КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"26" березня 2015 р. Справа№ 10-14/132

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Куксова В.В.

суддів: Ільєнок Т.В.

Яковлєва М.Л.

за участю представників:

від позивача: представник - Гаркуша В.В. - за довіреністю,

від відповідача: представник - Якушенко В.А. - за довіреністю,

від ДВС: не з'явився,

розглянувши у відкритому судовому засіданні апеляційну скаргу Державної виконавчої служби України

на ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 р.

за скаргою Публічного акціонерного товариства "Черкасиобленерго"

на дії Державної виконавчої служби

у справі № 10-14/132 (суддя Гура І.І.)

за позовом Державного підприємства "Енергоринок", м. Київ

до Відкритого акціонерного товариства "Черкасиобленерго", м. Черкаси

про стягнення 166 218 394,29 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Рішенням Господарського суду Черкаської області від 27.01.2006 р. у справі №10-14/132 позов задоволено частково, стягнуто з Відкритого акціонерного товариства "Черкасиобленерго" на користь Державного підприємства "Енергоринок" 92013581,12 грн. боргу, 10498941,48 грн. збитків від інфляції, 9637602,81 грн. 3 % річних, 1000 грн. пені, 1700 відшкодування сплаченого державного мита, 118 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

07.02.2006 р. на виконання даного рішення Господарським судом Черкаської області видано наказ.

У листопаді 2014 р. Публічне акціонерне товариство "Черкасиобленерго" звернулось до Господарського суду Черкаської області зі скаргою на дії Державної виконавчої служби та, з врахуванням уточнень до скарги, просить визнати дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанов від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн. незаконними, скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження, скасувати постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 р. у справі №10-14/132 задовольнити повністю скаргу боржника на дії Державної виконавчої служби України, визнано дії Державної виконавчої служби України щодо винесення постанов від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження та про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн. незаконними, скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження, скасовано постанову відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн.

Не погоджуючись з прийнятою ухвалою, Державна виконавча служба України звернулась до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати, відмовити в задоволенні скарги ПАТ "Черкасиобленерго" в повному обсязі.

Апеляційна скарга обґрунтована тим, що суд першої інстанції при розгляді справи неповно з'ясував обставини, що мають значення для правильного прийняття рішення та порушив норми матеріального права, висновки суду не відповідають обставинам справи.

У відзиві на апеляційну скаргу ПАТ "Черкасиобленерго" заперечує проти доводів апеляційної скарги та просить відмовити в її задоволенні.

Представник позивача в судовому засіданні просив прийняти рішення на розсуд суду.

Представник відповідача в судовому засіданні проти доводів апеляційної скарги заперечував, просив залишити її без задоволення.

Державна виконавча служба України явку свого представника в судове засідання не забезпечила, через канцелярію суду надала клопотання про відкладення розгляду справи у зв'язку з тим, що в судах міста Києва призначено до розгляду справи за участю Державної виконавчої служби, а тому забезпечити представництво інтересів у даній справі не вбачається можливим.

Розглянувши зазначене клопотання, колегія суддів дійшла висновку про його відхилення з наступних підстав.

Згідно роз'яснень п. 3.9.2 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року N 18 «Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції» у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Господарський суд з урахуванням обставин конкретної справи може відхилити доводи учасника судового процесу - підприємства, установи, організації, іншої юридичної особи, державного чи іншого органу щодо відкладення розгляду справи у зв'язку з відсутністю його представника (з причин, пов'язаних з відпусткою, хворобою, службовим відрядженням, участю в іншому судовому засіданні і т. п.). При цьому господарський суд виходить з того, що у відповідних випадках такий учасник судового процесу не позбавлений права і можливості забезпечити за необхідності участь у судовому засіданні іншого представника згідно з частинами першою - п'ятою статті 28 ГПК, з числа як своїх працівників, так і осіб, не пов'язаних з ним трудовими відносинами. Неможливість такої заміни представника і неможливість розгляду справи без участі представника підлягає доведенню учасником судового процесу на загальних підставах (статті 32 - 34 ГПК), причому відсутність коштів для оплати послуг представника не може свідчити про поважність причини його відсутності в судовому засіданні.

Так, участь представника апелянта у іншому судовому засіданні не є підставою для відкладення розгляду справи в розумінні ст. 77 Господарського процесуального кодексу України, так як в даному випадку апелянт мав можливість забезпечити участь у судовому засіданні іншого представника.

Крім того, відхиляючі клопотання про відкладення розгляду справи, колегія суддів враховує п'ятнадцятиденний строк розгляду апеляційної скарги на ухвалу, відсутність клопотань про продовження строку розгляду справи, а тому зазначає про відсутність підстав для відкладення розгляду справи.

