ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року Справа № 908/4104/14

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

Головуючого судді: Дмитренко Г.К.- доповідач

суддів: Прокопенко А.Є., Крутовських В.І.

при секретарі: Однорог О.В.

За участю представників сторін:

від позивача за первісним позовом: Коляда А.С., довіреність б/н від 18.11.14, представник;

від відповідача за первісним позовом: Фішелєва Г.В., довіреність б/н від 28.10.14, представник;

розглянувши апеляційну скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року по справі № 908/4104/14

за позовом товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект", м. Запоріжжя

до товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", смт. Ювілейне Дніпропетровської області

про стягнення 54 000 грн.

та

за зустрічним позовом товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", смт. Ювілейне, Дніпропетровської області

до товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект", м. Запоріжжя

про визнання недійсною додаткової угоди від 23.12.2013 року №1 до договору від 20.12.2013 року №34

У судовому засіданні оголошувалась перерва з 10.03.2015 року по 31.03.2015 року (ст. 77 Господарського процесуального кодексу України).

Рішенням господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року (суддя Євстигнеєва Н.М.) первісний позов задоволено. Стягнуто з товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" на користь товариства з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" 54000 грн. заборгованості та 1827 грн. судового збору. У задоволенні зустрічного позову про визнання недійсною додаткової угоди від 23.12.2013 року №1 до договору від 20.12.2013 року №34 відмовлено.

Не погодившись з рішенням суду товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулось з апеляційною скаргою, в якій просить зазначене рішення скасувати та прийняти нове, яким задовольнити зустрічний позов, а у задоволенні первісного позову відмовити.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" посилається на порушення судом норм матеріального і процесуального права.

Товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" у відзиві на апеляційну скаргу просить в її задоволенні відмовити, а рішення господарського суду залишити без змін.

Заслухавши пояснення представників сторін, обговоривши доводи апеляційної скарги, розглянувши матеріали справи, суд

ВСТАНОВИВ:

20.12.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" (замовник) в особі технічного директора Даниленка С.В., що діяв на підставі Статуту, та товариством з обмеженою відповідальністю "Мідас-Буд" (підрядник) в особі директора Юрченка Г.О., діючого на підставі Статуту, був укладений договір №345.в на виконання проектних робіт, відповідно п.1.1 якого в порядку та на умовах, визначених цим договором, підрядник бере на себе зобов'язання своїми силами і засобами за рахунок замовника виконати розрахунок водогосподарської діяльності підприємства замовника та опитний аркуш, підготувати документи для отримання технічних умов, розробити робочий проект (розділ ВК), узгодити робочий проект (розділ ВК) у КП "Водоканал" м. Запоріжжя, надати консультаційні послуги, розробити схему водопостачання та водовідведення на об'єктах "вул. Північнокільцева, буд. 12, м. Запоріжжя, вул. Перемоги, буд. 115-б, м. Запоріжжя, пр. Леніна, буд. 146, прим. 155-б, м. Запоріжжя" (далі - об'єкти) згідно завдання на проектування. Замовник зобов'язується прийняти виконані роботи і сплатити підряднику вартість виконаних робіт.

Ціна договору з ПДВ складає 54 000 грн., в т.ч. ПДВ складає 9000 грн. Ціна договору враховує усі витрати підрядника на виконання предмету договору, окрім вартості отримання технічних умов (п.п. 3.1. договору).

Перегляд ціни договору оформлюється сторонами шляхом укладення додаткових угод (п.3.3 договору).

У п.3.4 договору вказано, що оплата виконаних робіт здійснюється шляхом передоплати замовником 100% вартості договору.

Згідно п.4.1 договору замовник зобов'язаний в обумовлений договором строк провести оплату виконаних робіт.

У відповідності з п.8.1 договору цей договір набуває чинності з моменту його підписання і діє до 30.06.2013 року та до повного виконання сторонами своїх зобов'язань за цим договором.

Зміни в цей договір можуть бути внесені за взаємною згодою сторін, що оформлюється додатковою угодою до цього договору і які є його невід'ємною частиною і мають юридичну силу у разі, якщо вони викладені у письмовій формі та підписані уповноваженими на те представниками сторін (п.8.3 договору).

