ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ІВАНО-ФРАНКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
УХВАЛА

31 березня 2015 р. Справа № 5010/2439/2011-Б-23/88

Господарський суд Івано-Франківської області у складі судді Фанди О.М., при секретарі судового засідання Поліводі С.В., розглянувши у відкритому судовому засіданні заяву ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 у справі

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю "Арагон Плюс",

бульвар Верховної ради, 22, м.Київ, 02094,(поштова адреса: вул. Січових Стрільців, 33 кв.41 м.Коломия, Івано-Франківська область, 78200)

до Колективного підприємства "Октан",

вул.Грушевського,68, смт.Заболотів, Снятинський район,

Івано-Франківська область, 78315

про банкрутство

Учасники у справі про банкрутство:

від кредитора (ТОВ "Науково-Дослідний інститут Екологічної Експертизи та Аудиту"): Созоник Тетяна Богданівна - представник, (довіреність б/н від 13.10.2014 року)

від ініціюючого кредитора, боржника, ліквідатора та Івано-Франківської аграрної біржі

представники не з'явилися

встановив: в провадженні господарського суду Івано-Франківської області знаходиться справа № 5010/2439/2011-Б-23/88 про банкрутство КП "Октан", яка розглядається в порядку Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" (в редакції Закону від 22.12.2011).

Постановою господарського суду Івано-Франківської області від 30.10.13 боржника - Колективне підприємство "Октан" визнано банкрутом, відкрито ліквідаційну процедуру та призначено ліквідатором арбітражного керуючого Анапріюка А.С.

13.05.14 до господарського суду Івано-Франківської області від ініціюючого кредитора - ТОВ "Арагон Плюс" надійшла заява б/н від 12.05.14 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 укладеного між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею в порядку ст.ст.10, 20 Закону про банкрутство та ст.ст. 215, 203 Цивільного кодексу України, яка ухвалою від 15.05.14 призначена до розгляду в судовому засіданні на 04.06.14.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на наступне:

- Івано-Франківська товарна аграрна біржа ухвалою господарського суду Івано-Франківської області не визнавалась як організатор аукціону;

- договором на проведення аукціону від 10.02.14 визначено лише частину майна КП «Октан», а не цілісний майновий комплекс КП «Октан» як нерухоме майно, що є порушенням істотної умови договору, яка визначена Законом про банкрутство;

- ліквідатором КП «Октан» арбітражним керуючим Анапріюком А.С. не узгоджувалось з комітетом кредиторів майно, що підлягає продажу, а отже він був не уповноважений укладати з Івано-Франківською товарною аграрною біржею договір на проведення аукціону;

- загальна сума грошових вимог кредиторів згідно затвердженого реєстру вимог кредиторів складає 8484005 грн 71 коп, що має складати ціну продажу нерухомого майна, як цілісного майнового комплексу. Сума грошових вимог кредиторів підтверджується ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.03.13;

- договір на проведення аукціону містить невірну ціну майна на загальну суму 5492923,00 гривень, яке виставляється на продаж. Вартість майна, яке виставляється на продаж є меншою на 2 991 082 грн. 71 коп. ніж визначена законодавством, що є порушенням істотної умови договору, яка визначена Законом про банкрутство.

04.06.14 до господарського суду Івано-Франківської області поступило заперечення ліквідатора щодо поданої ТОВ "Арагон Плюс заяви про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14.

Заперечення мотивоване тим, що чинним законодавством України не передбачено таку функцію господарського суду як визначення організатора аукціону, господарський суд лише визнає його учасником провадження у справі про банкрутство.

Ліквідатор вказав на те, що у банкрута відсутнє право власності на майно у виді цілісного майнового комплексу, а враховуючи нестачу майна (палива на 1000000 грн, автотранспортних засобів і те, що в заставі у ПАТ «Ві Ес Банку» перебуває 4 з 6 АЗС, майже половина зерносховища, що відповідно до вимог ч. 4 статті 42 Закону про банкрутство не включається до ліквідаційної маси) виставлення майна КП «Октан» на продаж цілісним майновим комплексом є неможливим.

Щодо вартості майна у сумі 5492923 грн. то відповідно до вимог статті 43 зазначеного закону майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором. Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю. Тому ліквідатор не позбавлений можливості внести зміни до укладеного договору щодо продажу майна боржника та збільшити вартість майна, виставленого на продаж.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2014 відмовлено у задоволенні заяви ТОВ "Арагон Плюс" від 12.05.2014 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна КП "Октан" від 10.02.2014, укладеного між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею.