Неявка представника апелянта в судове засідання не перешкоджає розгляду справи, оскільки в матеріалах справи достатньо доказів для вирішення апеляційної скарги по суті.

Розглянувши у судовому засіданні апеляційну скаргу, дослідивши матеріали справи та зібрані у ній докази, заслухавши пояснення представників сторін, колегія суддів приходить до висновку про те, що апеляційну скаргу слід залишити без задоволення, а оскаржувану ухвалу без змін з наступних підстав.

В обґрунтування своєї скарги ПАТ "Черкасиобленерго" вказує на те, що заявою від 21.01.2014 ПАТ "Черкасиобленерго" просив зупинити виконавче провадження, у зв'язку з тим, що заборгованість виникла до моменту порушення справи про банкрутство та є конкурсною, дану заяву суб'єкт оскарження отримав 22.01.2014, постановою від 27.02.2014 зупинив виконавче провадження. Потім ПАТ "Черкасиобленерго" направив на адресу суб'єкта оскарження заяву про закінчення виконавчого провадження від 15.10.2014 у зв'язку з укладенням між боржником та стягувачем мирової угоди щодо розстрочки виконання виконавчого документа згідно ухвали суду від 26.09.2014 № 14-01/1494, всупереч цього постановою від 23.10.2014 виконавче провадження поновлено у зв'язку з припиненням провадження у справі про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго" шляхом укладення мирової угоди; всупереч ст. 24 ЗУ "Про виконавче провадження", незважаючи на дію процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу та не зупиняючи виконавче провадження у зв'язку з наданням судом відстрочки виконання рішення, не надаючи строк на самостійне (добровільне) виконання, державним виконавцем винесено незаконну постанову про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн.; також на момент винесення постанови про стягнення виконавчого збору сума заборгованості за виконавчим документом зменшилась та становила 100670443,12 грн., що підтверджується ухвалою суду від 07.02.2013 у справі №14-01/1494, дане суперечить ст. 28 закону "Про виконавче провадження". Виходячи з того, що постанова про стягнення виконавчого збору винесена 23.10.2014, з урахуванням положень Інструкції з організації примусового виконання рішень, випливає, що строк для самостійного виконання рішення у ПАТ "Черкасиобленеро" закінчився 22.10.2014, тобто на момент, коли виконавче провадження було зупинене, дані дії державного виконавця є порушенням норм чинного законодавства, а отже постанова про стягнення виконавчого збору від 23.10.2014 є незаконною. Крім цього, ухвалою суду від 26.09.2014 у справі № 14-01/1494 надано відстрочку щодо порядку і способу виконання виконавчого документа, заявою від 15.10.2014 державного виконавця було повідомлено про дані обставини; таким чином у державного виконавця 23.10.2014 не було підстав для винесення оскаржуваної постанови про стягнення виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн., так як на той момент останньому було відомо про обставини, які зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження; з моменту відкриття виконавчого провадження до затвердження мирової угоди у ПАТ "Черкасиобленерго" існувала заборона щодо виконання виконавчого документа, оскільки дана заборгованість є конкурсною та включена до реєстру вимог кредиторів ПАТ "Черкасиобленерго" у порушеній судом справі про банкрутство ПАТ "Черкасиобленерго", на неї поширювалась дія мораторію згідно ухвали суду від 14.05.2014 № 01/1494.

Державна виконавча служба, в свою чергу, посилається на те, що твердження скаржника про не отримання постанови про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2007 не відповідає дійсності, оскільки: в матеріалах виконавчого провадження наявне клопотання ВАТ "Черкасиобленерго" за вих. № 4653 від 01.11.2007, в якому скаржник повідомляє про те, що 31.10.2007 ним отримано вищезгадану постанову про відкриття виконавчого провадження від 24.10.2007 (матеріали виконавчого провадження, аркуш 101); державний виконавець правомірно виніс постанову про стягнення виконавчого збору, оскільки боржником рішення суду в 7-денний термін виконано не було, сума боргу не була сплачена ні повністю, ні частково. Сума боргу, що частково сплачена боржником після спливу строку для добровільного виконання, в розумінні ст. 28 Закону та п. 3.7.2. Інструкції з організації примусового виконання рішень, вважається стягнутою при примусовому виконані, відповідно факт часткової сплати боргу в даному випадку не може бути підставою для зменшення суми виконавчого збору. Боржником не були виконані вимоги державного виконавця про надання інформації, не дотримано боржником і вимог п. 5 ст. 12 Закону в частині обов'язкового письмового повідомлення державного виконавця про повне або часткове самостійне виконання рішення протягом 3-х робочих днів з дня такого виконання; твердження скаржника, що заборгованість його є конкурсною, тому на неї поширюється дія мораторію відповідно до ухвали суду від 14.05.2004, є необґрунтованим, оскільки ДП "Енергоринок" визнано конкурсним кредитором ПАТ "Черкасиобленерго" на суму 114181825,99 грн. лише 07.02.2013 згідно ухвали суду у справі №14-01/1494; всупереч вимогам п. 5 ст. 12 Закону сторони повідомили про визнання заборгованості конкурсною лише 22.01.2014, отже мораторій на виконання наказу державний виконавець мав застосувати в період з 22.01.2014 по дату припинення провадження у справі про банкрутство - по 26.09.2014; у разі затвердження мирової угоди між боржником та кредитором у процесі банкрутства , провадження у справі про банкрутство припиняється, що є підставою для поновлення виконавчого провадження та проведення виконавчих дій згідно норм Закону, тобто не є підставою, передбаченою законом про банкрутство для завершення виконавчого провадження. сторони вправі укласти мирову угоду про закінчення виконавчого провадження у такому випадку.

