номер провадження справи 34/22/15
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЗАПОРІЗЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015 Справа № 908/625/15-г

Господарський суд Запорізької області у складі судді Науменка А.О., при секретарі Яровенко Г.В.

За участю представників: від позивача - Ромащенко К.В., довіреність № 250/2-293 від 16.12.2014 р.; від відповідача - не з'явився; від третьої особи - не з'явився.

Розглянув в судовому засіданні матеріали справи № 908/625/15-г,

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 3);

до відповідача: Державного підприємства "Донецька залізниця" (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68; 85302, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Шота, 14); адреса електронної пошти: );

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача: Товариство з обмеженою відповідальністю "МТА-Сервіс ЛТД" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 2);

про стягнення суми.

Сутність спору:

Публічним акціонерним товариством "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" заявлено вимоги про стягнення з Державного підприємства "Донецька залізниця" збитків, що виниклі у зв'язку з частковою нестачею вантажу (металопродукції - швелера гарячекатаного) у розмірі 11850,37 грн.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 02.02.2015 р. позовна заява прийнята до розгляду, порушено провадження у справі № 908/625/15-г, присвоєно номер провадження 34/22/15, справу до розгляду в засіданні господарського суду призначено на 23.02.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 23.02.2015 р., на підставі ст. 77 ГПК України, розгляд справи відкладений на 13.03.2015 р.

Ухвалою господарського суду Запорізької області від 13.03.2015р., на підставі ст. ст. 27, 77 ГПК України, залучено до участі у справі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача - Товариство з обмеженою відповідальністю "МТА-Сервіс ЛТД" (68001, Одеська область, м. Іллічівськ, вул. Хантадзе, 2), розгляд справи відкладений на 01.04.2015р.

Позовні вимоги мотивовані тим, що на виконання зобов'язань за контрактом № 2219 від 27.06.2013р. та специфікації №646 від 03.02.2014р. до нього, якою позивача визначено вантажовідправником, у лютому 2014 року зі станції Кайдацької, Придніпровської залізниці, ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" на адресу вантажоодержувача - ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД", на станцію відповідача - Маріуполь-Порт у вагоні № 53544813 прибув вантаж - блоки і швелери n 10-12, швелери 10, загальною вагою 67 044,00 кг (навантаження в напіввагони навалом, вантаж у твердому стані, вантаж маркований 3 жовтими смугами по 5 см) згідно з накладною № 46401980. 28.02.2014р. представниками відповідача на ст. Волноваха, Донецької залізниці був складений комерційний акт АQ 654352/3/11, у відповідності до якого: на підставі акта ГУ-23 № 31028 від 27.02.2014р. вагон № 53544813 по відправці, зазначеної на лицьовій стороні даного акта (накладної №46401980), підлягав комісійному переваженню на справних 150т вагонних вагах відповідача, держперевірка 06.02.2014р., контрольний огляд - перевірка 06.02.2014р., з повною зупинкою і розчеплення вагона; за документами значиться: брутто - не вказано, тара - 21800 кг, нетто - 67044 кг; фактично виявилося виявилося: вага брутто - 87150 кг, тара - 21800 кг, нетто 65 350 кг. Таким чином, загальна маса недостачі в напіввагоні №53544813 склала 1 694 кг. Крім того, позивач вказує на те, що даним актом встановлена наявність зовнішніх ознак доступу до вантажу, у вигляді пошкодження маркувальної смуги, що підтверджує факт розкрадання металопродукції в кількості 1 694 кг і є підставою для покладення відповідальності на відповідача. Згідно розрахунку позивача, вартість нестачі вантажу становить 11850,37 грн. На підставі здійсненого переуступочного напису, отриманого від вантажоодержувача (третьої особи), що здійснений на накладній № 46401980, позивачем 08.07.2014р. у відповідності до ст. 133 Статуту залізниць України була пред'явлена претензія до відповідача №4290 та додані до неї оригінали документів, які передбачені ст.ст. 130, 133 Статуту залізниць України. Вказана претензія отримана відповідачам 15.07.2014р., про що свідчить рекомендоване повідомлення, однак, станом на день пред'явлення позову, відповідь на претензію позивачем не отримана, збитки не відшкодовані. Тож, позивач просить суд стягнути з відповідача на його користь збитки, що виникли у зв'язку із частковою нестачею вантажу у розмірі 11850,37 грн., на підставі ст.ст. 908, 909, ч.2 ст. 924 ЦК України, ст. 314 ГК України, ст. 113, ч.2 ст. 114, ст. 129 Статуту залізниць України.

