ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ДНІПРОПЕТРОВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

24.03.15р. Справа № 904/609/15

За позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Корес-АМС", м. Харків

до Товариства з обмеженою відповідальністю "Торгівельний будинок "Амстор", м. Дніпропетровськ

про стягнення заборгованості в сумі 206 851, 79 грн.

Суддя Мельниченко І.Ф.

Представники:

Від позивача: Черкасова О.С., дов. б/н від 01.12.2014 року, представник;

Від відповідача: Кропов А.В., дов. б/н від 05.02.2015 року, представник.

СУТЬ СПОРУ:

Товариство з обмеженою відповідальністю „Корес-АМС" звернулось до господарського суду Дніпропетровської області із позовом про стягнення 75 934, 56 грн., що складають суму заборгованості за Договором № 1158 від 25.03.13 р., 371, 41 грн. - річних, 1 441, 33 грн. - інфляції.

10.02.15 р., 23.02.15 р. та 16.03.15 р. від позивача надійшли заяви про збільшення позовних вимог, відповідно до яких останній збільшив суму основного боргу до 202 113, 90 грн., суму інфляції до 4 366, 48 грн., суму річних залишив без змін.

Вказані заяви прийняті господарським судом до розгляду.

Відповідач заперечує проти задоволення вимог позивача, посилаючись на порушення останнім зобов'язань щодо надання передбачених п. 2.5. Договору документів, що на думку відповідача позбавляє позивача правових підстав вимагати оплати за поставлений товар.

19.03.15 р. відповідачем подано клопотання про призначення судової-бухгалетрської експертизи, яке судом задоволено не було, з огляду на наступне.

Згідно з ч.1 ст.41 Господарського процесуального кодексу України судова експертиза призначається для роз'яснення питань, що виникають при вирішенні господарського спору і потребують спеціальних знань.

Обставин, які б викликали необхідність призначення експертизи у даній справі, господарським судом не вбачається.

Клопотання відповідача про витребування доказів також задоволено не було, оскільки, наявні в матеріалах справи докази, визнані судом достатніми для вирішення спору.

Не задоволено господарським судом і клопотання відповідача, що надійшло до суду 20.03.15 р. про термінове направлення справи № 904/609/15 до Дніпропетровського апеляційного господарського суду, у зв'язку з подання останнім апеляційної скарги на ухвалу господарського суду від 12.03.15 р. про повернення зустрічної позовної заяви, оскільки, супровідним листом від 17.03.15 р. господарським судом Дніпропетровської області направлено до Дніпропетровського апеляційного господарського суду матеріали оскарження зазначеної вище ухвали суду.

З огляду на викладене та зважаючи на те, що підстави повернення господарським судом зустрічної позовної заяви жодним чином не пов'язані з первісним позовом та доданими до нього матеріалами, господарський суд розглядає подані відповідачем клопотання, лише як спробу затягування судового процесу.

24.03.15 р. в судовому засіданні оголошені вступна та резолютивна частини рішення (ст. 85 Господарського процесуального кодексу України.).

Дослідивши матеріали справи, заслухавши представників сторін, господарський суд, -

ВСТАНОВИВ:

25.03.13 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю „Корес-АМС" (Постачальник; Позивач) та Товариством з обмеженою відповідальністю „Торгівельний будинок „Амстор" (Покупець; Відповідач) укладено Договір № 1158 від 25.03.13 р. (далі - Договір).

Згідно ч. 1 ст.712 Цивільного кодексу України, за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

Відповідно до п. 1.1. вище зазначеного Договору, Постачальник зобов'язується поставляти товар на умовах DDP (рампа торгового центру в місці поставки - згідно замовлення Покупця), а Покупець зобов'язується прийняти товар та сплатити його вартість відповідно до умов Договору.

Товар, що підлягає поставці за договором, визначається Специфікацією (Додаток №3), яка є невід'ємною частиною Договору.

Відповідно до п. 2.5 Договору, Постачальник взяв на себе зобов`язання надавати разом з кожною партією товару до торгового центру Покупця наступні документи:

- транспортну накладну (за формою згідно Додатку № А), що не містить інформацію про ціну товару;

- замовлення;

- санітарно-гігієнічний висновок;

- посвідчення якості товару;

- ветеринарне свідоцтво;

- копію декларації виробника про оптову ціну на продовольчі товари, або інформацію про митну вартість імпортних товарів, щодо яких запроваджено державне регулювання;

- технічний паспорт (на побутові товари);

- інші документи на товар, надання яких передбачено чинним законодавством України;

- довіреність на представника постачальника або перевізника, яка надає право передачі товару, отримання поверненого Покупцем товару, складання актів невідповідності товару умовам договору або вимогам законодавства.

Якщо вищезазначені документи (чи один з них) не будуть надані разом з товаром або будуть надані в неналежному вигляді чи не в повному обсязі, то покупець має право не приймати такий товар або відстрочити дату розрахунку з Постачальником на строк затримки оформлення (надання) необхідних документів.

