ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ВІННИЦЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

24 березня 2015 р. Справа № 902/1638/14

за позовом: Публічного акціонерного товариства "Дельта Банк"

до: Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Ріца""

Третя особа без самостійних вимог на предмет спору на стороні відповідача ОСОБА_1

про стягнення 1239859,41 грн. заборгованості

Господарський суд Вінницької області у складі

Головуючого судді Говор Н.Д.

Суддів Банасько О. О., Білоус В. В.

Cекретар судового засідання Мовчан Г.М.

Представники

позивача : не з'явився

відповідача : Клінчіков С.О. за дорученням від 15.02.2015 р.

третьої особи : не з'явився

ВСТАНОВИВ :

Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" звернулося до Господарського суду Вінницької області з позовом до Товариства з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Ріца" про стягнення 1239859,41 грн., в тому рахунку 967100 грн. боргу за кредитом, 150166,23 грн. відсотків за користування кредитом, 106116,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 16477,14 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Позов мотивований тим, що 29 вересня 2010 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанк» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Виробниче підприємство «Ріца», був укладений кредитний договір № 22/1/10-КЛТ (далі - Договір), згідно з умовами якого Банк надав Позичальнику кредитні кошти у розмірі 967100,00 грн., на строк з 29.09.2010 року до повного повернення кредиту.

27 вересня 2013 року між Публічним акціонерним товариством «Кредитпромбанку» та Публічним акціонерним товариством «Дельта Банк» було укладено Договір купівлі-продажу прав вимоги, відповідно до якого в порядку, обсязі та на умовах, визначених даним Договором, ПАТ «Кредитпромбанк» передає (відступає) ПАТ «Дельта Банк» права вимоги за кредитними та забезпечувальними договорами, внаслідок чого ПАТ «Дельта Банк» замінює ПАТ «Кредитпромбанк» як кредитора (стає новим кредитором) у зазначених зобов'язаннях, а внаслідок передачі від ПАТ «Кредитпромбанк» до ПАТ «Дельта Банк» прав вимоги до боржників, до ПАТ «Дельта Банк» переходить (відступається) право вимоги (замість ПАТ «Кредитпромбанк») від боржників повного, належного та реального виконання обов'язків за кредитними та забезпечувальними договорами (зареєстрований за №1441 від 25 травня 2012 року приватним нотаріусом Шевченко Д.Г.).

Тому, керуючись Договором купівлі-продажу прав вимоги за кредитами, АТ «Дельта Банк» набуло статус Нового кредитора згідно ст.ст. 512, 513, 514, 516, 517 ЦК України та відповідно всіх процесуальних прав та обов'язків Нового Кредитора.

Відповідно до ч. 1 ст. 516 ЦК України заміна кредитора у зобов'язанні здійснюється без згоди боржника, якщо інше не встановлено договором або законом.

Зазначає, що відповідно до вищевказаного договору про передачу активів та кредитних зобов'язань АТ «Дельта Банк» набув права вимоги по даному кредитному договору.

Відповідач та третя особа у відзивах на позовну заву проти позову заперечили з тих підстав, що існує рішення Староміського районного суду м. Вінниці від 07.11.2011 року по цивільній справі №2-1256/11, яким з ТОВ «ВП РИЦА» стягнуто на користь ПАТ «Кредитпромбанку» заборгованості за кредитним договором №22/12/10-КЛТ в сумі 1119000 грн., з яких: 967100грн. заборгованість за кредитом; 143013,80 грн. заборгованість за відсотками; 8886,96 грн. пеня.

Зазначають, що згідно до розрахунку заборгованості за позовом, ПАТ «Дельта-Банк» просить стягнути з відповідача: заборгованості за кредитом у сумі 967100 грн., які повністю стягнуті з відповідача за рішенням судді Венгрін О.О.; прострочених відсотків в сумі 150166,23 грн., з яких 144013,80 грн., стягнуто з відповідача за рішенням судді Венгрін О.О.; пені за несвоєчасне повернення кредиту в сумі 106116 грн.; пені за несвоєчасне повернення відсотків в сумі 16477 грн.