Як вбачається з матеріалів справи та правильно встановлено судом першої інстанції, в межах виконавчого провадження з виконання наказу у даній справі вчинені наступні дії.

24.10.2007 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень Департаменту ДВС винесена постанова про відкриття виконавчого провадження, яка направлена сторонам 25.10.2007.

07.09.2012 головним державним виконавцем відділу примусового виконання рішень ДВС України винесено постанову про зміну назви сторони виконавчого провадження.

31.10.2012 прийнята постанова головного державного виконавця про зупинення виконавчого провадження.

15.01.2014 прийнята постанова про поновлення виконавчого провадження.

22.01.2014 ДВС України отриманий лист від ДП "Енергоринок" з ухвалою суду від 07.02.2013 у справі № 14-01/1494 про визнання ДП "Енергоринок" конкурсним кредитором ВАТ "Черкасиобленерго" на суму 114181825,99 грн.

27.02.2014 прийнята постанова про зупинення виконавчого провадження.

20.10.2014 Відділ ДВС України отримав від ПАТ "Черкасиоблоенерго" заяву про закінчення виконавчого провадження з огляду на ухвалу суду від 26.09.2014 у справі № 14-01/1494 та п. 2 ст. 49 ЗУ "Про виконавче провадження".

23.10.2014 винесено постанову про поновлення виконавчого провадження, оскільки надійшла заява технічного директора ПАТ "Черкасиобленерго" з копією ухвали суду від 26.09.2014 № 14-01/1494, якою припинено провадження у справі про банкрутство та скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів.

23.10.2014 прийнята постанова про стягнення з боржника виконавчого збору у розмірі 11215294,30 грн.

28.10.2014 відділ ДВС України отримав заяву від ДП "Енергоринок" про зупинення виконавчого провадження".

03.11.2014 прийнята постанова про зупинення виконавчого провадження.

Ухвалою Господарського суду Черкаської області від 14.05.2004 у справі № 14-01/1494 порушено провадження у справі про банкрутство ВАТ "Черкасиобленерго" , введено мораторій на задоволення вимог кредиторів.

Ухвалою суду від 07.02.2013 у справі № 14-01/1494 визнано ДП "Енергоринок" конкурсним кредитором ВАТ "Черкасиобленерго" на суму 114181825,99 грн.

В ухвалі суду від 07.02.2013 у справі 14-01/1494 в описовій частині вказано, що "Представник ДП "Енергоринок" підтримав подану ним заяву від 02.11.2011 про уточнення заявлених вимог на суму 127954838,19 грн. та надав суду пояснення щодо доданих до заяви розрахунків. Зокрема, пояснив, що сума, стягнена рішенням господарського суду Черкаської області у справі № 10-14/132 частково погашена в частині основного боргу".

Ухвалою суду від 26.09.2014 № 14-01/1494 затверджено мирову угоду, скасовано мораторій на задоволення вимог кредиторів.

07.08.2008 ДВС звертався до боржника про надання інформації щодо виконання наказу суду і з вимогою про надання інформації без дати № 12-0-34-22484/5-40/12.

У відповідності до п. 8, п. 15 ст. 37 Закону України "Про виконавче провадження" обставини, що зумовлюють обов'язкове зупинення виконавчого провадження, зокрема: п. 8 порушення господарським судом провадження у справі про банкрутство боржника, якщо відповідно до закону на вимогу стягувача поширюється дія мораторію, запровадженого господарським судом, крім випадків перебування виконавчого провадження на стадії розподілу стягнутих з боржника грошових сум (у тому числі одержаних від реалізації майна боржника) та виконання рішень у немайнових спорах; п. 15 внесення підприємства паливно-енергетичного комплексу до Реєстру підприємств паливно-енергетичного комплексу, які беруть участь у процедурі погашення заборгованості відповідно до Закону України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу";

Відповідно до ч. 2 ст. 39 Закону України "Про виконавче провадження" виконавче провадження зупиняється у випадках, передбачених: пунктами 3, 4, 6 - 10 і 12 - 14 частини першої статті 37 цього Закону, пунктами 2 - 5 частини першої статті 38 цього Закону, - до закінчення строку дії зазначених обставин; пунктом 15 статті 37 цього Закону, - до закінчення строку дії процедури погашення заборгованості підприємствами паливно-енергетичного комплексу, визначеного Законом України "Про заходи, спрямовані на забезпечення сталого функціонування підприємств паливно-енергетичного комплексу".

