ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ЧЕРКАСЬКОЇ ОБЛАСТІ
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

02 квітня 2015 року Справа № 925/251/15

Господарський суд Черкаської області в складі головуючого судді Пащенко А.Д., із секретарем судового засідання Ковбою І.М., за участю представників: позивача: Толюпа О.В. - за довіреністю, відповідача: не з'явився, розглянувши у відкритому судовому засіданні в приміщенні господарського суду Черкаської області справу

за позовом публічного акціонерного товариства комерційного банку "ПРИВАТБАНК"

до фізичної особи - підприємця Мадич Марини Олександрівни

про стягнення 76 160,10 грн.,

ВСТАНОВИВ:

Заявлено позов про стягнення з відповідача 76 160,10 грн., зокрема 50 307 грн. 49 коп. боргу за кредитом, 16 364 грн. 31 коп. боргу по процентах, 2 263 грн. 85 коп. боргу по комісії та 7 224 грн. 45 коп. пені відповідно до договору банківського обслуговування від 25.10.2013 станом на 19.12.2014.

Ухвалою господарського суду Черкаської області від 11 лютого 2015 року прийнято позовну заяву до розгляду, порушено провадження у справі, призначено до розгляду на 03 березня 2015 року.

Ухвалами суду від 03.03.2015 та від 17.03.2015 відкладено розгляд справи відповідно на 17.03.2015 та на 02.04.2015 у зв'язку з нез'явленням відповідача у судове засідання та задоволенням клопотання відповідача про відкладення розгляду справи.

Відповідач не з'явилася у жодне із судових засідань, не направила свого представника, не подала суду відзив на позов. Суд вважає можливим розглядати справу за відсутності відповідача та його представника, за наявними у справі матеріалами, відповідно до статті 75 ГПК України, з огляду на таке. Суд вжив усіх заходів для належного повідомлення відповідача про дату і час розгляду справи, ухвали суду від 11.02.2015 та 03.03.2015 надіслані відповідачу рекомендованим листом з повідомленням про вручення за її адресою, вказаною у Витягу з Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців. Відповідно до пункту 20.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України № 10 від 24.10.2011 "Про деякі питання підвідомчості і підсудності справ господарським судам" місцезнаходження юридичної особи або фізичної особи - підприємця визначається на підставі відомостей, внесених до Єдиного державного реєстру юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців (стаття 17 Закону України "Про державну реєстрацію юридичних осіб та фізичних осіб-підприємців").

В пункті 3.9.1. постанови Пленуму ВГСУ № 18 від 26.12.2011 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції" вказано, що у разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації -адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

До повноважень господарських судів не віднесено з'ясування фактичного місцезнаходження юридичних осіб або місця проживання фізичних осіб - учасників судового процесу на час вчинення тих чи інших процесуальних дій, тому повернення до суду ухвали з відміткою поштової установи "за закінченням терміну зберігання" не впливає на висновок суду щодо повідомлення відповідача про час і місце розгляду справи в установленому законом порядку. Клопотання відповідача про відкладення розгляду справи було задоволене, однак відповідач не надіслала до суду жодних заперечень проти позовних вимог позивача. Встановлений статтею 69 ГПК України 2-місячний строк розгляду спору закінчується, неявка відповідача у судове засідання не перешкоджає розгляду справи, а направляти свого представника у судове засідання чи заперечувати проти позову є правом сторони, а не обов'язком.

Представник позивача у судовому засіданні повністю підтримав позов, надав пояснення по розрахунках суми позовних вимог, просив задовольнити позов та прийняти рішення у даному судовому засіданні.

У судовому засіданні 02.04.2015 оголошена вступна та резолютивна частини рішення суду відповідно до статті 85 ГПК України.

Розглянувши матеріали справи, заслухавши пояснення та доводи представника позивача, суд встановив таке.

