказана на видатковій накладній або на товарно-транспортній накладній

Матеріалами справи, її фактичними обставинами підтверджено, а відповідачем не спростовано факт поставки позивачем товару відповідно до вказаних видаткових накладних.

Специфікацією №1 до договору поставки № 14-11/520 від 01.11.2013 визначено, що розрахунки за кожну партію здійснюються відповідачем шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок позивача на підставі видаткової накладної в термін 30 календарних днів з дати поставки.

Відповідно до статті 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Статтею 193 Господарського кодексу України передбачено, що суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Товариством з обмеженою відповідальністю «Компанія Макстрой» здійснена часткова оплата товару на суму 634200 грн., у зв'язку із чим залишилася несплаченою заборгованість в розмірі 91065 грн. 14 коп.

Доказів оплати поставленого товару в добровільному порядку відповідачем не надано.

За таких обстави, суд дійшов висновку, що вимоги позивача про стягнення з відповідача заборгованості у розмірі 91065 грн. 14 коп. є обґрунтованими, документально підтвердженими та підлягають задоволенню, з покладенням на відповідача судових витрат у справі на підставі положень ст. 49 Господарського процесуального кодексу України.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 43, 44, 49, 82, 84, 85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити у повному обсязі.

2. Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю «Компанія Макстрой» (04073, м. Київ, вул. Куренівська, буд. 21, офіс 1, код 38799426) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «Мерефянська скляна компанія» (62472, Харківська область, Харківський район, м. Мерефа, вул. Леонівська, буд.84-а, код 32952061) заборгованість у розмірі 91065 грн. 14 коп. (дев'яносто одна тисяча шістдесят п'ять) грн. 14 коп. та 1827 (одна тисяча вісімсот двадцять сім) грн. судового збору, видати наказ позивачу після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складене та підписане 07.04.2015.

Суддя В.О.Демидов