23.12.2013 року між товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" в особі технічного директора Даниленка С.В., що діяв на підставі Статуту, і товариством з обмеженою відповідальністю "Мідас-Буд" в особі директора Юрченка Г.О., що діяв на підставі Статуту, було укладено додаткову угоду № 1 до договору від 20.12.2013 року № 345.в, в якій сторони дійшли згоди збільшити ціну договору та викласти п.3.1 договору в наступній редакції: "3.1. Ціна договору з ПДВ складає 108000 грн., в т.ч. ПДВ складає 18000 грн. Ціна договору враховує усі витрати підрядника на виконання предмету договору, окрім вартості отримання технічних умов".

У п.2 додаткової угоди від 23.12.2013 року сторони погодили внести зміни до п.3.4 договору та викласти його в наступній редакції: « 3.4. Оплата виконаних робіт здійснюється шляхом передоплати замовником 50% вартості договору».

У п.3 вищезгаданої додаткової угоди сторони погодили доповнити договір пунктом 3.5 та викласти його в такій редакції: «Остаточна оплата робіт за договором здійснюється замовником на протязі 3 (трьох) банківських днів з моменту підписання сторонами акту прийому-передачі виконаних робіт (наданих послуг)».

12.08.2014 року до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців було внесено запис про зміну повного та скороченого найменування товариства з обмеженою відповідальністю "Мідас-Буд", у зв'язку з чим останнє було перейменоване на товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект", що підтверджується витягами з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (а.с. 153-155).

Як вбачається з матеріалів справи, товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" були надані послуги на загальну суму 108000 грн., що підтверджується:

- актом надання послуг від 24.02.2014 року № 74 на суму 54000 грн. (а.с. 12);

- актом надання послуг від 11.06.2014 року № 74 на суму 54000 грн. (а.с. 11), які підписані представниками замовника - товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" та виконавця - товариства з обмеженою відповідальністю "Мідас-Буд".

Відповідач (за первісним позовом) зобов'язання по оплаті виконав частково у сумі 54000 грн., що підтверджується меморіальним ордером від 24.12.2013 року №275362.

Залишок несплаченого товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" за надані послуги боргу складає 54000 грн., з приводу стягнення яких товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" звернулось з даною позовною заявою.

Суб'єкти господарювання повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином, відповідно до закону, інших правових актів, договору (ч.1 ст.193 Господарського кодексу України).

У відповідності із ч.1 ст. 173 Господарського кодексу господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Якщо у зобов'язанні встановлений строк його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (ч.1 ст.530 Цивільного кодексу України).

В силу ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Оскільки строк оплати наданих послуг, з урахуванням змісту п.3.5. договору, настав, доказів сплати наданих послуг в сумі 54000 грн. товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" не надано, господарським судом підставно задоволено вимоги за первісним позовом.

01.12.14 року товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" звернулося до господарського суду із зустрічною позовною заявою, в якій просило визнати недійсною додаткову угоду від 23.12.2013 року № 1 до договору від 20.12.2013 року № 345.в між товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" і товариством з обмеженою відповідальністю "Мідас-Буд".

Зустрічний позов вмотивований тим, що додаткова угода від 23.12.2013 року № 1 до договору від 20.12.2013 року № 345.в не відповідає вимогам, встановленим ст. 203 Цивільного кодексу України; особа, яка підписувала спірну додаткову угоду, не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності. Товариству з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" не було відомо про укладання технічним директором Даниленком С.В. оспорюваної додаткової угоди. Крім того, товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" не вчинено будь-якої дії, яка б свідчила про схвалення правочину, що укладений особою без відповідних повноважень.

В апеляційній скарзі товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" вказує, що додаткова угода від 23.12.2013 року № 1 до договору від 22.12.2014 року № 345.в не відповідає встановленим ст. 203 Цивільного кодексу України загальним вимогам, додержання яких є необхідним для чинності правочину, а тому є підстави для визнання цієї угоди недійсною.

