ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
УХВАЛА

30 березня 2015 року Справа № 914/2837/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

головуючий суддя: судді:Дроботова Т.Б, Алєєва І.В. (доповідач), Рогач Л.І.

розглянувши матеріали касаційної скарги Приватного підприємства "Діаспора" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року

у справі № 914/2837/14 господарського суду Львівської області

за позовом Трускавецької міської ради

до Приватного підприємства "Діаспора"

про визнання укладеним договору оренди земельної ділянки, зобов'язання зареєструвати право оренди, стягнення збитків за користування земельною ділянкою в сумі 84 809,54 грн.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Вищого господарського суду України від 25.02.2015р. касаційну скаргу Приватного підприємства "Діаспора" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015р. у справі №914/2837/14 повернуто скаржнику на підставі п. 2 ч. 1 ст. 1113 ГПК України.

Подана повторно Приватним підлприємством "Діаспора" касаційна скарга на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року у справі № 914/2837/14 не відповідає вимогам розділу ХІІ1 ГПК України з наступних підстав.

Відповідно до ч. 4 ст. 111 Господарського процесуального кодексу України до касаційної скарги додаються зокрема докази сплати судового збору.

Відповідно до пп. 5 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору, що підлягає сплаті за подання касаційної скарги на рішення суду, становить 70 відсотків ставки, що підлягає сплаті при поданні позовної заяви, а у разі подання позовної заяви майнового характеру - 50 відсотків ставки, обчисленої виходячи з оспорюваної суми.

Згідно з пп. 1 п. 2 ч. 2 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" ставка судового збору за подання до господарського суду позовної заяви майнового характеру становить 2 відсотки ціни позову, але не менше 1,5 розміру мінімальної заробітної плати та не більше 60 розмірів мінімальних заробітних плат.

При цьому, відповідно до ч. 1 ст. 4 Закону України "Про судовий збір" судовий збір справляється у відповідному розмірі від мінімальної заробітної плати у місячному розмірі, встановленої законом на 1 січня календарного року, в якому відповідна заява або скарга подається до суду, - у відсотковому співвідношенні до ціни позову та у фіксованому розмірі.

Відповідно до ст. 8 Закону України "Про Державний бюджет України на 2015 рік" у 2015 році мінімальна заробітна плата у місячному розмірі встановлена з 01 січня у розмірі 1218грн., з 01 грудня - 1378грн.

Предметом позову у даній справі є дві вимоги немайнового характеру -визнання укладеним договору оренди земельної ділянки та зобов'язання зареєструвати право оренди , а також вимога майнового характеру про стягнення збитків за користування земельною ділянкою в сумі 15 000 грн.(ця сума була стягнута з ПП "Діаспора" за рішенням господарського суду Львівської області від 21.10.2014р., яке залишено без змін судом апеляційної інстанції).

Відповідно до п.п.2.11 п. 2 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 21.02.2013р. №7 (зі змінами і доповненнями), якщо в позовній заяві об'єднано дві або більше вимог немайнового характеру, пов'язаних між собою підставами виникнення або поданими доказами, судовий збір сплачується окремо з кожної з таких вимог.

Враховуючи викладене, розмір судового збору, який підлягає сплаті за звернення з касаційною скаргою в такому випадку, становить 852,60 грн + 852,60 грн. + 913, 50 грн. = 2618,70 грн., натомість згідно доданої скаржником квитанції від 16.02.2015р. судовий збір сплачено у розмірі 1766,10 грн., тобто у меншому розмірі.

Пунктом 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України визначено, що касаційна скарга не приймається до розгляду і повертається судом, якщо до скарги не додано документів, що підтверджують сплату судового збору у встановлених порядку і розмірі.

За таких обставин касаційна скарга Приватного підприємства "Діаспора" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року не може бути прийнята до розгляду Вищим господарським судом України і підлягає поверненню.

Крім того, відповідно до пункта 3 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України, від 24.10.2011 року № 11 "Про деякі питання практики застосування розділу XII-1 Господарського процесуального кодексу України" визначено, що у застосуванні п. 3 ч. 1 ст. 1113 ГПК України господарському суду необхідно враховувати, що належним доказом надсилання іншій стороні у справі копії касаційної скарги і доданих до неї документів можна вважати розрахунковий документ встановленої форми, що підтверджує надання послуг поштового зв'язку (оригінал касового чека, розрахункової квитанції тощо).

Скаржником до касаційної скарги на підтвердження доказів направлення скарги іншій стороні по справі надано опис вкладення до конверту, проте в додатках до касаційної скарги зазначено і квитанція, і опис. Факт відсутності квитанції підтверджується актом Львівського апеляційного господарського суду від 10.03.2015р. №16.

Керуючись ст.ст. 86, 111, 1111, п. 4 ч. 1 ст. 1113 Господарського процесуального кодексу України, Вищий господарський суд України, -

УХВАЛИВ:

Касаційну скаргу Приватного підприємства "Діаспора" на постанову Львівського апеляційного господарського суду від 26.01.2015 року у справі № 914/2837/14 повернути скаржнику.

Головуючий суддя Т.Б.Дроботова
Суддя (доповідач) І.В. Алєєва
Суддя Л.І.Рогач