РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01.04.2015Справа №910/3283/15-г
За позовом Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи"

до Державної фіскальної служби України

Державної казначейської служби України

про стягнення 343 713,11 грн.

Третя особа, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держаної казначейської служби України у м. Києві.

Суддя Лиськов М.О.

Представники сторін:

від позивача Гуринець В.О. (за довіреністю)

від відповідача-1: Щеглова Л.В. (дов. № 99-99-10-17/7 від 29.07.2014)

від відповідача-2: не з'явився

від третьої особи: не з'явився

В судовому засіданні 01.04.2015 відповідно до положень ст. 85 Господарського процесуального кодексу України, було оголошено вступну та резолютивну частини рішення.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ:

02.03.2015 до канцелярії Господарського суду м. Києва надійшла позовна заява Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" (надалі - позивач) до Державної фіскальної служби України (надалі - відповідач) про стягнення 343 713,11 грн.

Позовні вимоги вмотивовані тим, що на думку позивача, відповідач неналежним чином виконував взяті на себе обов'язки за договором про надання послуг № 24 від 28.10.2014, внаслідок чого у останнього утворилась заборгованість в сумі 343 713,11 грн.

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 16.02.2015 порушено провадження у даній справі № 910/3283/15-г, призначено її до розгляду у судовому засіданні на 02.03.2015 за участю представників сторін, яких зобов'язано надати суду певні документи, а також залучено у якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог Головне управління Держаної казначейської служби України у м. Києві.

В судове засідання, призначене на 02.03.2015, з'явився представник позивача та надав документи на виконання вимог ухвали суду.

В судове засідання, призначене на 02.03.2015, з'явився представник відповідача та надав документи на виконання вимог ухвали суду.

Ухвалою суду 02.03.2015 залучено Державну казначейську службу України в якості співвідповідача та відкладено розгляд справи на 16.03.2015.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015, з'явився представник позивача та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015, з'явився представник відповідача-1 та надав заяву про припинення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 16.03.2015, представники відповідача-2 та третьої особи не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні.

Ухвалою суду 16.03.2015 розгляд справи відкладено на 01.04.2015.

В судове засідання, призначене 01.04.2015, з'явився представник позивача та надав пояснення.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, з'явився представник відповідача-1 та надав заяву про припинення провадження у справі.

В судове засідання, призначене на 01.04.2015, представники відповідача-2 та третьої особи не з'явились, причин не явки суд не повідомили, хоча про час та місце розгляду справи, були належним чином повідомленні.

Ухвала суду, позовна заява надсилались відповідачу на юридичну адресу підприємства згідно відомостей єдиного державного реєстру підприємств та організацій України (довідка з ЄДРПОУ наявна в матеріалах справи). У відповідності з положеннями п. 3.6 Роз'яснення Вищого арбітражного суду України "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" від 18.09.1997 особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце її розгляду судом, якщо ухвалу про порушення провадження у справі надіслано за поштовою адресою, зазначеною у позовній заяві.

Пунктом 11 "Інформаційного листа Вищого господарського суду України від 15.03.2007р. (2.04.2009р.)" передбачено, що до повноважень господарських судів не віднесено установлення фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб -учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій. Тому відповідні процесуальні документи надсилаються господарським судом згідно з поштовими реквізитами учасників судового процесу, наявними в матеріалах справи.

У відповідності до підпункту 3.6 пункту 3 роз'яснення Вищого арбітражного суду України від 18.09.1997 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України" (з подальшими змінами) у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Згідно із абз. 3 п. 3.9.1 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Оскільки про час та місце судового засідання відповідач був належним чином повідомлений, на підставі статті 75 Господарського процесуального кодексу України справа може бути розглянута за наявними в ній матеріалами.

Таким чином, суд приходить до висновку, що відповідач повідомлений про час та місце судового розгляду належним чином, а матеріали справи містять достатні докази для її розгляду по суті.

У судових засіданнях складалися протоколи згідно статті 81-1 Господарського процесуального кодексу України.

Клопотання щодо фіксації судового процесу учасниками процесу не заявлялось, у зв'язку з чим, розгляд справи здійснювався без застосуванням засобів технічної фіксації судового процесу у відповідності до статті 811 Господарського процесуального кодексу України.

