РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

05.03.2015 р. Справа №910/17043/14
За позовом Публічного акціонерного товариства " Вернум Банк "

До 1. Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк "

2. Товариства з обмеженою відповідальністю " Велика страхова компанія "

Про стягнення 17000000,00 грн.

Суддя Пінчук В.І.

Представники:

Від позивача Буцан О.В. - предст.

Від відповідача - 1 не з'явився

Від відповідача - 2 не з'явився

Рішення прийняте 05.03.2015 р., оскільки у судовому засіданні 19.02.2015 р. розгляд справи відкладався відповідно до п. 1 ст. 77 ГПК України.

Обставини справи:

Позивач - публічне акціонерне товариство " Вернум Банк " звернувся до господарського суду м. Києва з позовною заявою про звернення стягнення на предмет застави за договором застави №1505/PC/MM5/Z від 15.05.2014 р., що укладений між публічним акціонерним товариством " Вернум Банк " та публічним акціонерним товариством " Комерційний банк " Південкомбанк ", а саме: на належні відповідачу - 1 (публічному акціонерному товариству "Комерційний банк " Південкомбанк ")

грошові кошти в розмірі 17000000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк " за договором про надання міжбанківського депозиту від 15.05.2014 р. в розмірі 24339081,33 грн., з яких: 23975388,00 грн. сума депозиту, 4062,51 грн. проценти та 359630,81 грн. пеня., а також про стягнення з відповідача - 2 (товариства з додатковою відповідальністю " Велика страхова компанія " ) заборгованості за договором добровільного страхування фінансових ризиків від 07.07.2014 р. № ФР-0001 в розмірі 300000,00 грн.

Рішенням Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 р. позовні вимоги позивача відносно відповідача - 1 задоволені повністю.

В позовних вимогах позивача до відповідача - 2 відмовлено.

Постановою Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 р. зазначене рішення залишене без змін.

Постановою Вищого господарського суду України від 23.12.2014 р. постанова Київського апеляційного господарського суду від 15.10.2014 р. та рішення Господарського суду м. Києва від 27.08.2014 р. у справі № 910/17043/14 скасовані в частині позовних вимог публічного акціонерного товариства " Вернум Банк " до публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк " ( відповідача - 1 ) про звернення стягнення на предмет застави та зазначена справа в цій частині передана на новий розгляд до Господарського суду м. Києва

Розпорядженням щодо призначення повторного автоматичного розподілу справ від 05.01.2015 р. № 04-23/8 справа № 910/17043/14 передана на новий розгляд судді Пінчуку В.І.

Ухвалою Господарського суду м. Києва від 12.01.2015 р. справа № 910/17043/14 прийнята суддею Пінчуком В.І. до свого провадження та призначений розгляд зазначеної справи на 19.02.2015 р.

Представник відповідача - 1 у судове засідання двічі не з'явився і відзив на позовну заяву суду не надав.

Згідно ст. 75 ГПК України, справа розглядається за наявними в ній матеріалами.

Дослідивши матеріали справи та заслухавши пояснення представника позивача, суд, -

В С Т А Н О В И В:

29.12.2009 р. між Публічним акціонерним товариством " Діапазон - Максимум Банк " ) ( правонаступником якого Публічне акціонерне товариство " Вернум Банк " ) та Відкритим акціонерним товариством " Комерційний банк " Південкомбанк " ( після зміни організаційно-правової форми - Публічне акціонерне товариство " Комерційний банк " Південкомбанк " ) був укладений Генеральний договір №291209 про загальні умови і порядок проведення міжбанківських операцій, предметом якого є порядок укладання сторонами угод на проведення міжбанківських операцій і загальні умови їх виконання.

Відповідно до п. 5.1 Генерального договору укладання угод відповідно до цього Генерального договору відбувається шляхом визначення їх умов у кожному конкретному випадку шляхом проведення переговорів між дилерами сторін за допомогою системи Reuters Dealing, по телефону або іншими узгодженими засобами зв'язку та обміну відповідними підтвердженнями по телексу, системі S.W.I.F.T. або електронній пошті НБУ, з урахуванням п. 5.4.5 та частини 3 пункту 5.6.3 цього генерального договору.