Скаржник зазначає, що особа, яка підписала додаткову угоду від 23.12.2013 року №1 не мала необхідний обсяг цивільної дієздатності, посилаючись при цьому на підпункт «п» п.5.4 Статуту товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", згідно якого до виключної компетенції загальних зборів учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" належить укладення угод, сума яких перевищує 50000 грн. Рішення про укладання додаткової угоди від 23.12.2013 року № 1 до договору від 20.12.2013 року № 345.в про збільшення ціни договору загальними зборами учасників товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" не приймалося.

Також апелянт вказує, що «будь-яким іншим посадовим особам, у тому числі і технічному директору Даниленку С.В., Статутом товариства не надано повноважень діяти від імені товариства без довіреності. Довіреності технічному директору Даниленку С.В. на укладання угод товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" не видавало».

Апеляційний господарський суд не погоджується з доводами, наведеними товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" в апеляційній скарзі, виходячи з наступного.

За ч.1 ст. 626 Цивільного кодексу України договором є домовленість двох або більше сторін, спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч.7 ст. 179 Господарського кодексу України господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом, іншими нормативно-правовими актами щодо окремих видів договорів.

Відповідно ч.1 ст. 181 Господарського кодексу України господарський договір за загальним правилом викладається у формі єдиного документа, підписаного сторонами та скріпленого печатками.

При укладенні господарських договорів сторони можуть визначати зміст договору на основі вільного волевиявлення, коли сторони мають право погоджувати на свій розсуд будь-які умови договору, що не суперечать законодавству (ч. 4 ст. 179 Господарського кодексу України).

Статтею 180 Господарського кодексу України передбачено, що зміст господарського договору становлять умови договору, визначені угодою його сторін, спрямованою на встановлення, зміну або припинення господарських зобов'язань, як погоджені сторонами, так і ті, що приймаються ними як обов'язкові умови договору відповідно до законодавства. Господарський договір вважається укладеним, якщо між сторонами у передбачених законом порядку та формі досягнуто згоди щодо усіх його істотних умов. Істотними є умови, визнані такими за законом чи необхідні для договорів даного виду, а також умови, щодо яких на вимогу однієї із сторін повинна бути досягнута згода. При укладенні господарського договору сторони зобов'язані у будь-якому разі погодити предмет, ціну та строк дії договору.

Частиною 2 ст. 189 Господарського кодексу України встановлено, що ціна є істотною умовою господарського договору. Ціна зазначається в договорі у гривнях. Ціни у зовнішньоекономічних договорах (контрактах) можуть визначатися в іноземній валюті за згодою сторін.

Зміна ціни після укладення договору допускається лише у випадках і на умовах, встановлених договором або законом (ч. 2 ст. 632 Цивільного кодексу України).

У відповідності з п.3.3 договору від 20.12.2013 року № 345.в перегляд ціни договору оформлюється сторонами шляхом укладання додаткових угод.

Частиною 3 ст. 179 Господарського кодексу України визначено, що сторони можуть за взаємною згодою конкретизувати або розширити зміст господарського зобов'язання в процесі його виконання, якщо законом не встановлено інше.

У ч. 1 ст. 202 Цивільного кодексу України визначено, що правочином є дія особи, спрямована, на набуття, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Згідно ч. 2 ст. 203 Цивільного кодексу України особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності.

Відповідно до ч. 2 ст. 207 Цивільного кодексу України правочин, який вчиняє юридична особа, підписується особами, уповноваженими на це установчими документами або довіреністю та скріплюється печаткою.

У ч. 3 ст. 237 Цивільного кодексу України вказано, що представництво виникає на підставі договору, закону, акта органу юридичної особи та з інших підстав, встановлених актами цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 239 Цивільного кодексу України правочин, вчинений представником, створює, змінює, припиняє цивільні права та обов'язки особи, яку він представляє.

Частиною 1 ст. 215 Цивільного кодексу України передбачено, що підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені ч. ч. 1 - 3, 5 та 6 ст. 203 цього Кодексу.

