КИЇВСЬКИЙ АПЕЛЯЦІЙНИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"11" березня 2015 р. Справа№ 11/81-36/333

Київський апеляційний господарський суд у складі колегії суддів:

головуючого: Скрипки І.М.

суддів: Самсіна Р.І.

Гончарова С.А.

за участю представників сторін:

від позивача: Кузьменко Н.Ф. - дов. б/н від 22.09.2014р.

від відповідача-1: Кухарський О.М. - дов. № 03 від 10.03.2015р.

від відповідача-2: Рогач В.К. - дов. № 61/2 від 16.04.2012р.

від третьої особи: Хлівнюк М.М. - дов. № 155/1/03-28/8 від 06.01.2015р.

розглянувши апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2014р.

за заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-

комерційна фірма «Граніт»

про перегляд за нововиявленими обставинами рішення

Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р.

у справі № 11/81-36/333 (суддя Любченко М.О.)

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс»

(відповідач-1)

Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-

комерційна фірма «Граніт» (відповідач-2)

третя особа, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору на стороні позивача Комунальне підприємство «Київжитлоексплуатація»

про захист права власності та усунення перешкод

у користуванні власністю

В судовому засіданні 11.03.2015р. відповідно до ст. ст. 85, 99 Господарського процесуального кодексу України оголошено вступну та резолютивну частину постанови.

ВСТАНОВИВ:

Ухвалою Господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. відмовлено в задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» б/н від 03.12.2014р. про перегляд за нововиявленими обставинами рішення господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у справі №11/81-36/333.

Не погоджуючись із вказаною ухвалою суду, відповідач-2 звернувся до Київського апеляційного господарського суду з апеляційною скаргою, в якій просить оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти рішення, яким скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у даній справі.

Апеляційна скарга обґрунтована порушенням судом норм матеріального та процесуального права, оскільки судом не враховано наявність нововиявлених обставин у справі.

Відповідно до автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» 28.01.2015р. передано на розгляд судді Тищенко О.В., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Тищенко О.В., судді Смірнова Л.Г., Чорна Л.В.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 31.01.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 11.02.2015р.

11.02.2015р. суддями Тищенко О.В. та Чорною Л.В. подано заяву про самовідвід у справі № 11/81-36/333 на підставі ст. 20 ГПК України.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 11.02.2015р. заяву про самовідвід суддів Тищенко О.В. та Чорної Л.В. у справі № 11/81-33/336 задоволено.

Розпорядженням керівника апарату Київського апеляційного господарського суду № 09-52/149/15 від 14.02.2015р. у зв'язку задоволенням заяви суддів Тищенко О.В. та Чорною Л.В. про самовідвід, відповідно до підпункту 3.1.13 пункту 3.1 Положення про автоматизовану систему документообігу суду призначено повторний автоматичний розподіл справи № 11/81-36/333.

Відповідно до повторного автоматичного розподілу справ між суддями апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» 14.02.2015р. передано на розгляд судді Скрипці І.М., сформовано колегію суддів у складі: головуючий суддя Скрипка І.М., судді Гончаров С.А., Самсін Р.І.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 14.02.2015р. колегією суддів в зазначеному складі прийнято апеляційну скаргу до провадження та призначено до розгляду на 25.02.2015р.

У відзиві на апеляційну скаргу представник позивача заперечував проти доводів відповідача-2, викладених в апеляційній скарзі, просив її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Ухвалою Київського апеляційного господарського суду від 25.02.2015р. у відповідності до ст. 77 ГПК України відкладено розгляд справи на 11.03.2015р., продовжено строк розгляду справи на 15 днів.

Представники відповідачів 1 та 2 в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.03.2015р. підтримали вимоги апеляційної скарги відповідача-2, просили її задовольнити, оскаржувану ухвалу скасувати та прийняти рішення, яким скасувати рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у даній справі.

Представники позивача та третьої особи в судовому засіданні апеляційної інстанції 11.03.2015р. заперечували проти доводів відповідача-2, викладених в апеляційній скарзі, просили її відхилити, а оскаржувану ухвалу залишити без змін.

Відповідно до ч. 2 ст. 102 Господарського процесуального кодексу України апеляційна скарга на ухвалу місцевого господарського суду розглядається протягом п'ятнадцяти днів з дня постановлення ухвали про прийняття апеляційної скарги до провадження.

Частиною 5 статті 106 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що апеляційні скарги на ухвали місцевого господарського суду розглядаються в порядку, передбаченому для розгляду апеляційних скарг на рішення місцевого господарського суду.

