ДНІПРОПЕТРОВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ
ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

31.03.2015 року Справа № 912/495/15-г

Дніпропетровський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого судді Коваль Л.А. (доповідач)

суддів: Пархоменко Н.В., Чередка А.Є.,

при секретарі судового засідання: Сусла Я.Б.,

за участю представників сторін:

від позивача: не з'явився,

від відповідача-1: не з'явився,

від відповідача-2: головний юрисконсульт управління стягнення заборгованості департаменту реструктуризації заборгованості та стягнення АТ "Ощадбанк" Бауліна В.О., довіреність № 19-11/161 від 24.11.2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог у справі № 912/495/15-г

за позовом Lanemark Trading Ltd, Nicosia

до

відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", м. Світловодськ Кіровоградської області

відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", м. Київ

про визнання недійсним рішення, іпотечного договору, вилучення обтяження іпотекою земельної ділянки, зняття заборони відчуження

ВСТАНОВИВ:

Lanemark Trading Ltd звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовною заявою до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про:

- визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" від 22.08.2013 року;

- визнання недійсним іпотечного договору № 23 від 28.08.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабенко Вячеславом Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1579;

- вилучення обтяження іпотекою земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м. та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", реєстраційний номер нерухомого майна 9, та зняття заборони відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м. та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", реєстраційний номер нерухомого майна 9.

Ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року у справі № 912/495/15-г порушено провадження за вказаною позовною заявою в частині вимог про визнання недійсним іпотечного договору, вилучення обтяження іпотекою земельної ділянки, зняття заборони відчуження.

Також, іншою ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року у справі № 912/495/15-г (суддя Макаренко Т.В.) відмовлено у прийнятті позовної заяви Lanemark Trading Ltd від 04.02.2015 року в частині вимоги щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" від 22.08.2013 року.

Відмовляючи в прийнятті позовної заяви в частині наведених вище вимог на підставі п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України, місцевий господарський суд виходив з тих обставин, що господарським судом Кіровоградської області 02.02.2015 року порушено провадження у справі № 912/379/15-г за позовом "Lanemark Trading Ltd" до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" та Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України", в якому однією з вимог позивача, зокрема, є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" від 22.08.2013 року.

Не погодившись із зазначеною ухвалою суду про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог, Публічне акціонерне товариство "Державний ощадний банк України" (відповідач-2) подало апеляційну скаргу. Посилаючись на порушення місцевим господарським судом при винесенні вказаної ухвали норм процесуального права, відповідач-2 просить скасувати цю ухвалу та змінити її, а саме повернути позовну заяву Lanemark Trading Ltd про визнання недійсним рішення, іпотечного договору, вилучення обтяження іпотекою двоповерхової нежитлової будівлі, зняття заборони відчуження і додані до неї документи без розгляду (вимоги апеляційної скарги наведені з урахуванням заяви, що надійшла до апеляційного господарського суду 19.03.2015 року).

В обґрунтування апеляційної скарги відповідач-2 посилається на ті обставини, що процесуальним законом, яким керується господарський суд при здійсненні судочинства, не передбачено можливості відмови у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог, оскільки імперативний припис ч. 3 ст. 62 ГПК України визначає, що до ухвали суду про відмову у прийнятті позовної заяви, що надсилається заявникові, додаються позовні матеріали. Також, за доводами відповідача-2, не передбачає можливості порушення провадження у справі в частині однієї з заявлених вимог та відмови у прийнятті позовної заяви в частині іншої/інших вимог і п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (повернення позовної заяви і доданих до неї документів без розгляду, якщо порушено правила об'єднання позовних вимог або об'єднано в одній позовній заяві кілька вимог до одного чи кількох відповідачів і сумісний розгляд цих вимог перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін чи суттєво утруднить вирішення спору), який, натомість, імперативно визначає про повернення позовної заяви позивачу з можливістю в подальшому, після усунення порушення правил об'єднання вимог, повторно звернутися до суду в загальному порядку. При цьому відповідач-2 вважає, що позивачем порушено правила об'єднання вимог та об'єднано декілька вимог до відповідачів, сумісний розгляд яких перешкоджатиме з'ясуванню прав і взаємовідносин сторін та суттєво утруднить вирішення спору, адже вимоги про визнання недійсним договору іпотеки, про вилучення обтяження іпотекою та зняття заборони відчуження є похідними від вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників і не можуть бути розглянуті судом до вирішення такої вимоги. За доводами відповідача-2, вимоги позивача про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників ґрунтуються на твердженнях про допущення порушень відповідачем-1 прав позивача щодо управління господарською організацією товариства, в той же час як для вирішення вимоги про визнання недійсним договору іпотеки суд має досліджувати як наявність у правовідносинах, що склалися між відповідачем-1 та відповідачем-2 з приводу укладеного договору іпотеки, підстав недійсності правочину та фактів наступного схвалення юридичною особою правочину. Окрім того, відповідач-2 посилається на ті обставини, що оскаржувана ухвала не містить обґрунтування та підтвердження наявності спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав; місцевим господарським судом не досліджувалися обставини та матеріали справи. За твердженням відповідача-2, посилання місцевого господарського суду в оскаржуваній ухвалі на порушення господарським судом Кіровоградської області провадження у справі № 912/379/15-г за позовом Lanemark Trading Ltd до Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" та Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" в якому, однією з вимог позивача, зокрема, є вимога про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 зборів учасників цього товариства від 22.08.2013 року, не підтверджує, що позовна заява у цій справі заявлена на тих же самих підставах, що і у справі № 912/495/15-г.