Загальні вимоги, додержання яких є необхідним для чинності правочину, встановлені ст. 203 Цивільного кодексу України, згідно з ч. ч. 1 - 3, 5 - 6 якої: зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним; правочин, що вчиняється батьками (усиновлювачами), не може суперечити правам та інтересам їхніх малолітніх, неповнолітніх чи непрацездатних дітей.

Як вказувалось вище, укладений між сторонами у справі договір на виконання проектних робіт від 20.12.2013 року № 345.в з боку замовника - товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", - був підписаний технічним директором Даниленком С.В. та скріплений печаткою відповідача.

Даний договір відповідачем не оспорюється та повноваження Даниленка С.В. під сумнів не ставляться. Напроти, відповідач вказує у скарзі, що згідно платіжного доручення від 24.12.2013 року № 275362 на підставі рахунку від 20.12.2013 року № 1147 та у відповідності до умов договору товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" сплатило товариству з обмеженою відповідальністю «Мідас-Буд» 54000 грн.

Як стверджує товариство з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект", при підписанні договору № 345.в технічним директором Даниленком С.В. було надано довіреність від 01.01.2013 року № 01/01/13-1, якою товариство з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" в особі генерального директора Євтєєва Дмитра Олеговича, діючого на підставі Статуту, уповноважило Даниленка Сергія Вікторовича на підписання від імені товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет", зокрема, договорів підряду. Ця довіреність видана на строк до 31.12.2013 року. Жодних обмежень щодо суми договорів, на підписання яких був уповноважений технічний директор Даниленко С.В., згадана довіреність не містить. Копія вищезазначеної довіреності надана товариством з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" до матеріалів справи (а.с. 103).

Відповідно до ч. ч. 1 - 3 ст. 92 Цивільного кодексу України юридична особа набуває цивільних прав та обов'язків і здійснює їх через свої органи, які діють відповідно до установчих документів та закону. Порядок створення органів юридичної особи встановлюється установчими документами та законом. У випадках, встановлених законом, юридична особа може набувати цивільних прав та обов'язків і здійснювати їх через своїх учасників. Орган або особа, яка відповідно до установчих документів юридичної особи чи закону виступає від її імені, зобов'язана діяти в інтересах юридичної особи, добросовісно і розумно та не перевищувати своїх повноважень.

Як зазначено у п.п. 3.3, 3.4 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013 року № 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними», припис абзацу першого частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України зобов'язує орган або особу, яка виступає від імені юридичної особи не перевищувати своїх повноважень. Водночас саме лише порушення даного обов'язку не є підставою для визнання недійсними правочинів, вчинених цими органами (особами) від імені юридичної особи з третіми особами, оскільки у відносинах із третіми особами обмеження повноважень щодо представництва юридичної особи не має юридичної сили, крім випадків, коли юридична особа доведе, що третя особа знала чи за всіма обставинами не могла не знати про такі обмеження (абзац другий частини третьої статті 92 Цивільного кодексу України). Отже, позов про визнання недійсним відповідного правочину може бути задоволений у разі доведеності юридичною особою (позивачем) у господарському суді тієї обставини, що її контрагент знав або повинен був знати про наявні обмеження повноважень представника цієї юридичної особи, але, незважаючи на це, вчинив з ним оспорюваний правочин (що не отримав наступного схвалення особи, яку представляють).

У зв'язку з наведеним господарському суду слід виходити з того, що контрагент юридичної особи знає (або повинен знати) про обмеження повноважень цієї особи, якщо:

- такі обмеження передбачені законом (наприклад, абзацом другим частини другої статті 98 Цивільного кодексу України);

- про відповідні обмеження було вміщено відомості у відкритому доступі на офіційному веб-сайті розпорядника Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців.

Якщо договір містить умову (пункт) про підписання його особою, яка діє на підставі статуту підприємства чи іншого документа, що встановлює повноваження зазначеної особи, то наведене свідчить про обізнаність іншої сторони даного договору з таким статутом (іншим документом) у частині, яка стосується відповідних повноважень, і в такому разі суд не може брати до уваги посилання цієї сторони на те, що їй було невідомо про наявні обмеження повноважень представника її контрагента.