Постановою Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 вищезазначену ухвалу залишено без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 20.11.2014 ухвалу господарського суду Івано-Франківської області від 04.06.2014 та постанову Львівського апеляційного господарського суду від 16.09.2014 у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 скасовано, справу скеровано на новий розгляд.

За результатами автоматичного розподілу справ, справу №5010/2439/2011-Б-23/88, в частині розгляду заяви кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.2014 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.2014, передано на новий розгляд судді Соботник В.В.

Ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 05.01.2015 року вказану заяву призначено до розгляду в судовому засіданні на 27.01.15.

Розпорядженням керівника апарату господарського суду Івано-Франківської області №10 від 10.02.2015 року, у зв'язку із перебуванням судді Соботник В.В. на лікарняному, призначено повторний автоматичний розподіл справи, за результатами якого, справу № 5010/2439/2011-Б-23/88, в частині розгляду заяви кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.2014 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.2014, передано на новий розгляд судді Фанді О.М.

В ході провадження у справі, 28 січня 2015 року ТОВ "Арагон Плюс" подано через канцелярію господарського суду Івано-Франківської області заяву про зміну підстав предмету позову.

В обгрунтування заявлених вимог посилається на наступне:

- договором на проведення аукціону від 10.02.14 визначено лише частину майна КП «Октан», а не цілісний майновий комплекс КП «Октан» як нерухоме майно, що є порушенням істотної умови договору, яка визначена Законом про банкрутство;

- ліквідатором КП «Октан» арбітражним керуючим Анапріюком А.С. не узгоджувалось з комітетом кредиторів майно, що підлягає продажу, а отже він був не уповноважений укладати з Івано-Франківською товарною аграрною біржею договір на проведення аукціону;

- загальна сума грошових вимог кредиторів згідно затвердженого реєстру вимог кредиторів складає 8484005 грн 71 коп, що має складати ціну продажу нерухомого майна, як цілісного майнового комплексу. Сума грошових вимог кредиторів підтверджується ухвалою господарського суду Івано-Франківської області від 12.03.13;

- договір на проведення аукціону містить невірну ціну майна на загальну суму 5492923,00 гривень, яке виставляється на продаж. Вартість майна, яке виставляється на продаж є меншою на 2 991 082 грн. 71 коп. ніж визначена законодавством, що є порушенням істотної умови договору, яка визначена Законом про банкрутство.

Як на підставу недійсності правочину позивач посилається на недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами 1-3, 5 та 6 ст. 203 Цивільного кодексу України.

Статтею 22 Господарського процесуального кодексу України передбачено право позивача до початку розгляду господарським судом справи по суті змінити предмет або підставу позову, шляхом подання письмової заяви.

ТОВ "Арагон Плюс" заяву про зміну підстав позову подано до початку розгляду справи по суті.

За наведених обставин, суд приймає дану заяву до розгляду.

Ініціюючий кредитор, боржник та ліквідатор повноважених представників в судове засідання не забезпечили, будь-яких клопотань про відкладення розгляду справи до суду не подали, причини неявки суду не повідомили, хоча про дату, час та місце проведення судового засідання були належним чином повідомлені, про що свідчить відмітка відділу документального забезпечення Господарського суду Івано-Франківської області на зворотньому боці ухвали суду від 19.03.2015 року про відкладення розгляду справи на 31.03.15.

Відповідно до пункту 3.5.11 Інструкції з діловодства в господарських судах України, затвердженою наказом Вищого господарського суду України від 10.12.2002 №75 (з подальшими змінами), перший, належним чином підписаний, примірник процесуального документа (ухвали, рішення, постанови) залишається у справі; на звороті у лівому нижньому куті цього примірника проставляється відповідний штамп суду з відміткою про відправку документа, що містить: вихідний реєстраційний номер, загальну кількість відправлених примірників документа, дату відправки, підпис працівника, яким вона здійснена.

Дана відмітка, за умови, що її оформлено відповідно до наведених вимог названої Інструкції, є підтвердженням належного надсилання копій процесуального документа сторонам та іншим учасникам судового процесу.

Відповідно до ст. 64 Господарського процесуального кодексу України (далі - ГПК України) у разі ненадання сторонами інформації щодо їх поштової адреси, ухвала про відкриття провадження у справі надсилається за адресою місцезнаходження сторін, що зазначена в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. У разі відсутності сторін за такою адресою, вважається, що ухвала про порушення провадження у справі вручена їм належним чином.