Представник позивача в судовому засіданні 01.04.2015р. підтримав заявлений позов, просив його задовольнити. Також, позивач зазначив, що на його думку, слід стягнути з відповідача збитки з перерахунку відносно долару США на момент прийняття рішення у справі, розмір такої суми позивачем не вказаний.

Представник відповідача у судові засідання 23.02.2015р., 13.03.2015р. та 01.04.2015р. не з'явився, 01.04.2015р. на електрону пошту суду від ДП "Донецька залізниця" надійшов лист (вих.№ 2022/543 від 01.04.2015р.), в якому відповідач зазначив, що позовні вимоги не визнає, та вважає, що нестача вантажу, що вказана у комерційному акті, сталася внаслідок зазначення невірних відомостей вантажовідправником у накладній.

Представник третьої особи в судове засідання 01.04.2015р. не з'явився, однак ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД" направлено на адресу суду пояснення по суті спору (вих.№ ), в яких підтвердило обставини викладені позивачем у позові та той факт, що ним на накладній №46401980 зроблено переуступний підпис, відповідно до якого ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД" (вантажоодержувач) переуступив ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (вантажовідправнику) право на пред'явлення претензій та позовів по даній накладній. Копію накладної №46401980, на якій здійснено переуступний підпис, надано третьою особою в матеріали справи.

За клопотанням представника позивача розгляд справи здійснювався без застосування технічних засобів фіксації судового процесу.

У відповідності до ст. 85 ГПК України в судовому засіданні було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

Згідно зі ст. 75 ГПК України справу розглянуто за наявними матеріалами, які суд визнав достатніми для вирішення спору по суті.

ВСТАНОВИВ:

27.06.2013 року між Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" м. Кривий ріг, Україна (продавець) та Компанією "EAST METALS AG", Швейцарія (покупець) укладено контракт № 2219, за умовами якого продавець продав, а покупець купив на умовах контракту металопродукцію (далі товар).

Пунктом 3 контракту № 2219 сторони узгодили, що ціна товару, який належить до поставки на умовах даного контракту, визначається у доларах США за одну метричну тону (міжнародні комерційні терміни визначаються згідно положенням "ІНТЕРКОМС 2010"), та вказується у додатках до даного контракту, що є його невідємною частинию.

03.02.2014р. між Публічним акціонерним товариством "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" та Компанією "EAST METALS AG" укладено специфікацію № 646 до контракту № 2219 від 27.06.2013р., в якій сторонами узгоджено найменування товару, що належить поставці (швелер гарячочеканний ТУ У 27.1-81:2010) та його ціну (550 $). (п.п. 1, 18 Спеціфікації).

Пунктами 9, 16 вказаної специфікації визначено вантажовідправника - Публічне акціонерне товариство "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського", м. Дніпропетровськ та експедитора у порту - ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД".

24.02.2014р. ПАТ "ЄВРАЗ СУХА БАЛКА" (продавець) виставлено рахунок-фактуру № 4238 покупцю - Компанії "EAST METALS AG" на суму 36745,5 USD, з розрахунку 550 USD, за тону продукції.

На виконання зобов'язань за контрактом № 2219 від 27.06.2013р., вантажовідправником - ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" на адресу вантажоодержувача - ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД", станція Маріуполь-Порт, за накладною № 46401980 у вагоні № 53544813 відправлено вантаж: балки і швелери n 10-12, швелери 10, масу вантажу вказано 67044.