Наступне схвалення юридичною особою правочину, вчиненого від її імені представником, з перевищенням повноважень, унеможливлює визнання такого правочину недійсним (стаття 241 Цивільного кодексу України). Настання передбачених цією статтею наслідків ставиться в залежність від того, чи було в подальшому схвалено правочин особою, від імені якої його вчинено; тому господарський суд повинен у розгляді відповідної справи з'ясовувати пов'язані з цим обставини. Доказами такого схвалення можуть бути відповідне письмове звернення уповноваженого органу (посадової особи) такої юридичної особи до другої сторони правочину чи до її представника (лист, телефонограма, телеграма, телетайпограма тощо) або вчинення зазначеним органом (посадовою особою) дій, які свідчать про схвалення правочину (прийняття його виконання, здійснення платежу другій стороні, підписання товаророзпорядчих документів і т. ін.). Наведене стосується й тих випадків, коли правочин вчинений не представником юридичної особи з перевищенням повноважень, а особою, яка взагалі не мала повноважень щодо вчинення даного правочину.

Про подальше схвалення товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" укладеної додаткової угоди свідчить підписання без будь-яких заперечень актів надання послуг від 24.02.2014 року №74 на суму 54000 грн. та від 11.06.2014 року №74 на суму 54000 грн., які також містять підпис уповноваженої особи та печатку підприємства.

Акти від 24.02.2014 року №74 та від 11.06.2014 року №74 є документами, що підтверджують факт виконання товариством з обмеженою відповідальністю «Запорожпроект» робіт на суму 108000 грн. саме за договором від 20.12.2013 року № 345.в.

Відповідач посилається на неможливість прийняття до уваги вказаних актів тим, що роботи нібито були передані тільки 12.06.2014 року, тобто після підписання актів надання послуг, у зв'язку з чим перелічені акти неможна вважати первісним бухгалтерським документом. Таке твердження апелянта є безпідставним враховуючи наступне.

Відповідач підтверджує факт отримання від позивача результатів виконаних проектних робіт, передбачених п.2.4. договору, поштою 12.06.2014 року. Однак посилається на те, що акт наданих послуг від 24.02.2014 року був підписаний до передачі результатів робіт. Між тим поетапна передача робіт за договором та складання декількох актів прийому - передачі виконаних робіт (наданих послуг) не заборонена ані законодавством, ані договором.

Згідно ч.1 ст. 853 Цивільного кодексу України замовник зобов'язаний прийняти роботу, виконану підрядником відповідно до договору підряду, оглянути її і в разі виявлення допущених у роботі відступів від умов договору або інших недоліків негайно заявити про них підрядникові.

Якщо замовник не зробить такої заяви, він втрачає право у подальшому посилатися на ці відступи від умов договору або недоліки у виконаній роботі.

Доказів надання товариству з обмеженою відповідальністю "Запорожпроект" мотивованої відмови від прийняття результатів робіт із переліком недоліків, які підлягають усуненню, товариством з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" до суду не подано.

Таким чином матеріали справи свідчать про те, що після підписання додаткової угоди від 23.12.2013 року №1 сторонами були вчинені дії, спрямовані на її виконання, отже, додаткова угода виконувалась та була схвалена позивачем (за зустрічним позовом), що підтверджується відповідними актами надання послуг.

Зважаючи на викладене, рішення господарського суду є законним і обґрунтованим, прийнято з додержанням норм матеріального права та відповідає фактичним обставинам і матеріалам справи.

Керуючись ст. ст. 99, 101, 103, 105 Господарського процесуального кодексу України, суд

ПОСТАНОВИВ:

Рішення господарського суду Дніпропетровської області від 22.12.2014 року по справі № 908/4104/14 залишити без змін, а скаргу товариства з обмеженою відповідальністю "АТБ-маркет" без задоволення.

Головуючий суддя Г.К. Дмитренко

Суддя А.Є. Прокопенко

Суддя В.І. Крутовських

повний текст постанови виготовлений 01.04.15р.