Згідно із частиною 2 статті 101 Господарського процесуального кодексу України, апеляційний господарський суд не зв'язаний доводами апеляційної скарги і перевіряє законність та обґрунтованість рішення місцевого господарського суду у повному обсязі.

Колегія суддів, обговоривши доводи апеляційної скарги, дослідивши матеріали справи, заслухавши пояснення учасників апеляційного провадження, перевіривши правильність застосування господарським судом при винесенні оскаржуваної ухвали норм матеріального та процесуального права, дійшла висновку про те, що апеляційна скарга не підлягає задоволенню, а ухвала підлягає залишенню без змін виходячи з наступного.

Рішенням Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у справі №11/81-36/333, залишеним без змін постановою Київського апеляційного господарського суду від 19.09.2012р. та постановою Вищого господарського суду України від 22.01.2013р., позов задоволено частково.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» розробити і затвердити в установленому законом порядку проектну документацію на виконання комплексу робіт по підсиленню ґрунтової основи фундаментів і створення конструктивної жорсткості будівлі № 53-а по вул. Мельникова, керуючись рекомендаціями НДІБК від 25.03.2008р., а саме: підсилення пошкоджених тріщинами стін металевими обоймами і замкненими по периметру будівлі рамами, збільшення об'ємної жорсткості будівлі за рахунок облаштування попередньо напружених металевих тяжів у двох рівнях, ін'єктування і зашпарування тріщин цементним розчином.

Зобов'язано Товариство з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс» та Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» виконати роботи по стабілізації стану будинку по вул. Мельникова, 53-а у м. Києві та відновленню технічного стану і зовнішнього вигляду належної Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ» частини будинку відповідно до проектної документації.

В іншій частині позовних вимог відмовлено.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс»на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» 28, 33 грн. державного мита, 39, 33 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

Стягнуто з Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» на користь Товариства з обмеженою відповідальністю «МТІ» 28, 33 грн. державного мита, 39, 33 грн. витрат на інформаційно-технічне забезпечення судового процесу.

04.12.2014р. Товариство з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» звернулось до Господарського суду міста Києва із заявою б/н від 03.12.2014р. про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у справі №11/81-36/333 за нововиявленими обставинами.

В судовому засіданні першої інстанції 24.12.2014р. відповідачем-2 подано уточнення до заяви б/н від 03.12.2014р., в якому останній зазначав, що рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. підлягає скасуванню в частині зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» розробити і затвердити в установленому законом порядку проектну документацію на виконання комплексу робіт по підсиленню ґрунтової основи фундаментів і створення конструктивної жорсткості будівлі №53-а по вул. Мельникова, керуючись рекомендаціями НДІБК від 25.03.2008р., а саме: підсилення пошкоджених тріщинами стін металевими обоймами і замкненими по периметру будівлі рамами, збільшення об'ємної жорсткості будівлі за рахунок облаштування попередньо напружених металевих тяжів у двох рівнях, ін'єктування і зашпарування тріщин цементним розчином; зобов'язання Товариства з обмеженою відповідальністю «Граніт-плюс» та Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» виконати роботи по стабілізації стану будинку по вул. Мельникова, 53-а у м. Києві та відновленню технічного стану і зовнішнього вигляду належної Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ» частини будинку відповідно до проектної документації.

Відповідач -2 зазначав, що на теперішній час відсутня необхідність проведення всіх робіт по підсиленню ґрунтової основи фундаментів і створення конструктивної жорсткості будівлі №53-а по вул. Мельникова, які визначені в рішенні Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р., що, на думку заявника, підтверджується висновком №ЕКВ-211-2385.14-001 від 04.11.2014р. Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» щодо доцільності виконання комплексу робіт з підсилення конструкцій будинку №53 по вул. Мельникова у Шевченківському районі м. Києві.

Так, відповідно до ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд може переглянути прийняте ним судове рішення, яке набрало законної сили, за нововиявленими обставинами.

Пунктом 1 частини 2 статті 112 Господарського процесуального кодексу України встановлено, що підставами для перегляду судових рішень господарського суду за нововиявленими обставинами є істотні для справи обставини, що не були і не могли бути відомі особі, яка звертається із заявою, на час розгляду справи.

Відповідно до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011р. «Про деякі питання практики перегляду рішень, ухвал, постанов за нововиявленими обставинами» до нововиявлених обставин відносяться матеріально-правові факти, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші факти, які мають значення для правильного вирішення спору або розгляду справи про банкрутство. Необхідними ознаками існування нововиявлених обставин є одночасна наявність таких трьох умов: по-перше, їх існування на час розгляду справи, по-друге, те, що ці обставини не могли бути відомі заявникові на час розгляду справи, по-третє, істотність даних обставин для розгляду справи (тобто коли врахування їх судом мало б наслідком прийняття іншого судового рішення, ніж те, яке було прийняте).