Зважаючи на достатність в матеріалах справи доказів, необхідних для повного та об'єктивного вирішення справи, розгляд справи відбувся з урахуванням положень ст. 75 Господарського процесуального кодексу України за наявними у справі матеріалами.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

ВСТАНОВИВ:

28.10.2014 між позивачем (надалі - Виконавець) та відповідачем (надалі - замовник) був укладений Договір № 24 про надання послуг(надалі - Договір, належним чином засвідчена копія Договору міститься в матеріалах справи).

25.02.205 після порушення провадження у справ відповідачем було сплачено основний борг в сумі 342 586 грн., що підтверджується платіжним дорученням № 281 від 25.02.1015.

Відповідно до п. 1-1 ч. 1 ст. 80 Господарського процесуального кодексу України господарський суд припиняє провадження у справі, якщо відсутній предмет спору.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору в частині стягнення основної суми заборгованості в сумі 342 586 грн. та необхідність припинення провадження у справі у вказаній частині.

Крім того, позивач на підставі п. 2 ст. 625 Цивільного Кодексу України просить суд стягнути з відповідача на свою користь 1 126,31 грн. трьох відсотків річних нарахованого на суму боргу за весь час прострочення.

Згідно ст. 229 Господарського кодексу України та ст.625 Цивільного Кодексу України, за прострочення виконання грошового зобов'язання настає відповідальність у вигляді сплати суми боргу з урахуванням встановленого індексу інфляції за весь час прострочення, а також сплати трьох процентів річних від простроченої суми.

Оскільки вимоги позивача щодо стягнення з відповідача індексу інфляції нарахованого на суму боргу та 3 % річних ґрунтуються на законі (п. 2 ст. 625 Цивільного кодексу України), а відповідач є таким що прострочив виконання грошового зобов'язання, позовні вимоги позивача в частині стягнення 3 % річних та індексу інфляції нарахованого на суму боргу підлягають задоволенню відповідно до наведеного в позовній заяві розрахунку. При здійсненні перевірки розрахунку 3% річних та індексу інфляції, нарахованих позивачем, судом встановлено, що ним правильно здійснено вказаний розрахунок.

За таких обставин, суд приходить до висновку про відсутність предмету спору та необхідність припинення провадження у справі в сумі основного боргу та задоволення позовних вимог в частині стягнення штрафних санкцій.

Позивачем також подану заяву про повернення частини сплачено судового збору у зв'язку із тим, що позивачем було зменшено позовні вимоги на підставі сплати відповідачем суми основної заборгованості.

Суд розглянувши вказане клопотання відмовив в його задоволенні з огляду на наступне.

Відповідно до ч. 2 ст. 49 Господарського процесуального кодексу України якщо спір виник внаслідок неправильних дій сторони, господарський суд має право покласти на неї судовий збір незалежно від результатів вирішення спору.

Таким чином, оскільки спір виник з вини відповідача (на момент звернення позивача до суду існувало прострочене грошове зобов'язання, що порушувало право позивача), то згідно ст. 49 Господарського процесуального кодексу України судові витрати покладаються на відповідача.

Виходячи з вищенаведеного та керуючись ст. ст. 4, 49, 75, п. 1-1 ст. 80, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, Господарський суд міста Києва, -

ВИРІШИВ:

1. В частині стягнення основного боргу на суму 342 586, 80 грн. провадження у справі №910/3283/15-г - припинити.

2. В іншій частині позов задовольнити.

3. Стягнути з Державної фіскальної служби (04655, м. Київ, Львівська площа, будинок 8; ідентифікаційний код: 39292197) на користь Приватного акціонерного товариства "Інформаційні комп'ютерні системи" (03005, м. Київ, вулиця Смоленська, будинок 31-33; ідентифікаційний код 21670779) 1 126 (одна тисяча сто двадцять шість) грн.31 коп. - 3 % річних, 209 (двісті дев'ять) грн. 62 коп. - інфляційних втрат та 6 874 (шість тисяч вісімсот сімдесят чотири ) грн. 30 коп. - суму судового збору.

4. Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

5. Копію рішення направити сторонам.

Рішення господарського суду набирає законної сили після закінчення строку подання апеляційної скарги, якщо апеляційну скаргу не було подано. У разі подання апеляційної скарги рішення, якщо його не скасовано, набирає законної сили після розгляду справи апеляційним господарським судом.

Повний текст рішення складено 03.04.2015

Суддя М.О. Лиськов