Абзацом першим пункту 3.9.2. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України „Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" №18 від 26.12.2011р. передбачено, що у випадку нез'явлення в засідання господарського суду представників обох сторін або однієї з них справа може бути розглянута без їх участі, якщо неявка таких представників не перешкоджає вирішенню спору.

Відповідно до ч.3 ст.22 Господарського процесуального кодексу України сторони зобов'язані добросовісно користуватися належними їм процесуальними правами, виявляти взаємну повагу до прав і охоронюваних законом інтересів другої сторони, вживати заходи до всебічного, повного та об'єктивного дослідження всіх обставин справи.

За таких обставин, згідно статті 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод, суд вважає за можливе розглянути справу без участі представників Ініціюючого кредитора, боржника, ліквідатора та Івано-Франківської аграрної біржі.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення представника ТОВ "Науково-Дослідний інститут Екологічної Експертизи та Аудиту" та надаючи правову кваліфікацію обставинам викладеним у заяві ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 та заяві про зміну підстав позову, суд встановив наступне.

Ліквідатором КП "Октан" Анапріюком А.С. розроблено Положення про умови і порядок визначення організатора з проведення аукціону з продажу майна КП Октан", яке затверджене наказом ліквідатора №1 від 10.01.14.

Відповідно до п.5, 7 вказаного положення у газеті "Рідна Земля" №3 (1272) від 24.01.14 ліквідатором опубліковано оголошення про проведення конкурсу на визначення організатора аукціону з продажу майна банкрута.

У встановлений строк з конкурсними пропозиціями до ліквідатора звернулася Івано-Франківська аграрна товарна біржа, за результатами розгляду заяви якої, ліквідатором прийнято рішення про визначення її організатором аукціону з продажу майна КП "Октан".

10.02.14 між колективним підприємством "Октан", в особі ліквідатора Анапріюка А.С. та організатором аукціону - Івано-Франківською аграрною товарною біржею в особі генерального директора Шелефонтюка Андрія Васильовича, 10.02.14 укладено договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута.

23.04.14 між сторонами укладено додаткову угоду до договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14.

Частиною 1 ст. 15 Цивільного кодексу України визначено право кожної особи на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання.

Відповідно до ч.1 ст.215 Цивільного кодексу України підставою недійсності правочину є недодержання в момент вчинення правочину стороною (сторонами) вимог, які встановлені частинами першою - третьою, п'ятою та шостою статті 203 цього Кодексу.

Згідно із ст. 203 ЦК України передбачено, що зміст правочину не може суперечити цьому Кодексу, іншим актам цивільного законодавства, а також інтересам держави і суспільства, його моральним засадам; особа, яка вчиняє правочин, повинна мати необхідний обсяг цивільної дієздатності; волевиявлення учасника правочину має бути вільним і відповідати його внутрішній волі; правочин має вчинятися у формі, встановленій законом; правочин має бути спрямований на реальне настання правових наслідків, що обумовлені ним.

Правочин може бути визнаний недійсним лише з підстав, визначених законом, та із застосуванням наслідків недійсності, передбачених законом (п. 7 Постанови Пленуму Верховного суду України від 06.11.2009р. № 9 "Про судову практику розгляду цивільних справ про визнання правочинів недійсними").

Статтею 204 ЦК України передбачено, що правочин є правомірним, якщо його недійсність прямо не встановлена законом або якщо він не визнаний судом недійсним.

Статтею 627 ЦК України передбачено, що відповідно до статті 6 цього Кодексу сторони є вільними в укладенні договору, виборі контрагента та визначенні умов договору з урахуванням вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, звичаїв ділового обороту, вимог розумності та справедливості.

Сторони мають право врегулювати у договорі, який передбачений актами цивільного законодавства, свої відносини, які не врегульовані цими актами. Сторони в договорі можуть відступити від положень актів цивільного законодавства і врегулювати свої відносини на власний розсуд (ст. 6 ЦК України).

Зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства (ч. 1 ст. 628 ЦК України).

При вирішенні спору про визнання договору недійсним, згідно ст.215 ЦК України, необхідним є встановлення наявності тих обставин, з якими закон пов'язує визнання угод недійсними і настання відповідних наслідків, саме на момент вчинення правочину.