Приписами ст. 49 Закону України "Про виконавче провадження" встановлено, що виконавче провадження підлягає закінченню у разі: 1) визнання судом відмови стягувача від примусового виконання рішення суду; 2) визнання судом мирової угоди між стягувачем і боржником у процесі виконання; 3) смерті або оголошення померлим стягувача чи боржника, визнання безвісно відсутнім боржника або стягувача, ліквідації юридичної особи - сторони виконавчого провадження, якщо виконання їх обов'язків чи вимог у виконавчому провадженні не допускає правонаступництва; 3 1) прийняття Національним банком України рішення про відкликання банківської ліцензії та ліквідацію банку-боржника; 4) скасування рішення суду або іншого органу (посадової особи), на підставі якого виданий виконавчий документ, або визнання судом виконавчого документа таким, що не підлягає виконанню; 5) письмової відмови стягувача від одержання предметів, вилучених у боржника під час виконання рішення про передачу їх стягувачу, або знищення речі, що має бути передана стягувачу в натурі; 6) закінчення строку, передбаченого законом для відповідного виду стягнення; 7) визнання боржника банкрутом;8) фактичного виконання в повному обсязі рішення згідно з виконавчим документом; 9) повернення виконавчого документа без виконання на вимогу суду або іншого органу (посадової особи), який видав виконавчий документ; 10) направлення виконавчого документа за належністю до іншого відділу державної виконавчої служби; 11) повернення виконавчого документа до суду чи іншого органу (посадової особи), який його видав, у випадку, передбаченому частиною третьою статті 75 цього Закону; 12) якщо рішення фактично виконано під час виконання рішення Європейського суду з прав людини; 13) непред'явлення виконавчого документа за відновленим виконавчим провадженням у строки, визначені статтею 51 цього Закону. 14) списання згідно із Законом України "Про деякі питання заборгованості за спожитий природний газ та електричну енергію" заборгованості, встановленої рішенням суду, яке підлягало виконанню на підставі виконавчого документа. У випадках, передбачених пунктами 1 - 6, 8, 9, 11 - 13 частини першої цієї статті, виконавчий документ надсилається до суду або іншого органу (посадовій особі), який його видав.

Згідно статті 28 Закону України "Про виконавче провадження", у разі невиконання боржником рішення майнового характеру у строк, встановлений частиною другою статті 25 цього Закону для самостійного його виконання, постановою державного виконавця з боржника стягується виконавчий збір у розмірі 10 відсотків суми, що підлягає стягненню, або вартості майна боржника, що підлягає передачі стягувачу за виконавчим документом.

З огляду на викладені обставини та зазначені норми законодавства, суд першої інстанції дійшов правомірного висновку про те, що постанови Відділу примусового виконання рішень Державної виконавчої служби України від 23.10.2014 про поновлення виконавчого провадження та від 23.10.2014 про стягнення з боржника виконавчого збору в сумі 11215294,30 грн. винесені в рамках виконання наказу господарського суду Черкаської області у справі №10-14/132, виданого 07.02.2006 про стягнення з ПАТ "Черкасиобленерго" на користь ДП "Енергоринок" боргу в сумі 112151243,41 грн. є незаконними, а тому підлягають скасуванню.

Доводи апеляційної скарги не спростовують висновків суду першої інстанції та не можуть бути підставою для скасування ухвали.

Відповідно до ч. 5 ст. 106 Господарського процесуального кодексу України апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Відповідно до п. 1 ст. 103 Господарського процесуального кодексу України апеляційна інстанція за результатами розгляду апеляційної скарги має право залишити рішення місцевого господарського суду без змін, а скаргу без задоволення.

З огляду на викладені обставини, колегія суддів погоджується з висновком місцевого господарського суду про задоволення скарги боржника на дії Державної виконавчої служби України та не вбачає підстав для задоволення апеляційної скарги.

Керуючись статтями 99, 101, 103, 105, 106 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну Державної виконавчої служби України залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду Черкаської області від 22.01.2015 р. у справі № 10-14/132 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 10-14/132 повернути до Господарського суду Черкаської області.

Постанова може бути оскаржена впродовж двадцяти днів до Вищого господарського суду України.

Головуючий суддя В.В. Куксов

Судді Т.В. Ільєнок

М.Л. Яковлєв