19.03.2015 року від відповідача-2 до апеляційного господарського суду надійшла заява, у якій наведені додаткові обґрунтування вимог апеляційної скарги. Так, відповідач-2 зазначає, що враховуючи відсутність можливості оскаржити в апеляційному порядку окремо від рішення суду ухвалу про порушення провадження у справі, відповідач-2, вбачаючи порушення норм процесуального права, що були допущені місцевим господарським судом при дослідженні матеріалів позовної заяви, оскаржив ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог. Однак, за доводами відповідача-2, якщо в апеляційній інстанції оскаржується лише частина судового рішення, суд зобов'язаний перевірити законність і обґрунтованість й тієї його частини, щодо якої відсутні доводи особи, яка подала апеляційну скаргу. Відповідач-2 вважає, якщо у процесі перегляду справи апеляційним господарським судом буде встановлено, що суд першої інстанції, приймаючи процесуальний акт, неправомірно відмовив у задоволенні частини позовних вимог, або ж не розглянув одну чи кілька вимог, суд апеляційної інстанції повинен самостійно усунути відповідне порушення, він не вправі передавати справу на новий розгляд до господарського суду першої інстанції. Відповідно, на думку відповідача-2, у спірних відносинах апеляційний господарський суд має повноваження не лише скасувати оскаржувану ухвалу, але і без подальшої передачі справи на розгляд місцевого господарського суду, як це передбачено ч. 7 ст. 106 ГПК України, самостійно змінити оскаржуване судове рішення (ухвалу), а саме повернути позовну заяву і додані до неї документи без розгляду на підставі п. 5 ч. 1 ст. 63 ГПК України (мотиви повернення позовної заяви на підставі зазначеної правової норми відповідач-2 навів безпосередньо в позовній заяві, які описані апеляційним господарським судом вище), а також на підставі п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України. Щодо підстав повернення позовної заяви без розгляду за п. 1 ч. 1 ст. 63 ГПК України відповідач-2 зазначає, що подана позовна заява підписана неповноважним представником позивача, оскільки згідно листа позивача від 20.01.2015 року, доданого до матеріалів справи, починаючи з січня 2013 року та по 20.01.2015 року компанія (позивач) не має повноважних представників в Україні, тоді як довіреність представника позивача, на підставі якої підписано позовну заяву, видана 25.11.2014 року, що суперечить інформації, на якій ґрунтуються позовні вимоги. У зв'язку з викладеними обставинами, у відповідача-2 є сумніви щодо належного підтвердження повноважень представника позивача, який підписав позовну заяву.

Позивач, відповідач-1 у судові засідання, призначені для розгляду апеляційної скарги, явку своїх повноважних представників не забезпечили. Про дату, час та місце проведення судових засідань позивач та відповідач-1 повідомлені належним чином за їх місцезнаходженням згідно матеріалів справи, що підтверджується наявними в матеріалах справи рекомендованими повідомленнями про вручення поштових відправлень (а.с. 91, 92, 114, т. 1), якими останнім направлені копії відповідних увал Дніпропетровського апеляційного господарського суду, а також засвідченою апеляційним господарським судом копією реєстру № 311 від 20.03.2015 року на відправку рекомендованої пошти по Україні з повідомленням.