За змістом ст. ст. 15, 16 ЦК України ст. 20 ГК України та ст. 1 ГПК України, необхідною умовою застосування судом певного способу захисту є наявність, доведена належними у розумінні ст. 34 ГПК України доказами, певного суб'єктивного права (інтересу) у позивача та порушення (невизнання або оспорювання) цього права (інтересу) з боку відповідача.

Відповідно до п. 2.1 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України №11 від 29.05.2012р. "Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними", вирішуючи спори про визнання правочинів (господарських договорів) недійсними, господарський суд повинен встановити наявність фактичних обставин, з якими закон пов'язує визнання таких правочинів (господарських договорів) недійсними на момент їх вчинення (укладення) і настання відповідних наслідків, та в разі задоволення позовних вимог зазначати в судовому рішенні, в чому конкретно полягає неправомірність дій сторони та яким нормам законодавства не відповідає оспорюваний правочин.

Так, щодо твердження заявника про те, що договором на проведення аукціону від 10.02.14 визначено лише частину майна КП «Октан», а не цілісний майновий комплекс КП «Октан» як нерухоме майно, що є порушенням істотної умови договору, яка визначена Законом про банкрутство, то слід зазначити наступне.

Відповідно до ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство ліквідатор здійснює продаж майна боржника у вигляді цілісного майнового комплексу. У разі якщо продати майно боржника у вигляді цілісного майнового комплексу не вдалося, ліквідатор здійснює продаж майна боржника частинами.

Зазначене положення ч. 5 ст. 44 Закону про банкрутство в свою чергу, не співпадає з нормами ч. 4 ст. 42 Закону про банкрутство, відповідно якої, до складу ліквідаційної маси не включається майно банкрута, що є предметом забезпечення. Продаж майна банкрута, що є предметом забезпечення, здійснюється в порядку, передбаченому цим законом, виключно за згодою кредитора, вимоги якого воно забезпечує, або суду. Кошти, що залишилися після задоволення забезпечених вимог та покриття витрат, пов'язаних з утриманням, збереженням та продажем предмета забезпечення, підлягають включенню до складу ліквідаційної маси.

З урахуванням зазначеного, виділення з цілісного майнового комплексу частини майна банкрута, що є предметом забезпечення, з метою його окремої реалізації, робить неможливим продаж майна банкрута в цілому як цілісного майнового комплексу.

Оскільки, у справі про банкрутство є забезпечений кредитор - ПАТ "ВіЕс Банк", вимоги якого забезпеченні заставою ( 4 з 6 АЗС, майже половина зерносховища) реалізація майна КП "Октан" як цілісного майнового комплексу неможлива.

Щодо посилання заявника на відсутність повноважень в ліквідатора КП «Октан» укладати з Івано-Франківською товарною аграрною біржею договір на проведення аукціону, у зв"язку із непогодженням ліквідатором з комітетом кредиторів переліку майна, що підлягає продажу, а також на невідповідність ціни продажу нерухомого майна, то слід зазначити наступне.

У відповідності до ст.43 Закону про банкрутство майно, яке підлягає реалізації у ліквідаційній процедурі, оцінюється ліквідатором.

Під час продажу майна банкрута на аукціоні вартість майна, що визначається ліквідатором, є початковою вартістю.

Крім того, відповідно до положень статті 57 Закону про банкрутство початкова вартість майна визначається арбітражним керуючим. Початкова вартість підлягає зазначенню у договорі на проведення аукціону. У разі наявності обґрунтованих сумнівів щодо визначеної арбітражним керуючим початкової вартості майна комітет кредиторів або окремий кредитор чи власник майна боржника можуть звернутися до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки. Господарський суд своєю ухвалою може призначити незалежну оцінку майна боржника за рахунок зацікавлених кредиторів (кредитора), що здійснюється у порядку, визначеному Законом України "Про оцінку майна, майнових прав та професійну оціночну діяльність в України.

В матеріалах справи відсутні докази звернення вищезазначених суб"єктів до господарського суду з клопотанням про проведення незалежної оцінки.

Разом з тим, слід зазначити, що норми ст. 51 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом" передбачають підстави проведення аукціону, а не порядок укладення договору на організацію проведення аукціону.

За наведеного випливає, що вищезазначені твердження заявника є необгрунтованими.

Щодо посилання заявника на скасування постановою Львівського апеляційного господарського суду від 15.08.2014 року ухвали господарського суду Івано-Франківської області від 23.04.2014 року у справі №5010/2439/2011-Б-23/88 про визнання організатором аукціону Івано-Франківської товарної аграрної біржі, як одну із підстав визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута слід зазначити наступне.