Відповідно до ст. 232 ГК України, нарахування штрафних санкцій припиняється через шість місяців від дати коли зобов'язання мало бути виконано.

Згідно додаткової угоди №1 до договору змінено п. 3.4.5, який передбачав виконання зобов'язання до 27.09.2013 року та встановлено строк виконання зобов'язання до 28.09.2011 року, що у свою чергу дало можливість звернутися до Староміського районного суду м. Вінниці у 2011р.

Зазначають, що штрафні санкції за прострочення повернення кредиту та оплати процентів могли бути нараховані лише за період 28.09.2011 року до 28.03.2012 року. Вважають, що нарахування вказаних штрафних санкцій у вигляді пені за інший період є протиправним.

Заслухавши пояснення представників сторін, повно, всебічно і об'єктивно дослідивши в сукупності надані у справу докази, надавши їм юридичну оцінку суд встановив такі фактичні обставини.

29.09.2010р. Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" (в договорі "Банк") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Ріца" (в договорі "Позичальник") уклали кредитний договір № 22/12/10-КЛТ (далі "Кредитний договір").

Відповідно до п. 1.1 Кредитного договору встановлюється:

процедура та умови надання Банком у майбутньому кредитів (траншів) Позичальнику в межах загальної суми 967 100 гривень,

процедура та умови повернення Позичальником отриманих кредитів, нарахування і сплати процентів за отриманими кредитами,

а також взаємні права та зобов'язання Сторін, що виникнуть при наданні Банком кредитів.

Відповідно до п. 2.1 Кредитного договору Банк надає Позичальнику кредити, на умовах забезпеченості, цільового використання, строковості, повернення та платності наданих грошових коштів.

Відповідно до п. 2.2 Кредитного договору кредити надаються на наступні цілі: для оплати товарів, робіт, послуг та інших витрат, пов'язаних з поточною діяльністю підприємства.

Відповідно до п. 2.3 Кредитного договору підставою для надання кредитів за цим Договором є Додаткові угоди, що укладаються тільки за взаємною згодою Сторін після надання Банку письмової заявки Позичальника, в якій вказується сума кредиту, конкретна ціль кредитування з посиланням на договір (контракт, угоду, додаток, рахунок-фактуру).

Відповідно до п. 2.8 Кредитного договору розрахунок суми процентів за користування кредитами починається з дня зарахування сум кредитів на позичкові рахунки, відкриті Банком для обліку заборгованості Позичальника за кредитами, наданими згідно з цим Договором та Додатковими угодами до нього.

Проценти нараховуються за кожним кредитом, наданим згідно з Додатковою угодою, 20-го числа кожного місяця, в останній робочий день місяця, у день повного,, дострокового погашення заборгованості за кредитом та у день повного погашення заборгованості за кредитом, вказаний у відповідній Додатковій угоді, виходячи із суми заборгованості за кредитом, яка обліковується на позичковому рахунку, та процентної ставки, яка встановлена у відповідній Додатковій угоді. Якщо 20-те число припадає на вихідний або святковий день нарахування процентів здійснюється наступного робочого дня за вихідним (святковим) днем.

У разі непогашення заборгованості за кредитом, наданим згідно з відповідною Додатковою угодою, у термін, встановлений такою Додатковою угодою, останнє нарахування процентів за користування таким кредитом здійснюється наступного робочого дня за датою, вказаною у Додатковій угоді як кінцевий термін повернення Позичальником суми кредиту, в подальшому проценти за користування таким кредитом не нараховуються.

Відповідно до п. 3.4.9 Кредитного договору у разі несвоєчасного погашення заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією, встановленою у пункті 2.5 цього Договору, сплатити Банку пеню за кожний день прострочки в розмірі подвійної облікової ставки Національного банку України, яка діяла в період наявності простроченої заборгованості за кредитами та/або процентами, та/або комісією.

29.09.2010р. Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" (в договорі "Банк") та Товариство з обмеженою відповідальністю "Виробниче підприємство "Ріца" (в договорі "Позичальник") уклали додаткову угоду № 1 до кредитного договору № 22/12/10-КЛТ (далі "Додаткова угода").