Згідно п.п. 5.2.1-5.2.5 Генерального договору сторони надають одна одній термінові міжбанківські кредити ( " МБК " ), міжбанківські депозити ( " МБК " ) у національній валюті, вільноконвертованій валюті та обмежено-конвертованій валюті. При наявності тимчасово вільних грошових ресурсів, або при потребі в їх придбанні, зацікавлена сторона, за цим генеральним договором повідомляє про це іншу сторону, з метою узгодження умов угоди. При переговорах сторони домовляються про наступні істотні умови угоди: сума і валюта угоди: дата і час видачі МБК ( МБД ); дата і час повернення МБК ( МБД ); процентна ставка: платіжні інструкції надання і повернення коштів: умови забезпечення МБК ( МБД ). Після узгодження умов угоди згідно з п. 5.2.3 сторони протягом того ж робочого дня обмінюються підтвердженнями ( МТ 320 ). Угода вважається укладеною з моменту здійснення такого обміну. Кредитор виконує платіж тільки після одержання підтвердження, оформленого згідно п. 5.2.5 цього генерального договору. Якщо датою постачання коштів є дата укладання угоди, підтвердження повинно бути направлене не пізніше 16-00 ( за київським часом ). Підтвердження повинно містити: посилання на реєстраційний номер угоди; найменування сторін, що домовилися, (або S.W.I.F.T. код); дату укладання угоди; суму і валюту угоди; дати надання і повернення кредиту/депозиту; проценту ставку; суму процентів, що виплачуються; платіжні інструкції із зазначенням повних реквізитів сторін; особливі умови і примітки (у разі потреби), у тому числі граничний час надання/повернення коштів, умови забезпечення; посилання на номер та дату цього генерального договору.

Пунктом 5.2.6 Генерального договору встановлено, що сторони домовилися, що підтвердження, оформлені відповідно до пункту 5.2.5 цього Генерального договору є юридично значущими і використовуються сторонами як докази при розгляді суперечок. Зміна умов угоди відбувається в порядку, встановленому цим генеральним договором для їх укладання, крім випадків і порядку, встановлених п. 5.2.15 цього Генерального договору.

Відповідно до п. 5.2.7 Генерального договору проценти за користування депозитом нараховуються за період з дня, наступного за днем надання депозиту по день, який передує дню повернення депозиту або списанню з рахунка на інших підставах.

15.05.2014 р. між сторонами шляхом обміну телексними підтвердженнями формату МТ320 від 15.05.2014 р. (ref. 1505/PC/MM5 та ref. 140515/000068643 ) був укладений договір міжбанківського депозиту.

Відповідно до умов вказаного договору відповідач - 1 прийняв від позивача грошові кошти у розмірі 2000000,00 доларів США в якості депозиту із строком їх повернення до 15.07.2014 р. та сплатою процентів за користування ними у розмірі 338,89 доларів США.

Крім того, 15.05.2014 р. з метою забезпечення виконання договору депозиту між позивачем ( заставодержателем ) та відповідачем - 1 ( заставодавцем ) був укладений договір застави №1505/PC/MM5/Z.

Відповідно до умов вказаного договору застави заставодавець передав в заставу заставодержателю майнове право вимоги, що виникло на підставі договору про надання міжбанківського депозиту від 15.05.2014 р., який діє в рамках Генерального договору, та на підставі телексних підтверджень формату МТ 320 від 15.05.2014 р. ( ref. 1505/PC/MM7 та ref. 140515/000068644 ), що був укладений між сторонами, а саме: право вимоги повернення депозиту в сумі 17000000,00 грн., що належить заставодавцю на момент укладання цього договору, та за яким він виступає вкладником.

Відповідно до п. 1.2 договору застави предмет застави забезпечує виконання заставодавцем умов та зобов'язань по договору депозиту.

29.07.2014 р. позивач звернувся до відповідача - 1 з вимогою № 802 про повернення депозитних коштів за договором депозиту, сплаті відсотків за користування вказаними коштами та сплаті пені за прострочення по поверненню депозитних коштів у загальному розмірі 2030338,89 доларів США.

Вказана вимога залишена відповідачем -1 без задоволення.

Відповідно до ст. 509 Цивільного кодексу України зобов'язанням є правовідношення, в якому одна сторона ( боржник ) зобов'язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку. Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 цього Кодексу.

Згідно із п. 1 ч. 2 ст. 11 Цивільного кодексу України підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини.

Частиною 1 ст. 173 Господарського кодексу України передбачено, що господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим Кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утриматися від певних дій, а інший суб'єкт (управнена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Згідно ст. 1058 Цивільного кодексу України за договором банківського вкладу (депозиту) одна сторона ( банк ), що прийняла від другої сторони (вкладника) або для неї грошову суму (вклад), що надійшла, зобов'язується виплачувати вкладникові таку суму та проценти на неї або дохід в іншій формі на умовах та в порядку, встановлених договором.