Нововиявлені обставини за своєю юридичною суттю є фактичними даними, що в установленому порядку спростовують факти, які було покладено в основу судового рішення. Ці обставини мають бути належним чином засвідчені, тобто підтверджені належними і допустимими доказами.

Не може вважатися нововиявленою обставина, яка ґрунтується на переоцінці тих доказів, які вже оцінювалися господарським судом у процесі розгляду справи.

Необхідно чітко розрізняти поняття нововиявленої обставини (як факту) і нового доказу (як підтвердження факту); так, не можуть вважатися такими обставинами подані учасником судового процесу листи, накладні, розрахунки, акти тощо, які за своєю правовою природою є саме новими доказами.

Відповідно до п. 5 вказаної постанови не можуть вважатися нововиявленими обставини, що встановлюються на підставі доказів, які не були своєчасно подані сторонами чи прокурором. Також не можуть визнаватися нововиявленими обставини, на які посилався учасник судового процесу в своїх поясненнях в суді будь-якої з інстанцій, або які могли бути встановлені судом в разі виконання вимог процесуального закону, зокрема, статті 38 ГПК.

Таким чином, господарський суд вправі змінити або скасувати судове рішення за нововиявленими обставинами лише за умови, що ці обставини впливають на юридичну оцінку обставин, здійснену судом у судовому рішенні, що переглядається. При цьому результат перегляду повинен випливати з оцінки доказів, зібраних у справі, і встановлення господарським судом на основі цієї оцінки наявності або відсутності нововиявлених обставин, визначення їх істотності для правильного вирішення спору.

Як на нововиявлену обставину відповідач-2 посилається на відсутність необхідності на теперішній час проводити всі роботи по підсиленню ґрунтової основи фундаментів і створення конструктивної жорсткості будівлі №53-а по вул. Мельникова, які визначені в рішенні Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р., про що зазначено у висновку №ЕКВ-211-2385.14-001 від 04.11.2014р. Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» щодо доцільності виконання комплексу робіт з підсилення конструкцій будинку №53 по вул. Мельникова у Шевченківському районі м. Києві.

Проте, як вбачається з матеріалів справи, рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у справі № 11/81-36/333 прийняте з урахуванням висновку судової будівельно-технічної експертизи №5963/11-42 від 02.02.2012р., складеного експертами Київського науково-дослідного інституту судових експертиз, згідно якого житловий будинок №53-А по вул. Мельникова у м. Києві та приміщення, яке належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ», розташоване на першому поверсі цього будинку, до початку виконання будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Білоруській, 36-а мали доволі тривалий термін експлуатації, протягом якого конструктивні елементи будинку зазнали фізичного зношення, в тому числі, виникнення пошкоджень, зокрема, у вигляді тріщин, в несучих елементах будівлі. Виконання будівельних робіт на земельній ділянці по вул. Білоруській, 36-а безумовно та відповідно до положень п. 5.2. ВСН- 2-80 «Інструкція по проектуванню будівель і споруд в існуючій забудові м. Києва» збільшило навантаження в ґрунті основи існуючих фундаментів прилеглих будівель, а особливо поряд розташованого будинку № 53-а по вул. Мельникова №32, що призвело до виникнення нових та збільшення вже існуючих деформацій та пошкоджень цього будинку. За висновками судової експертизи причиною виникнення нових та збільшення вже існуючих деформацій та пошкоджень житлового будинку №53-а по вул. Мельникова у м. Києві, в тому числі, приміщення, належного Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ», розташованого на першому поверсі цього будинку, є нерівномірне осідання фундаментів, обумовлене наступними чинниками: влаштуванням фундаментів житлового будинку №36-а по вул. Білоруській в м. Києві з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом до торцевої стіни будинку, що створило додаткове одностороннє навантаження на ґрунти основи фундаментів будівлі по вул. Мельникова, 53-А з вбудовано-прибудованими приміщенням громадського призначення та підземним паркінгом; можливим динамічним впливом при виконанні робіт на площадці нового будівництва; багаторазовим зволоженням ґрунтів, що залягають під підошвою фундаментів, за період виконання робіт з будівництва житлового будинку №36-а по вул. Білоруській в м. Києві. За змістом експертного дослідження, оскільки, при візуальному обстежені конструкцій будинку по вул. Мельникова, 53-А було зафіксовано розриви у маяках, встановлених для дослідження тенденції розвитку деформацій, можна прийти до висновку, що відбувся процес подальшого розкриття тріщин та виникнення нових волосяних тріщини в інших місцях. Отже, з наведеного експерти дійшли висновку про те, що проведення будівельних робіт Товариством з обмеженою відповідальністю «Будівельна-комерційна фірма «Граніт» по будівництву житлового будинку №36-а по вул. Білоруській в м. Києві з вбудовано-прибудованими приміщеннями громадського призначення та підземним паркінгом призвело до збільшення старих деформацій та виникнення нових в будинку №53-А по вул. Мельникова у м. Києві, в тому числі в приміщенні, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «МТІ», розташованому на першому поверсі цього будинку.