На шляху прямування була виявлена часткова нестача вантажу, про що на станції Волноваха Донецької залізниці 28.02.2014 року був складений комерційний акт АQ 654352/3/11. У розділі Г «Опис пошкодження» зазначеного комерційного акту вказано наступне: «На підставі акту ГУ-23 № 31028 від 27.02.2014р. вагон, вказаний на лицевій стороні даного акта (№ 53544813) комісійно переважений на справних 150т вагонних вагах станції Волноваха Донецької залізниці, держперевірка 06.02.2014р., контрольний огляд - перевірка 06.02.2014р., з повною зупинкою і розчепленням вагону. За документом значиться: брутто - не вказано, тара - 21800 кг, нетто - 67044 кг; фактично виявилося: вага брутто - 87150 кг, тара - 21800 кг, нетто 65350 кг., що менш ніж у документі на 1694 кг. У розділі Д даного комерційного акту "Опис виявленого, з зазначенням кількості нестачі або надлишку" зазначено, що у вагон завантажений вантаж балки і швелери № 10-12, швелер № 10, довжина 12.0, маса однієї одиниці вантажу більш ніж 100кг. Навантаження у вагоні нижче рівня бортів на 100 см, 1 пачка зверху. На пачках по 5 пакувальних смуг, маркування 3 смуги по ширині вагону жовтої фарби. На найвищій пачці праворуч за ходом потягу є поглиблення шириною 50 см на довжину вантажу, углиб 50 см, порушені всі пакувальні смуги. Мається доступ до вантажу. На місці поглиблення маркування порушене. Вагон технічно справний. Вагон бездвірний, люка закриті на запірний механізм. Переваження вантажу здійснювала комерційний агент Говтва Т.Н. у присутності ДСЗ Чанглі В.В., представників ЛВ на ст. Волноваха слідчого Гетта М.А., 28.02.2014р. Доступ до вантажу усунений шляхом накладення двох ув'язок в дві нитки дротом 6 мм».

Проаналізувавши фактичні обставини справи, оцінивши представлені докази, заслухавши представника позивача, суд вважає, що позов підлягає частковому задоволенню виходячи з наступного.

Згідно з ч. 1 ст. 3 Закону України «Про залізничний транспорт» законодавство про залізничний транспорт загального користування складається із Закону України «Про транспорт», цього Закону, Статуту залізниць України, який затверджується Кабінетом Міністрів України, та інших актів законодавства України.

Статтею 2 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. № 457 (надалі Статут) визначено, що Статут залізниць України визначає обов'язки, права і відповідальність залізниць, а також підприємств, організацій, установ і громадян, які користуються залізничним транспортом. Статутом регламентуються порядок укладання договорів, організація та основні умови перевезення вантажів, пасажирів, багажу, вантажобагажу і пошти, основні положення експлуатації залізничних під'їзних колій, а також взаємовідносини залізниць з іншими видами транспорту.

Відповідно до абзацу 8 ст. 6 Статуту залізниць України, затвердженого постановою Кабінету Міністрів України від 6 квітня 1998р. № 457 (далі Статут), накладна є основним перевізним документом встановленої форми, оформленим відповідно до цього Статуту та Правил перевезення вантажів і наданий залізниці відправником разом з вантажем. Накладна є обов'язковою двосторонньою письмовою формою угоди на перевезення вантажу, яка укладається між відправником та залізницею на користь третьої сторони - одержувача. Накладна одночасно є договором на заставу вантажу для забезпечення гарантії внесення належної провізної плати та інших платежів за перевезення. Накладна супроводжує вантаж на всьому шляху перевезення до станції призначення.

Статтями 22, 23 Статуту залізниць України передбачено, що за договором залізничного перевезення вантажу залізниця зобов'язується доставити ввірений їй вантажовідправником вантаж у пункт призначення в зазначений термін і видати його одержувачу, а відправник зобов'язується сплатити за перевезення встановлену плату. Відправники повинні надати станції навантаження на кожне відправлення вантажу заповнену накладну (комплект перевізних документів). Станція призначення видає накладну одержувачу разом з вантажем.

Аналогічний припис містять ст.ст. 307, 314 Господарського кодексу України.