Як вбачається із змісту вищезазначеного процесуального документа, нею фактично було визнано Івано-Франківську товарну аграрну біржу учасником провадження у справі про банкрутство.

Разом з тим, слід зазначити, що скасована ухвала суду не слугувала підставою для укладання спірного договору.

Щодо решти тверджень в обгрунтування позовних вимог, зокрема про невідповідність розміщення оголошення оголошення конкурсу на визначення організатора аукціону з продажу майна: про те, що строк для заявлення пропозиції складав шість днів, що не змогло забезпечити подання всіма біржам Івано-Франківської області своїх пропозицій для участі у конкурсі; та твердження про те, що різниця у вартості винагороди між договором на проведення аукціону від 30.10.2013 року та договором на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.2014 року, які укладалися із Івано-Франківською товарною аграрною біржою складає 109 859 грн. 46 коп., а загальна сума винагороди організатора аукціону складає 439 433 грн. 84 коп., то суд зазначає про те, що дані твердження ніяким чином не впливають на визнання недійсним спірного договору.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона по справі повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог та заперечень.

Заявник у відповідності до вищезазначеної норми належними та допустимими доказами не навів підстав для визнання спірного договору недійсним.

Усі викладені обставини в сукупності свідчать про те, що оскаржуваний ТОВ "Арагон Плюс" (ініціюючим кредитором) договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 , укладений між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею не підпадає під класифікацію підстав на визнання договору недійсним, передбачених ст.203 та ст. 215 Цивільного кодексу України , а тому не може бути визнаний недійсним з наведених підстав.

Одночасно судом враховано наступне.

Відповідно до ст.1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

У пункті 2.10 постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 29.05.2013р. N 11 «Про деякі питання визнання правочинів (господарських договорів) недійсними» зазначено, що якщо чинне законодавство прямо не визначає кола осіб, які можуть бути позивачами у справах, пов'язаних з визнанням правочинів недійсними, господарському суду для вирішення питання про прийняття позовної заяви слід керуватися правилами статей 1 і 2ГПК України. Отже, крім учасників правочину (сторін за договором), а в передбачених законом випадках - прокурора, державних та інших органів позивачем у справі може бути будь-яке підприємство, установа, організація, а також фізична особа, чиї права та охоронювані законом інтереси порушує цей правочин. Вирішуючи спір про визнання угоди недійсною суд повинен встановити наявність в особи, яка звернулася з позовом, суб'єктивного матеріального права або законного інтересу, на захист якого подано позов, а також з'ясувати питання про наявність чи відсутність факту їх порушення або оспорювання. Оскільки з матеріалів справи не вбачається наявність у ТОВ "Арагон Плюс" суб'єктивного матеріального права або охоронюваного законом інтересу на подання заяви про визнання договору недійсним , а саме не наведено доводів (обґрунтування) того, яким чином спірний договір на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 , укладений між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею, порушує суб'єктивні права або охоронювані законом інтереси ТОВ "Арагон Плюс", то суд не вбачає підстав для задоволення заяви кредитора .

Виходячи з вищезазначеного, суд прийшов до висновку про відсутність підстав для задоволення заяви кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від10.02.14 укладеного між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею.

Судовий збір за подання вказаної заяви, відповідно до ст.49 ГПК України, слід залишити за заявником.

Керуючись ст. ст. 2, 43, 44, 49, 51, 57 Закону України "Про відновлення платоспроможності боржника або визнання його банкрутом", ст. ст. 15, 203, 204, 627, 628 Цивільного кодексу України, ст. ст. 33, 49, ст. 86 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

у х в а л и в :

відмовити у задоволенні заяви кредитора ТОВ "Арагон Плюс" б/н від 12.05.14 про визнання недійсним договору на організацію проведення аукціону з продажу майна банкрута від 10.02.14 укладеного між КП "Октан" та Івано-Франківською товарною аграрною біржею.

Витрати по сплаті судового збору залишити за заявником..

Суддя О.М. Фанда

Копії ухвали направити:

заявнику, боржнику, ліквідатору Анапріюку А.С. (01001, м.Київ, вул.Софіївська, буд.23, офіс12),Івано-Франківській аграрній товарній біржі ( вул. Василіянок, 62 А, оф.1, м.Івано-Франківськ, 76019)

Виготовлено в КП "Діловодство спеціалізованого суду"

________________ Кудлейчук О. В. 03.04.15