Відповідно до письмового відзиву на апеляційну скаргу, що надійшов до Дніпропетровського апеляційного господарського суду факсом, позивач проти задоволення апеляційної скарги заперечує, просить залишити без змін як оскаржувану ухвалу суду у даній справі про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог, так і ухвалу у цій же справі про порушення провадження у справі. Позивач не погоджується з доводами відповідача-2 щодо порушення поданою позовною заявою правил об'єднання позовних вимог, посилаючись на те, що заявлені вимоги випливають з однієї підстави, а саме, порушення прав учасника господарського товариства, та пов'язані поданими позивачем доказами. За доводами позивача, позовні вимоги пов'язані з існуванням корпоративних правовідносин між учасниками (позивачем) та господарським товариством (відповідачем-1), адже звернувшись до суду, позивач мав на меті захистити та поновити свої порушені корпоративні права. Також, позивач вважає, що сумісний розгляд заявлених ним вимог жодним чином не ускладнює вирішення спору та не перешкоджає встановленню взаємовідносин сторін. На думку позивача, у випадку розгляду кожної з заявлених вимог у різних судових провадженнях судом кожного разу необхідно було б встановлювати однакові обставини справи та приходити до подібних висновків, що призведе до збільшення тривалості строку розгляду спору. Позивач не погоджується з твердженням відповідача-2 щодо процесуальної неможливості відмови у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог, посилаючись на положення пункту 14 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 24.10.2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам", якими роз'яснено, що за умови існування обставин об'єднання в позовній заяві вимог, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви. Отже, на думку позивача, відмова у прийнятті позовної заяви в частині вимог на підставі інших пунктів ч. 1 ст. 62 ГПК України не є порушенням норм процесуального права. Окрім того, позивач вважає, що лише він має право на оскарження ухвали про відмову у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог, оскільки її існування зачіпає права та охоронювані законом інтереси виключно позивача, а не будь-яких інших осіб. Не вбачаючи порушення оскаржуваною ухвалою місцевого господарського суду прав відповідача-2, позивач розцінює дії останнього щодо оскарження ухвали суду такими, що спрямовані на затягування розгляду справи. За доводами позивача, ухвала місцевого господарського суду про порушення провадження у справі теж винесена з дотриманням норм процесуального права.

Відповідач-1 відзив на апеляційну скаргу не надав.

Ухвалою Дніпропетровського апеляційного господарського суду від 19.03.2015 року продовжено строк розгляду апеляційної скарги терміном на 15 днів, розгляд апеляційної скарги відкладено в судове засідання на 31.03.2015 року.

У судовому засіданні 31.03.2015 року оголошено вступну та резолютивну частини постанови.

Дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення представника відповідача-2, апеляційний господарський суд вважає, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню в силу наступного.

Як вбачається з матеріалів справи, 07.02.2015 року Lanemark Trading Ltd звернулось до господарського суду Кіровоградської області з позовом (надійшов до господарського суду 09.02.2015 року) до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" від 22.08.2013 року; визнання недійсним іпотечного договору № 23 від 28.08.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабенко Вячеславом Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1579; вилучення обтяження іпотекою земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м. та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", реєстраційний номер нерухомого майна 9, та зняття заборони відчуження земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м., реєстраційний номер нерухомого майна 9.

В обґрунтування позовної заяви Lanemark Trading Ltd в частині вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" (далі - Товариство), оформленого протоколом зборів № 3 від 22.08.2013 року, посилається на ті обставини, що він є учасником Товариства з часткою у статутному капіталі 95,2%. Під час перевірки діяльності Товариства позивачу стало відомо про проведення 22.08.2013 року загальних зборів учасників Товариства, якими розглянуто питання виступити Товариству майновим поручителем ПП "Спецзовнішкомплект" для забезпечення його фінансових зобов'язань перед ПАТ "Державний ощадний банк України" по кредиту та про надання Товариством належного йому на праві власності майна: земельної ділянки, яка знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м., в іпотеку, а також про визначення уповноваженої особи для укладення від імені Товариства договорів іпотеки. Відповідно до протоколу зборів № 3 від 22.08.2013 року у проведенні зборів та прийнятті ними рішень прийняли участь наступні учасники Товариства: від позивача - представник за генеральною довіреністю ОСОБА_3, від іншого учасника Товариства - безпосередньо сам учасник ОСОБА_4. Вказаними зборами прийнято ряд рішень, зокрема, виступити Товариству майновим поручителем за зобов'язаннями іншої особи перед відповідачем-2 по кредиту та передати відповідачу-2 в іпотеку спірне майно, уповноважити особою на укладення від імені Товариства відповідного правочину (договору іпотеки) з відповідачем-2 директора Товариства. Разом з тим позивач зазначає, що про проведення вказаних зборів Товариства він не був повідомлений, участі у зборах в особі свого повноважного представника не приймав, а довіреності на ім'я ОСОБА_3 на представництво інтересів Lanemark Trading Ltd останнім не видавалось, відповідно, збори учасників Товариства, враховуючи частку позивача у статутному капіталі, були неповноважними, а проведення зборів за відсутності кворуму як для проведення зборів, так і прийняття ними рішень, порушує право позивача на участь в управлінні Товариством та є підставою для визнання недійсними прийнятих зборами рішень.