Як вбачається із залізничної накладної завантаження вантажу у вагон №53544813 здійснювалось відправником (позивачем), а відповідно до вимог ч.3 ст. 308 ГК України, які кореспондуються з вимогами ч.2 ст.917 ЦК України, вантажовідправник зобов'язаний підготувати вантаж до перевезення з урахуванням необхідності забезпечення транспортабельності та збереження його в процесі перевезення. Аналогічні вимоги щодо обов'язку вантажовідправника підготувати вантаж з урахуванням його схоронності під час транспортування містяться і у ст.32 Статуту залізниць України, згідно з якою навантаження вантажу здійснюється відправником з виконанням Технічних умов.

Комерційним актом АQ 654352/3/11 встановлено тип вагону №53544813, яким здійснювалось перевезення вантажу - відкритий рухомий склад.

Згідно абзацу 4 пункту 28 Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 р., встановлено, що вантажі, завантажені відправниками у вагони відкритого типу (платформи, напіввагони тощо), приймаються залізницею до перевезення шляхом візуального огляду вагона, вантажу, його маркування (у т. ч. захисного) та кріплення у вагоні без перевірки маси та кількості вантажу.

Також пунктом 3 цих же Правил приймання вантажів до перевезення, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 21.11.2000 № 644, визначено, що залізниця може не приймати вантаж до перевезення у разі відсутності або неналежного його маркування, а також у тарі, що не відповідає вимогам стандартів або інших нормативних документів.

Пунктом 6 Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу, затверджених наказом Міністерства транспорту України від 20.08.2001 р. № 542 передбачено, що з метою забезпечення збереженості всіх вантажів, що перевозяться у вагонах відкритого типу, на їх поверхню відправником наноситься захисне маркування або застосовується покриття плівкою (емульсією) чи інше закріплення верхнього шару вантажу.

Пунктом 3.8 Роз'яснення Президії Вищого господарського суду України "Про деякі питання практики вирішення спорів, що виникають з перевезення вантажів залізницею" №04-5/601 від 29.05.2002 року зазначено, що відповідно до параграфу 1 Технічних умов розміщення та закріплення вантажів на відкритому рухомому складі, правильність розміщення та закріплення вантажів перевіряє залізниця.

За даними накладної №46401980, вантаж відправником розміщено і закріплено відповідно до Місцевих технічних умов від 10.05.2007р. МО-10/91 та відповідним чином марковано фарбою трьома жовтими смугами по 5 см у ширину.

Накладна не містить будь-яких зауважень залізниці щодо стану вантажу та вагону, вантаж прийнято до перевезення, що свідчить про те, що відправником були виконані вищезазначені вимоги Правил перевезення вантажів у вагонах відкритого типу.

Статтею 920 Цивільного кодексу України встановлено, що у разі порушення зобов'язань, що випливають із договору перевезення, сторони несуть відповідальність, встановлену за домовленістю сторін, якщо інше не встановлено цим кодексом, іншими законами, транспортними кодексами (статутами).

Статтею 110 Статуту залізниць встановлено, що залізниця несе відповідальність за збереження вантажу від часу його прийняття для перевезення і до моменту видачі одержувачу, або передачі згідно з Правилами іншому підприємству.

Згідно ч.2 ст.924 Цивільного кодексу України перевізник відповідає за втрату, нестачу, псування або пошкодження прийнятих до перевезення вантажу, багажу, пошти у розмірі фактичної шкоди, якщо не доведе, що це сталося не з його вини.

Згідно з ст.113 Статуту залізниць України за незбереження прийнятого до перевезення вантажу залізниці несуть відповідальність у розмірі фактично заподіяної шкоди, якщо не доведуть, що втрата, нестача чи пошкодження виникли з не залежних від перевізника причин.

Відповідно до ст.26 Закону України "Про залізничний транспорт", ст.129 Статуту залізниць України, обставини, які можуть бути підставою для матеріальної відповідальності залізниці, посвідчуються комерційними актами.