Відповідно до ч. 1 ст. 1061 Цивільного кодексу України банк виплачує вкладникові проценти на суму вкладу в розмірі, встановленому договором банківського вкладу.

Матеріалами справи ( телексними підтвердженнями формату МТ320 від 15.05.2014 р. (ref. 1505/PC/MM5 та ref. 140515/000068643) підтверджується прийняття відповідачем - 1 від позивача грошових коштів у розмірі 2000000,00 доларів США в якості депозиту із строком їх повернення до 15.07.2014 р. та сплатою процентів за користування ними у розмірі 338,89 доларів США.

Відповідно до статті 193 Господарського кодексу України суб'єкти господарювання та інші учасники господарських відносин повинні виконувати господарські зобов'язання належним чином відповідно до закону, інших правових актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов'язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Згідно із статтями 525, 526 Цивільного кодексу України зобов'язання має виконуватись належним чином, відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту та інших вимог, що звичайно ставляться. Одностороння відмова від виконання зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно ч 1 ст. 625 Цивільного кодексу України, боржник не звільняється від відповідальності за неможливість виконання ним грошового зобов'язання.

Частиною 1 ст. 546 Цивільного кодексу України передбачено, що виконання зобов'язання може забезпечуватися неустойкою, порукою, гарантією, заставою, притриманням, завдатком.

Відповідно до ст. 572 Цивільного кодексу України в силу застави кредитор ( заставодержатель ) має право у разі невиконання боржником ( заставодавцем ) зобов'язання, забезпеченого заставою, одержати задоволення за рахунок заставленого майна переважно перед іншими кредиторами цього боржника, якщо інше не встановлено законом (право застави).

Положеннями ч. 1 ст. 574 Цивільного кодексу України встановлено, що застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Відповідно до ст. 1 Закону України " Про заставу " застава - це спосіб забезпечення зобов'язань, якщо інше не встановлено законом. В силу застави кредитор (заставодержатель) має право в разі невиконання боржником (заставодавцем) забезпеченого заставою зобов'язання одержати задоволення з вартості заставленого майна переважно перед іншими кредиторами. Застава виникає на підставі договору, закону або рішення суду.

Судом встановлено, що з метою забезпечення виконання відповідачем - 1 взятих на себе за депозитним договором зобов'язань між ПАТ " Вернум Банк " та ПАТ " КБ " Південкомбанк " був укладений договір застави, яким було забезпечено виконання усіх грошових зобов'язань відповідача - 1 за депозитним договором за рахунок належних йому майнових прав на депозитний вклад.

Згідно ч. 1 ст. 20 Закону України " Про заставу " заставодержатель набуває право звернення стягнення на предмет застави в разі, якщо в момент настання терміну виконання зобов'язання, забезпеченого заставою, воно не буде виконано, якщо інше не передбачено законом чи договором.

Частиною 6 ст. 20 вказаного Закону передбачено, що звернення стягнення на заставлене майно здійснюється за рішенням суду або третейського суду, на підставі виконавчого напису нотаріуса, якщо інше не передбачене законом або договором застави. Звернення стягнення на заставлене майно державного підприємства ( підприємства, не менше п'ятдесяти відсотків акцій ( часток, паїв ) якого є у державній власності ) здійснюється за рішенням суду.

При заставі майнових прав реалізація предмета застави провадиться шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави. ( ст. 23 Закону України " Про заставу " ).

Відповідно до п. 2.2 Договору застави заставодержатель набуває права звернення стягнення на предмет застави у разі: якщо сума наданого депозиту не буде повернена у встановлені основним договором та додатковим угодами до нього строки, в тому числі, у строки при достроковому поверненні депозиту, передбачений основним договором; якщо проценти за користування депозитом не будуть сплачені у встановлені основним договором строки.

Згідно п. 2.3 договору застави реалізація предмета застави здійснюється у разі набуття заставодержателем права звернення стягнення на предмет застави шляхом уступки заставодавцем заставодержателю вимоги, що випливає із заставленого права. Уступка вимоги здійснюється відповідно до чинного законодавства України. Заставодержатель набуває право вимагати в судовому порядку переводу на нього заставленого права в момент виникнення права звернення стягнення на предмет застави.