Отже, вказані позовні вимоги обґрунтовані порушенням корпоративних прав позивача.

За наслідками розгляду вказаної позовної заяви та доданих до неї матеріалів ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року порушено провадження у даній справі в частині вимог про визнання недійсним іпотечного договору, вилучення обтяження іпотекою земельної ділянки, зняття заборони відчуження. Також, іншою ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року у даній справі відмовлено у прийнятті позовної заяви в частині вимоги щодо визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" на підставі п. 2 ч. 1 ст. 62 Господарського процесуального кодексу України.

Відповідно до п. 2 ч. 1 ст. 62 ГПК України суддя відмовляє у прийнятті позовної заяви, якщо у провадженні господарського суду або іншого органу, який в межах своєї компетенції вирішує господарський спір, є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет із тих же підстав або є рішення цих органів з такого спору.

Під предметом позову розуміється певна матеріально-правова вимога позивача до відповідача, стосовно якої позивач просить прийняти судове рішення. Підставу позову становлять обставини, якими позивач обґрунтовує свої вимоги щодо захисту права та охоронюваного законом інтересу.

Відтак, зміна предмета позову означає зміну вимоги, з якою позивач звернувся до відповідача. Зміна підстав позову - це зміна обставин, на яких ґрунтується вимога позивача.

Зазначене узгоджується з положеннями, наведеними у пункті 3.12. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з подальшими змінами.

Також, як вбачається з матеріалів справи (а.с. 95-98, т. 1), 30.01.2015 року до господарського суду Кіровоградської області надійшов позов Lanemark Trading Ltd до відповідача-1: Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", відповідача-2: Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" про:

визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" від 22.08.2013 року;

визнання недійсним іпотечного договору № 22 від 28.08.2013 року, укладеного між Публічним акціонерним товариством "Державний ощадний банк України" та Товариством з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", посвідченого приватним нотаріусом Світловодського міського нотаріального округу Кіровоградської області Бабенко Вячеславом Михайловичем, зареєстрованого в реєстрі за № 1577;

вилучення обтяження іпотекою та зняття заборони відчуження цілого комплексу будівель, який знаходиться за адресою: Кіровоградська область, м. Світловодськ, вулиця Павлика Морозова, буд. 3, загальною площею 28 679 кв.м, та належить Товариству з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", реєстраційний номер об'єкта 9.

Позовні вимоги за наведеним позовом в частині вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом № 3 від 22.08.2013 року, також мотивовані порушення корпоративних прав позивача, дослівно повторюють обґрунтування такої ж позовної вимоги, наведеної у позовній заяві у справі № 912/495/15-г та мотивовані обставинами наявності у позивача частки у статутному капіталі Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс" у розмірі 95, 2 %, неповідомлення його про проведення вказаних зборів, не прийняття ним участі у зборах, та, як наслідок, обставинами відсутності кворуму для проведення зазначених зборів та прийняття ними рішень. Щодо особи, яка зазначена у протоколі зборів № 3 від 22.08.2013 року як представник позивача, останній також зазначає, що довіреність на представництво інтересів позивача на зборах ним не видавалась.

За вказаною позовною заявою Lanemark Trading Ltd ухвалою господарського суду Кіровоградської області від 02.02.2015 року порушено провадження у справі № 912/379/15-г, яка призначена до розгляду у судовому засіданні на 25.02.2015 року, тобто на дату винесення оскаржуваної ухвали у даній справі справа № 912/379/15-г перебувала в провадженні суду.