Факт нестачі вантажу підтверджено складеним залізницею комерційним актом АQ 654352/3/11 від 28.02.2014р.

Комерційний акт підписаний належними особами згідно п.10 Правил складення актів, затверджених наказом Міністерства транспорту України № 334 від 28.05.2002 р.

Посилання відповідача на п.а) статті 111 Статуту залізниць України, згідно якого залізниця звільняється від відповідальності за втрату, недостачу, псування або пошкодження вантажу у разі, коли вантаж надійшов у непошкодженому вагоні (контейнері) з непошкодженими пломбами відправника чи без пломб, коли таке перевезення дозволено Правилами, а також, якщо вантаж прибув у непошкодженому відкритому рухомому складі, завантаженому засобами відправника, якщо немає ознак втрати, псування або пошкодження вантажу під час перевезення, спростовуються наступним.

В комерційному акті АQ 654352/3/11 від 28.02.2014р. зазначено, що вагон №65283145 в технічному відношенні виявився справним, в той же час, відомості відображені в акті свідчать про зовнішні ознаки доступу до вантажу, пошкодження маркувальної смуги та порушенням пакувальних смуг.

На станції відправлення залізницею будь-яких зауважень до стану вантажу та вагону не було, наведене дає підстави вважати, що нестача виникла під час перевезення, оскільки після візуального огляду вагону, вантажу, його маркування та розміщення у вагоні, залізницею на станції відправлення вантаж прийнятий без зауважень.

Таким чином, матеріали справи свідчать про те, що нестача виникла через незбереженність прийнятого до перевезення вантажу.

Враховуючи вищенаведене, суд вважає, що залізниця не довела відсутність своєї вини у виникненні недостачі.

Відповідно до ст.130 Статуту залізниць України право на пред'явлення до залізниці претензій та позовів у разі недостачі, псування або пошкодження вантажу має одержувач - за умови пред'явлення накладної, комерційного акта і документа, що засвідчує кількість і вартість відправленого вантажу.

Приписами ст. 133 Статуту залізниць України встановлено, що передача іншим організаціям або громадянам права на пред'явлення претензій та позовів не допускається, за винятком випадків передачі такого права вантажовідправником вантажоодержувачу або вантажоодержувачем вантажовідправнику, а також вантажовідправником або вантажоодержувачем вищій організації або уповноваженій особі, яка виступає від їх імені. Передача права на пред'явлення претензій та позовів засвідчується переуступним підписом на документі (накладній, вантажній, багажній квитанції), а для уповноваженої особи - довіреності, оформленою згідно із законодавством.

Залізнична накладна № 46401980 містить переуступний підпис ТОВ "МТА-Сервіс ЛТД" про передачу ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" права на пред'явлення претензій і позовів.

Таким чином, вимоги ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" є обґрунтованими, а обставини, викладені у позовній заяві доведеними.

Частиною 1 статті 115 Статуту залізниць України передбачено, що вартість вантажу визначається на підставі загальної суми рахунка або іншого документа відправника, який підтверджує кількість і вартість відправленого вантажу.

Відповідно до наявної в матеріалах справи специфікації № 646 від 03.02.2014р. до контракту № 2219 від 27.06.2013р. та рахунку фактури № 4238 від 24.02.14р. вартість однієї метричної тони вантажу складає 550,0 доларів США.

Відповідно до ч.2 ст.114 Статуту недостача маси вантажу, за яку відшкодовуються збитки, в усіх випадках обчислюється з урахуванням граничного розходження визначення маси вантажу і природної втрати вантажу під час перевезення.

Згідно з п.27 Правил видачі вантажів, затверджених наказом Міністерства транспорту України №644 від 21.11.2000 року, вантаж вважається доставленим без утрати, якщо різниця між масою, вказаною в пункті відправлення в залізничній накладній, та масою, визначеною на станції призначення, не перевищує норми природної втрати і граничного розходження у визначенні маси нетто. При видачі вантажів, маса яких унаслідок їх властивостей зменшується при перевезенні, норма недостачі (сума норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто) у даному спірному перевезенні становить 0,5 % маси, зазначеної в перевізних документах.