В п. 4.9 Договору сторони дійшли згоди про те, що ненадання Постачальником документів, що не відповідають умовам Договору або нормам чинного в Україні законодавства, при прийманні товару може бути підставою для відмови від приймання товару.

Про відсутність документів Постачальник повідомляється системою EDI або будь-яким іншим засобом зв'язку, в т.ч. електронною поштою, на розсуд покупця.

В п. 5.1. Договору, сторони встановили, що його загальну суму складає сума товару, яка отримана Покупцем, по всім накладним, та сума послуг, наданих Покупцем на користь Постачальника.

Відповідно до п. 5.2. Договору, ціна на товар формується в українській національній валюті, включаючи ПДВ, за винятком товарів (операцій), що звільняються від оподаткування податком на додану вартість згідно діючого законодавства України.

Виконуючи умови Договору, відповідно до підписаних сторонами Специфікацій, у період з липня 2014 р. по листопад 2014 р. Позивач здійснив поставку товару на адресу відповідача на загальну суму 202 113, 90 грн., про що свідчать копії товарних накладних, залучених до матеріалів справи (а.с. 31-132, 145-167, 200-248).

В п. 5.6. Договору, з урахуванням змін внесених Додатковою угодою від 22.10.13 р., сторони встановили, що Покупець зобов'язаний здійснювати оплату за поставлений товар, за вирахуванням сум, які передбачені даним Договором, які настануть після спливу 75 календарних днів з моменту поставки товару, шляхом перерахування грошових коштів на поточний рахунок Постачальника. Покупець здійснює оплату товару два рази на тиждень по робочих вівторках та четвергам (в день, який настане раніше після спливу строку оплати).

Відповідно до ст. 526 Цивільного кодексу України зобов'язання повинні виконуватися належним чином, відповідно до умов договору та вимог Цивільного кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту, або інших вимог, що звичайно ставляться.

Доказів виконання зобов'язань щодо оплати поставленого товару в сумі 202 113, 90 грн., в строки визначені в договорі, на момент розгляду спору, відповідач не надав.

З огляду на вище викладене, вимоги позивача щодо примусового стягнення заборгованості на зазначену вище суму, слід визнати обґрунтованими і такими, що підлягають задоволенню.

Відповідно ст. 625 Цивільного кодексу України боржник, який прострочив виконання грошових зобов'язань на вимогу кредитора, зобов'язаний сплатити суму боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також 3 відсотки річних від простроченої суми, якщо інший розмір відсотків не встановлений договором або законом.

Згідно наданого позивачем розрахунку сума річних за період з 29.10.14 р. по 29.01.15 р. складає 371, 41 грн., сума інфляції за період з листопада 2014 р. по лютий 2015 р. складає 4 366, 48 грн.

Зазначені вище суми підлягають до примусового стягнення.

Заперечення відповідача, викладені у відзиві на позов, не заслуговують на увагу, виходячи з наступного.

Відповідно до ст.32 ГПК України наявність чи відсутність обставин, на яких грунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору встановлюються на підставі доказів.

При цьому, в силу ст.33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Доказів, які б спростовували отримання відповідачем товару, за накладними, копії, яких залучено до матеріалів справи, останнім не надано.

Таким чином, отримання відповідачем документів, обов'язкова передача яких передбачена п.2.5 договору, підтверджується самим фактом прийняття останнім товару, оскільки, як вже було зазначено вище, у разі ненадання таких документів разом з товаром, Покупець мав право не приймати товар взагалі, або відстрочити дату розрахунку за нього. При цьому про відсутність документів Покупець (відповідач), за умовами п.4.9 договору, повинен був повідомити Постачальника (позивача).

Доказів, які б свідчили про надсилання такого повідомлення відповідачем надано не було.

Не надано відповідачем і доказів звернення до постачальника, на підставі статті 666 Цивільного кодексу України з вимогою, про надання всього пакету товаросупровідних документів, що також свідчить про отримання останнім всіх передбачених договором документів на товар.

Керуючись ст.ст. 526, 610, 611, 625, 666, 712 Цивільного кодексу України ст.ст. 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Стягнути з Товариства з обмеженою відповідальністю „Торгівельний будинок „Амстор" (49000, м. Дніпропетровськ, вул. Пастера, б. 10, п/р 66 в АТ „Райффайзен Банк Аваль" у м. Київі, МФО 380805, ІПН 21, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю „Корес-АМС" (61012, м. Харків, вул. Червоні Ряди, б. 14, поверх 2, кім. 217, п/р 7135 в ПАТ „ПроКредитБанк", МФО 320984, ) 202 113 (двісті дві тисячі сто тринадцять гривень) 90 коп. основного боргую 371 (триста сімдесят одна гривня) 41 коп. річних, 4 366 (чотири тисячі триста шістдесят шість гривень) 48 коп. інфляції, 4 137 (чотири тисячі сто тридцять сім гривень) 02 коп. судового збору.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено: 30.03.15 р.

Суддя І.Ф. Мельниченко