За наведеного, у спірних відносинах місцевий господарський суд правомірно визнав ідентичність предмету заявленого позову з предметом позову у справі № 912/379/15-г в частині вимог про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом зборів № 3 від 22.08.2013 року, дійшов вірного висновку про те, що спір у даній справі щодо зазначеної вимоги є спором між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що і спір за позовною заявою в частині вимоги про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства з обмеженою відповідальністю "Сідвелс", оформленого протоколом зборів № 3 від 22.08.2013 року, який розглядається господарським судом Кіровоградської області у справі № 912/379/15-г, та правомірно відмовив оскаржуваною ухвалою у прийнятті поданої позовної заяви в наведеній частині вимог.

Колегія суддів апеляційного господарського суду відхиляє доводи відповідача-2 про порушення судом першої інстанції при винесенні оскаржуваної ухвали процесуальних норм та про неможливість відмови у прийнятті позовної заяви щодо частини заявлених позовних вимог.

Відповідно до роз'яснень пленуму Вищого господарського суду України, наведених у абзаці другому пункту 14 постанови пленуму від 24 жовтня 2011 року № 10 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" з подальшими змінами щодо випадків подання позову, в якому об'єднано вимоги, що підлягають розгляду за правилами різних видів судочинства, господарський суд приймає позовну заяву в частині вимог, що підлягають розглядові господарськими судами, а в іншій частині з посиланням на пункт 1 частини першої статті 62 ГПК - відмовляє у прийнятті позовної заяви.

Така ж правова позиція Вищого господарського суду України щодо зазначеного випадку наведена у пункті 16 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 14.08.2007 року № 01-8/675 "Про деякі питання практики застосування норм Господарського процесуального кодексу України, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів у першому півріччі 2007 року".

Отже, відмова у прийнятті позовної заяви в частині вимог з інших підстав, зокрема передбачених не пунктом 1 частини першої статті 62 ГПК, але і передбачених пунктом 2 частини першої статті 62 ГПК України, не суперечить процесуальному закону.

Аналогічна правова позиція пленуму Вищого господарського суду України наведена і в абзаці другому пункту 6.1.3. постанови пленуму від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з подальшими змінами щодо випадку об'єднання в заяві про оскарження рішення третейського суду підстав, з яких може бути оскаржене рішення третейського суду, перелік яких є вичерпним та розширеному тлумаченню не підлягає, і з інших підстав, ніж наведені в частині другій статті 122-5 ГПК, а саме, якщо заява про скасування рішення третейського суду обґрунтована посиланням як на підставу (підстави), зазначені в Законі та в ГПК, так і на іншу підставу (підстави), які не передбачені цими законодавчими актами, то відповідна заява підлягає розглядові в тій частині, що підпадає під ознаки частини третьої статті 51 Закону та частини другої статті 122-5 ГПК, а в прийнятті її в іншій частині слід відмовити.

Апеляційний господарський суд відхиляє доводи відповідача-2 щодо порушення позивачем правил об'єднання заявлених позовних вимог у даній справі, оскільки вказані вимоги об'єднані між собою підставою виникнення (порушення корпоративних прав позивача як прийняттям зборами учасників Товариства рішень, так і укладенням іпотечного договору) та поданими доказами. Оспорюване рішення загальних зборів учасників Товариства є, у тому числі, рішенням про вчинення певних дій, що становить зміст вимог позивача. Вимоги позивача про визнання недійсним іпотечного договору, вилучення обтяження іпотекою та зняття заборони відчуження майна, переданого в іпотеку, зумовлені неправомірністю прийняття рішення загальних зборів учасників Товариства. Отже, заявлені позивачем вимоги, у розумінні положень ст. 58 ГПК України, можуть бути розглянуті в одному позовному провадженні виходячи з того, що ці вимоги є похідними від одних і тих самих фактичних обставин, на яких вони ґрунтуються та підтверджуються одними й тими ж доказами у справі.

Щодо відсутності у підписанта позовної заяви ОСОБА_5 повноважень представляти інтереси позивача на підставі довіреності № 1114-LD/7361 від 10.11.2014 року колегія суддів зазначає наступне.

Якщо господарський суд має сумніви стосовно наявності у особи, яка підписала позовну заяву, відповідних повноважень, він у процесі підготовки справи до судового розгляду витребовує у позивача докази на підтвердження таких повноважень.

Зазначене відповідає правовій позиції, наведеній у пункті 3.5. постанови пленуму Вищого господарського суду України від 26.12.2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" з подальшими змінами.

Відповідно, з'ясування обставин на предмет наявності у особи, яка підписала позовну заяву, права на вчинення відповідної дії може бути реалізоване на стадії розгляду справи місцевим господарським судом і в залежності від з'ясованих обставин матиме різні правові наслідки.