Суд вважає, що вимога позивача про звернення стягнення на предмет застави за договором застави в рахунок погашення заборгованості розмірі 2000338,89 доларів США, за договором міжбанківського депозиту, що за офіційним курсом Національного банку України станом на момент прийняття рішення становить 46188953,16 грн., є правомірною та обґрунтованою.

Стосовно того, що ПАТ " КБ " Південкомбанк " перебуває в процедурі виведення його з ринку та здійснення в ньому тимчасової адміністрації, розпочатої на виконання постанови Правління Національного банку України від 23.05.2014 р. №305, згідно рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2014 р. №37, суд зазначає наступне.

За змістом частини 5 статті 36 Закону України " Про систему гарантування вкладів фізичних осіб " під час тимчасової адміністрації не здійснюється, зокрема: задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку; примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно банку.

Тобто, в розумінні наведених положень законодавства та з огляду на рішення виконавчої дирекції Фонду гарантування вкладів фізичних осіб від 26.05.2014 р. №37, від 15.08.2014 р. №71 у період з 26.05.2014 р. по 25.09.2014 р. стосовно ПАТ " КБ " Південкомбанк " не здійснюється задоволення вимог вкладників та інших кредиторів чи примусове стягнення коштів та майна банку, звернення стягнення на майно банку, накладення арешту на кошти та майно.

В той же час, підстави припинення зобов'язань визначені Главою 50 Цивільного кодексу України, а ст. 36 Закону України "Про систему гарантування вкладів фізичних осіб" не є підставою для припинення цивільних зобов'язань, а лише встановлює певні особливості виконання таких зобов'язань.

Норма закону про не здійснення задоволення вимог вкладників та інших кредиторів банку з огляду на поняття задоволення ( фактичне одержання управленою стороною від боржника предмету зобов'язання) не є підставою для відмови у задоволенні відповідного позову, оскільки судове рішення є лише способом захисту порушених прав та безпосередньо не призводить до задоволення вимоги кредитора ( позивача ), оскільки таке задоволення відбувається внаслідок виконання такого рішення ( добровільно чи примусово ).

З урахуванням викладеного, керуючись ст.ст. 33, 82-85 ГПК України, суд, -

В И Р І Ш И В:

Позов Публічного акціонерного товариства " Вернум Банк " ( 02094, м. Київ, вул. проспект Гагаріна Юрія, 17-В, код 36301800 ) до Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк " ( 83015, м. Донецьк, проспект Ватутіна, 33-А; 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 17-Д, код 19358767 ) задовольнити.

Звернути стягнення на предмет застави за договором застави №1505/PC/MM5/Z, що був укладений 15.05.2014 р. між Публічним акціонерним товариством " Вернум Банк " ( 02094, м. Київ, вул. проспект Гагаріна Юрія, 17-В, код 36301800 ) та Публічним акціонерним товариством " Комерційний банк " Південкомбанк " ( 83015, м. Донецьк, проспект Ватутіна, 33-А; 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 17-Д, код 19358767 ), а саме: належні Публічному акціонерному товариству " Комерційний банк " Південкомбанк " грошові кошти в розмірі 17000000,00 грн., в рахунок погашення заборгованості Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк " за договором про надання міжбанківського депозиту від 15.05.2014 р. в розмірі 2000338 ( два мільйони триста тридцять вісім ) доларів 89 центів США, що за офіційним курсом Національного банку України станом на момент прийняття рішення становить 46188953 ( сорок шість мільйонів сто вісімдесят вісім тисяч дев'ятсот п'ятдесят три ) грн. 16 коп., шляхом, визначеним положеннями ст. 23 Закону України " Про заставу ".

Видати наказ.

Стягнути з Публічного акціонерного товариства Публічного акціонерного товариства " Комерційний банк " Південкомбанк " ( 83015, м. Донецьк, проспект Ватутіна, 33-А; 04050, м. Київ, вул. Глибочицька, 17-Д, код 19358767 ) на користь Публічного акціонерного товариства " Вернум Банк " ( 02094, м. Київ, вул. проспект Гагаріна Юрія, 17-В, код 36301800 ) 73080 ( сімдесят три тисячі вісімдесят ) грн. 00 коп. судового збору.

Видати наказ.

Рішення набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня його підписання, а у разі, якщо у судовому засіданні було оголошено лише вступну та резолютивну частини рішення, воно набирає законної сили після закінчення десятиденного строку з дня підписання рішення, оформленого відповідно до статті 84 ГПК Кодексу.

дата підписання повного тексту рішення 30.03.2015 р.

СуддяВ.І.Пінчук