Нестача згідно комерційного акту АQ 654352/3/11 від 28.02.2014 року у вагоні №53544813 складає 1694 кг. Таким чином, відповідна недостача (з урахуванням норми природної втрати та граничного розходження визначення маси нетто 0,5 % маси, зазначеної в перевізному документі) у спірному вагоні складає 1,35878 т.

Як вбачається з розрахунку, що міститься в позовній заяві, вартість недостачі, яку позивач просить стягнути з відповідача, розрахована з урахуванням норми природної втрати маси вантажу з застосуванням 0,5 % маси, зазначеної в перевізному документі, та складає 11850,37 грн.

В той же час, суд вважає за необхідне коригувати розрахунок позивача, оскільки внаслідок передчасного спрощення чисел при розрахунку та невірному зазначенні курсу долару США, ПАТ "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" невірно визначено суму збитків, що підлягає стягненню.

Так, вірною сумою збитків у даній справі є 11784,55грн., де:

1,35878 т (нестача з урахуванням норми природної втрати вантажу) х 550 доларів США (вартість однієї метричної тони вантажу) = 747,33 доларів США;

747,33 доларів США х 15,768865 (офіційний курс НБУ долару США станом на 26.12.2014р.) = 11784,55 грн.

Розрахунок судом здійснено станом на 26.12.2014р., виходячи з наступного.

Згідно п. 3.4. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011р., ціна позову про стягнення іноземної валюти визначається в іноземній валюті та національній валюті України відповідно до офіційного курсу, встановленого Національним банком України на день подання позову (пункт 4 частини першої статті 55 ГПК). При визначенні ціни позову, поданого в іноземній валюті, необхідно виходити з тієї валюти, в якій провадились чи повинні бути проведені розрахунки між сторонами. У разі подання позову про стягнення національної валюти України - еквіваленту іноземної валюти ціна позову визначається в національній валюті України за офіційним курсом, визначеним Національним банком України, на день подання позову. За змістом згаданого припису пункту 4 частини першої статті 55 ГПК у разі подання до господарського суду позову про стягнення іноземної валюти обов'язковим є зазначення еквіваленту в національній валюті України (гривнях). Виходячи з останнього й визначається сума судового збору, що сплачується з позовної заяви у національній валюті. Однак якщо день подання позову не співпадає з днем сплати судового збору (збір сплачено раніше), то останній визначається з урахуванням офіційного курсу гривні до іноземної валюти, встановленого Національним банком України саме на день сплати, а не на день подання позову (абзац другий частини першої статті 6 Закону України "Про судовий збір").

Судовий збір сплачено платіжним дорученням № 13158 26.12.2014р., позов згідно поштовому штемпелю на конверті подано 27.01.2015р., отже ціна позову визначається за курсом НБУ станом на 26.12.2014р. Заява про збільшення позовних вимог з перерахунком нової дати визначення ціни позову не подавалась.

Отже, позов підлягає частковому задоволенню.

Відповідно до ст. ст. 44, 49 ГПК України судові витрати покладаються на сторін пропорційно задоволеним вимогам.

Керуючись ст. ст. 44, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити частково.

Стягнути з Державного підприємства "Донецька залізниця" (83001, м. Донецьк, вул. Артема, 68; 85302, Донецька область, м. Красноармійськ, вул. Шота, 14, ідентифікаційний код юридичної особи: 1074957) на користь Публічного акціонерного товариства "Євраз - Дніпропетровський металургійний завод ім. Петровського" (49064, м. Дніпропетровськ, вул. Маяковського, 3, ідентифікаційний код юридичної особи: 05393056) 11784 (одинадцять тисяч сімсот вісімдесят чотири) грн. 55 коп. збитків за нестачу вантажу, 1816 (одна тисяча вісімсот шістнадцять) грн. 85 коп. судового збору.

В іншій частині позову відмовити.

Наказ видати після набрання рішенням законної сили.

Повний текст рішення складено 06.04.2015 р.

Згідно ст. 85 ГПК України рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Суддя А.О. Науменко