25 жовтня 2013 року фізична особа - підприємець Мадич Марина Олександрівна (відповідач у справі) подала позивачу заяву, в якій вказано, що підписавши цю заяву, Клієнт приєднується і погоджується із умовами, викладеними в Умовах і Правилах надання банківських послуг, Тарифах Приватбанку, що розміщені на офіційному сайті Приватбанку www.privatbank.ua. Клієнтом накладено електронно цифровий підпис у системі інтернет - клієнт - банкінгу Приват24 25.10.2013, який відповідно до ст. 3 Закону України "Про електронний цифровий підпис" за правовим статусом прирівнюється до власноручного підпису (печатки).

У цій Заяві вказано, що про розмір ліміту Банк повідомляє клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку банку та клієнта. Порядок встановлення, зміни ліміту, погашення заборгованості та розмір відсоткової ставки за користування кредитним лімітом регламентуються Умовами та Правилами надання банківських послуг і Тарифами Банку, що розміщені у мережі Інтернет на сайті www.privatbank.ua і разом з цією заявою складають Договір банківського обслуговування.

25.10.2013 підприємцю Мадич М.О. було відкрито поточний рахунок № 0850 у ПАТ КБ "ПРИВАТБАНК" та встановлено кредитний ліміт в електронному вигляді через встановлені засоби електронного зв'язку Банку і Клієнта (системи клієнт - банк, інтернет клієнт банк, sms - повідомлення або інших), що визначено і врегульовано Умовами та правилами надання банківських послуг, далі - Умови, якими, зокрема, встановлено наступне:

пункт 3.2.1.1.1. - кредитний ліміт на поточний рахунок надається на поповнення обігових коштів та здійснення поточних платежів Клієнта, в межах кредитного ліміту. Про розмір ліміту Банк повідомляє Клієнта на свій вибір або у письмовій формі, або через встановлені засоби електронного зв'язку Банка та Клієнта;

пункт 3.2.1.1.3 - кредит надається в обмін на зобов'язання Клієнта щодо його повернення, сплати процентів та винагороди;

пункт 3.2.1.1.8 - проведення платежів Клієнта у порядку обслуговування кредитного ліміту, проводиться Банком протягом року з моменту підписання угоди про приєднання Клієнта до Умов і правил надання банківських послуг (або у формі "Заяви про відкриття поточного рахунку та картки із зразками підписів і відбитка печатки" або у формі авторизації кредитної угоди в системах клієнт - банк/ інтернет клієнт - банк, або у формі обміну паперовій або електронній інформації, або в будь - якій іншій формі - Угода);

пункт 3.2.1.4.1. - за користування кредитом в період з дати виникнення дебетового сальдо на поточному рахунку Клієнта при закритті банківського дня Клієнт виплачує проценти, виходячи з процентної ставки, розмір якої залежить від строку користування кредитом (диференційована процентна ставка). Порядок розрахунку процентів:

3.2.1.4.1.1. - за період користування кредитом з моменту виникнення дебетового сальдо до дати обнулення дебетового сальдо в одну з дат наступного 20-го по 25-те числа місяця (надалі - "період, в який дебетове сальдо підлягає обнуленню"), розрахунок процентів здійснюється за процентною ставкою в розмірі 0% річних від суми залишку непогашеної заборгованості;

3.2.1.4.1.2. - у випадку необнулювання дебетового сальдо в одну з дат періоду, в якому дебетове сальдо підлягає обнулюванню, протягом 90 днів з останньої дати періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, Клієнт виплачує Банку за користування кредитом проценти в розмірі 36 % річних, починаючи з останньої дати періоду, в яку дебетове сальдо підлягало обнулюванню;