У висновку №ЕКВ-211-2385.14-001 від 04.11.2014р., на який посилається відповідач-2, як на нововиявлену обставину, зазначено, що виконання заходів з підсилення конструкцій будинку по вул. Мелиникова, 53-А, що були заплановані у 2008р. зі спливом часу втратили свою актуальність внаслідок наступних обставин: загально-будівельні роботи на майданчику нового будівництва по вул. Білоруській, 36-А завершені у повному обсязі, на даний час виконуються роботи по надбудові мансардного поверху будинку по вул. Мельникова, що призводить до зміни його напружено-деформованого стану.

Одночасно у вказаному документі наголошено, що зробити висновок щодо необхідності проведення підсилення конструкцій будинку по вул. Мельникова, 53-А неможливо.

Вказані у висновку №ЕКВ-211-2385.14-001 від 04.11.2014р. обставини не є матеріально-правовими фактами, які мають значення для правильного вирішення спору, та не свідчать про наявність нововиявлених обставин у розумінні положень ст. 112 Господарського процесуального кодексу України.

Фактично, вищевикладені висновки Державного підприємства «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» є оцінкою стану приміщення саме на теперішній час, а не на момент прийняття рішення у справі в 2012р. При цьому, вказаний документ в установленому порядку не спростовує фактів, які було покладено в основу судового рішення по справі № 11/81-36/333, прийнятого за наслідками оцінки наявних в матеріалах справи доказів, в тому числі, судової експертизи, проведеної Київським науково-дослідним інститутом судових експертиз.

Посилання заявника на проведення позивачем у 2014р. робіт по надбудові мансарди у будинку по вул. Мельникова, 53-А не впливають на правильність прийнятого господарським судом рішення, оскільки не існували на момент його прийняття.

Таким чином, факти, викладені у висновку, проведеному Державним підприємством «Державний науково-дослідний інститут будівельних конструкцій» №ЕКВ-211-2385.14-001 від 04.11.2014р., не є новиявленими обставинами, а всі доводи і міркування, викладені відповідачем-2 у заяві б/н від 03.12.2014р. зводяться до переоцінки доказів у справі, які вже були предметом судової оцінки за результатами розгляду спору по суті.

Отже, обставина, на яку відповідач-2 посилається як на нововиявлену, не існувала на час розгляду справи по суті та прийняття рішення судом, а тому у відповідності до п. 2 постанови пленуму Вищого господарського суду України № 17 від 26.12.2011р. не може вважатися нововиявленою обставиною по даній справі.

З огляду на викладене, місцевий господарський суд дійшов вірного висновку про відсутність правових підстав для задоволення заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» про перегляд рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у справі № 11/81-36/333 за нововиявленими обставинами в порядку, передбаченому ст. 112 Господарського процесуального кодексу України, та залишення в силі рішення Господарського суду міста Києва від 12.06.2012р. у даній справі.

Зважаючи на вищевикладені обставини справи в їх сукупності, колегія суддів дійшла висновку про те, що апеляційна скарга Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт», з підстав, викладених у ній, задоволенню не підлягає, а ухвала Господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 11/81-36/333 прийнята із вірним застосуванням норм процесуального права, є законною і обґрунтованою, а тому підлягає залишенню без змін.

Доводи, викладені заявником в апеляційній скарзі, не знайшли свого підтвердження під час розгляду справи в суді апеляційної інстанції.

Враховуючи викладене, керуючись ст. ст. 85, 99, 101, 103-106, 112 Господарського процесуального кодексу України, Київський апеляційний господарський суд, -

ПОСТАНОВИВ:

1. Апеляційну скаргу Товариства з обмеженою відповідальністю «Будівельно-комерційна фірма «Граніт» на ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 11/81-36/333 залишити без задоволення.

2. Ухвалу Господарського суду міста Києва від 24.12.2014р. у справі № 11/81-36/333 залишити без змін.

3. Матеріали справи № 11/81-36/333 повернути до Господарського суду міста Києва.

Постанова набирає законної сили з моменту її прийняття і може бути оскаржена до Вищого господарського суду України протягом двадцяти днів з дня її прийняття.

Головуючий суддя І.М. Скрипка

Судді Р.І. Самсін

С.А. Гончаров