В той же час, повернення позовної заяви на підставі пункту 1 частини 1 статті 63 ГПК України та відмова у прийнятті позовної заяви на підставі пункту 2 частини 1 статті 62 ГПК України теж має різні правові наслідки.

Оскільки оскаржуваною ухвалою відмовлено в прийнятті позовної заяви в частині вимог у зв'язку з тим, що у провадженні господарського суду є справа зі спору між тими ж сторонами, про той же предмет і з тих же підстав, що підтверджується матеріалами справи, місцевим господарським судом у спірних відносинах вірно застосовано саме пункт 2 частини 1 статті 62 ГПК України.

Відносно посилань відповідача-2 на приписи ч. 2 ст. 101 ГПК України, якими передбачено, що апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність і обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі, та на абзац 7 пункту 9 постанови пленуму Вищого господарського суду України від 17 травня 2011 року № 7 "Про деякі питання практики застосування розділу XII Господарського процесуального кодексу України" з подальшими змінами, апеляційний господарський суд зазначає наступне.

Ухвала про порушення провадження у справі та ухвала про відмову у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог хоча і прийняті місцевим господарським судом в межах однієї справи та в одну дату, проте, є різними процесуальними документами. Апеляційна скарга у справі подана саме на ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви в частині позовних вимог. Апеляційний господарський суд не наділений правом самостійно ініціювати перегляд процесуального документа, який не оскаржується сторонами та іншими особами, які мають право на подання апеляційної скарги.

Окрім того, повноваження суду апеляційної інстанції щодо розгляду апеляційних скарг на рішення суду першої інстанції вичерпно визначено статтею 103 ГПК України, а щодо ухвал - статтею 106 ГПК України. Вказані норми взагалі не наділяють суд апеляційної інстанції процесуальним правом переглядати ухвалу про порушення провадження у справі та змінювати ухвалу про відмову у прийнятті позовної заяви шляхом прийняття судового рішення про повернення позовної заяви на підставі статті 63 ГПК України.

Зміна рішення може полягати у внесенні деяких поправок до резолютивної частини рішення (зменшити чи збільшити суму, що підлягає стягненню, змінити розмір судового збору, що підлягає стягненню, тощо), не змінюючи при цьому викладеного в рішенні головного висновку місцевого господарського суду щодо прав та обов'язків сторін у спірних правовідносинах.

Колегія суддів апеляційного господарського суду не вбачає підстав для застосування у спірних відносинах роз'яснення, на яке посилається відповідач-2, а саме роз'яснення, наведене у пункті 26 інформаційного листа Вищого господарського суду України від 29.06.2010 року № 01-08/369 "Про деякі питання, порушені у доповідних записках про роботу господарських судів України у 2009 році щодо застосування норм Господарського процесуального кодексу України", оскільки зазначене роз'яснення надане щодо повноважень суду апеляційної інстанції при перегляді в апеляційному порядку рішення місцевого господарського суду, прийнятого за результатами розгляду справи по суті, тоді як предметом оскарження у даній справі є ухвала суду.

Разом з тим, колегія суддів апеляційного господарського суду погоджується з доводами відповідача-2 про не дослідження місцевим господарським судом в оскаржуваній ухвалі обставин щодо підстав позову за вимогою про визнання недійсним рішення загальних зборів учасників Товариства у даній справі та у справі господарського суду Кіровоградської області № 912/379/15-г. Однак наведене, враховуючи обставини, встановлені апеляційним господарським судом, не є підставою для скасування оскаржуваної ухвали.

З огляду на наведене вище, апеляційний господарський суд відхиляє решту доводів відповідача-2, наведених в обґрунтування апеляційної скарги.

Апеляційна скарга Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог у даній справі задоволенню не підлягає, оскаржувана ухвала місцевого господарського суду підлягає залишенню без змін.

На підставі ст. 49 ГПК України судові витрати у справі, які складаються з витрат на оплату судового збору, відносяться на відповідача-2.

Керуючись ст.ст. 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд -

ПОСТАНОВИВ:

Апеляційну скаргу Публічного акціонерного товариства "Державний ощадний банк України" на ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог у справі № 912/495/15-г залишити без задоволення.

Ухвалу господарського суду Кіровоградської області від 11.02.2015 року про відмову у прийнятті позовної заяви в частині вимог у справі № 912/495/15-г залишити без змін.

Повна постанова складена 03.04.2015 року

Головуючий суддя Л.А. Коваль

Суддя Н.В. Пархоменко

Суддя А.Є. Чередко