3.2.1.4.1.3. - у разі непогашення кредиту протягом 90 днів з дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, починаючи з 91-го дня після дати закінчення періоду, в якому дебетове сальдо підлягало обнулюванню, кредит вважається простроченим, а грошові зобов'язання Клієнта щодо погашення заборгованості вважаються порушеними. При порушенні Клієнтом будь - якого грошового зобов'язання Клієнт сплачує Банку відсотки за користування кредитом у розмірі 56 % річних від суми залишку непогашеної заборгованості. У разі порушення Клієнтом будь - якого з грошових зобов'язань і при реалізації права Банку на встановлення іншого строку повернення кредиту, передбаченого Умовами і правилами надання банківських послуг, Клієнт сплачує Банку пеню в розмірі подвійної облікової ставки НБУ від суми залишку непогашеної заборгованості за кожен день прострочення, виходячи з 360 днів у році. Сплата пені здійснюється з дня, наступного за датою порушення зобов'язань.

Сплату винагороди за користування лімітом та її розмір встановлено пунктом 3.2.1.4.4.

3.2.1.5.4 - нарахування неустойки за кожний випадок порушення зобов'язань, передбаченої п.п.3.2.1.5.1, 3.2.1.5.2, 3.2.1.5.3, здійснюється протягом 3 років з дня, коли відповідне зобов'язання мало бути виконано Клієнтом.

За доводами позивача та відповідно до його розрахунку відповідач використала кредитний ліміт, який був встановлений на її поточний рахунок, однак не повернула позивачу кредитні кошти в установлений Договором строк, тому кредит в сумі 50 307 грн. 49 коп. перейшов в категорію прострочених. Станом на 19.12.2014 за відповідачем рахується прострочена заборгованість по процентах в сумі 16 364 грн. 31 коп., 2 263 грн. 85 коп. боргу по комісії. У зв'язку з допущенням відповідачем прострочення виконання зобов'язань по сплаті в установлені в Договорі строки кредиту та процентів позивач нарахував та пред'явив до стягнення 7 224 грн. 45 коп. пені станом на 19.12.2014.

Оцінюючи докази у справі в їх сукупності, суд вважає позовні вимоги підлягаючими до задоволення, з огляду на таке.

Відповідно до статті 174 Господарського кодексу України договір є підставою для виникнення господарських зобов'язань, які згідно зі статтями 193, 202 ГК України та статтями 525, 526, 530 ЦК України повинні виконуватись належним чином і в установлений строк відповідно до умов договору та вимог чинного законодавства; одностороння відмова від зобов'язання не допускається, якщо інше не передбачено договором або законом. Відповідно до статті 202 ГК України, статті 599 ЦК України зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до частини 2 статті 345 Господарського кодексу України кредитні відносини здійснюються на підставі кредитного договору, що укладається між кредитором і позичальником у письмовій формі. У кредитному договорі передбачаються мета, сума і строк кредиту, умови і порядок його видачі та погашення, види забезпечення зобов'язань позичальника, відсоткові ставки, порядок плати за кредит, обов'язки, права і відповідальність сторін щодо видачі та погашення кредиту.

Згідно статті 1054 Цивільного кодексу України за кредитним договором банк (кредитодавець) зобов'язується надати грошові кошти (кредит) позичальникові у розмірі та на умовах, встановлених договором, а позичальник зобов'язується повернути кредит та сплатити проценти.

Статтями 1066, 1067 Цивільного кодексу України встановлено, що за договором банківського рахунка банк зобов'язується приймати і зараховувати на рахунок, відкритий клієнтові (володільцеві рахунка), грошові кошти, що йому надходять, виконувати розпорядження клієнта про перерахування і видачу відповідних сум з рахунка та проведення інших операцій за рахунком. Договір банківського рахунка укладається для відкриття клієнтові або визначеній ним особі рахунка у банку на умовах, погоджених сторонами. Банк зобов'язаний укласти договір банківського рахунка з клієнтом, який звернувся з пропозицією відкрити рахунок на оголошених банком умовах, що відповідають закону та банківським правилам.

Кредитування банківського рахунка передбачено статтею 1069 Цивільного кодексу України, відповідно до якої банк здійснює платежі з рахунку клієнта, незважаючи на відсутність на ньому грошових коштів (кредитування рахунка), банк вважається таким, що надав клієнтові кредит на відповідну суму від дня здійснення цього платежу. Права та обов'язки сторін, пов'язані з кредитуванням рахунка, визначаються положеннями про позику та кредит (параграфи 1 і 2 глави 71 цього Кодексу), якщо інше не встановлено договором або законом.

Згідно частини 1 статті 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін).

В статті 611 Цивільного кодексу України вказано, що у разі порушення зобов'язання настають правові наслідки встановлені договором або законом, зокрема, сплата неустойки.

Відповідно до статті 549 Цивільного кодексу України неустойкою (штрафом, пенею) є грошова сума або інше майно, які боржник повинен передати кредиторові у разі порушення боржником зобов'язання. Штрафом є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми невиконаного або неналежно виконаного зобов'язання. Пенею є неустойка, що обчислюється у відсотках від суми несвоєчасно виконаного грошового зобов'язання за кожен день прострочення виконання.

Позивач довів і належними доказами підтвердив факти використання відповідачем та неповернення в установлений в Договорі строк кредитного ліміту в сумі 50 307 грн. 49 коп. та несплати в повній сумі нарахованих на кредитні кошти процентів та комісії. Відповідач доводи позивача не спростувала, розмір позовних вимог не оспорила, не подала доказів належного виконання взятих на себе зобов'язань за Договором. Таким чином, вимога позивача про стягнення з відповідача простроченої заборгованості по кредиту в сумі 50 307 грн. 49 коп. є законною і обґрунтованою, підтвердженою належними доказами, не спростованою відповідачем, тобто такою, що підлягає до задоволення.

Вимога позивача про стягнення з відповідача процентів за користування кредитом в сумі 16 364 грн. 31 коп. станом на 19.12.2014 також підлягає задоволенню, виходячи із того, що Умовами (Договором) чітко визначено строки та порядок нарахування і сплати процентів і ці зобов'язання відповідачем порушені. Вимога про стягнення з відповідача 2 263 грн. 85 коп. боргу по комісії та 7 224 грн. 45 коп. пені за прострочення виконання грошового зобов'язання станом на 19.12.2014 підлягають до задоволення як такі, що заявлені позивачем відповідно до Умов (Договору), не спростовані та не заперечені відповідачем.

На підставі статті 49 Господарського процесуального кодексу України з відповідача підлягають відшкодуванню позивачу понесені останнім витрати на сплату судового збору в сумі 1 827 грн.

Виходячи з викладеного, керуючись статтями 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити повністю.

Стягнути з фізичної особи - підприємця Мадич Марини Олександрівни (20700, Черкаська область, м. Сміла, вул. Кооперативна, буд. 4, кв.4, реєстраційний номер облікової картки платника податків ) на користь публічного акціонерного товариства комерційний банк "Приватбанк" (49094, м. Дніпропетровськ, вул. Набережна Перемоги, 50, ідентифікаційний код 14360570) - 50 307 грн. 49 коп. (п'ятдесят тисяч триста сім гривень 49 копійок) боргу за кредитом, 16 364 грн. 31 коп. (шістнадцять тисяч триста шістдесят чотири гривні 31 копійку ) боргу по процентах, 2 263 грн. 85 коп. (дві тисячі двісті шістдесят три гривні 85 копійок) боргу по комісії, 7 224 грн. 45 коп. (сім тисяч двісті двадцять чотири гривні 45 копійок) пені, 1 827 грн. (тисячу вісімсот двадцять сім гривень) судового збору.

Рішення може бути оскаржене до Київського апеляційного господарського суду через господарський суд Черкаської області протягом десяти днів з дня складення повного рішення.

Повне рішення складено 03.04.2015.

Суддя А.Д. Пащенко