Відповідно до п. 2 Додаткової угоди Позичальник зобов'язується повернути кредит, отриманий за цією додатковою угодою, не пізніше 28 вересня 2011р. на рахунок Банку № 4704.980.01.

Відповідно до п. 3 Додаткової угоди процентна ставка за кредитом, який надається за цією додатковою угодою, встановлюється у розмірі 25,00 (двадцять п'ять) процентів річних.

ПАТ «Кредитпромбанк» виконав свої зобов'язання в повному обсязі і надав відповідачу грошові кошти кредит (транші) в розмірі 967100 грн., що підтверджується випискою по особовому рахунку (а.с. 49-59).

Відповідач свої договірні зобов'язання стосовно повного та вчасного погашення кредиту та відсотків за користування кредитом не виконав.

27.09.2013 року Публічне акціонерне товариство "Кредитпромбанк" (в договорі «Продавець») та Публічне акціонерне товариство "Дельта Банк" (в договорі «Покупець») уклали Договір купівлі-продажу прав вимоги (далі Договір купівлі-продажу).

Відповідно до п. 2.1 Договору купівлі-продажу Продавець погоджується продати (відступити) Права вимоги та передати їх Покупцю, а Покупець погоджується купити Права вимоги, прийняти їх і сплатити Загальну Купівельну ціну.

Відповідно до п. 2.2 Договору купівлі-продажу цим засвідчується намір Сторін розглядати правочин, передбачений цим Договором, як продаж та застосовувати до нього обов'язкові положення законодавства України, що регулюють правочини купівлі-продажу права вимоги. Сторони підтверджують, що вони цим не мають намір створювати заставу або будь-які інші забезпечувальні відносини або обтяження щодо Прав вимоги.

Судом встановлено, що рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.11.2011 року по цивільній справі №2-1256/11 за позовом ПАТ «Кредитпромбанк» до ТОВ «ВП РІЦА» і ОСОБА_1 вирішено стягнути солідарно з ТОВ «ВП РІЦА» і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанку» заборгованості за кредитним договором №22/12/10-КЛТ в сумі 1119000 грн., з яких: 967100грн. заборгованість по тілу кредиту; 143013,80 грн. заборгованість по відсотками; 8886,96 грн. пеня.

З матеріалів цивільної справи № 2-1256/11, вирішеної Староміським районним судом м. Вінниці, вбачається, що позивачем було пред'явлено до стягнення, та в подальшому стягнуто судом грошові суми нараховані за такі періоди:

відсотки за користування кредитом за період з 01.02.2011р. по 19.08.2011р. у сумі 143013,80 грн.;

пеня за несвоєчасне погашення кредиту за період з 01.05.2011р. по 29.08.2011р. в сумі 4106,86 грн.;

пеня за несвоєчасне погашення процентів за період з 01.03.2011р. по 29.08.2011р. в розмірі 4780,10 грн.;

заборгованість по тілу кредиту у повній сумі 967100 грн.

Згідно приписів ч. 2 ст. 35 ГПК України факти, встановлені рішенням господарського суду (іншого органу, який вирішує господарські спори), за винятком встановлених рішенням третейського суду, під час розгляду однієї справи, не доводяться знову при вирішенні інших спорів, в яких беруть участь ті самі сторони.

Відповідно до ст. 15 Цивільного кодексу України кожна особа має право на захист свого цивільного права у разі його порушення, невизнання або оспорювання. Кожна особа має право на захист свого інтересу, який не суперечить загальним засадам цивільного законодавства.

Відповідно до ст. 1 ГПК України підприємства, установи, організації, інші юридичні особи (у тому числі іноземні), громадяни, які здійснюють підприємницьку діяльність без створення юридичної особи і в установленому порядку набули статусу суб'єкта підприємницької діяльності (далі - підприємства та організації), мають право звертатися до господарського суду згідно з встановленою підвідомчістю господарських справ за захистом своїх порушених або оспорюваних прав і охоронюваних законом інтересів, а також для вжиття передбачених цим Кодексом заходів, спрямованих на запобігання правопорушенням.

Відповідно до п.1 ч. 1 ст. 512 ЦК України кредитор у зобов'язанні може бути замінений іншою особою внаслідок передання ним своїх прав іншій особі (відступлення права вимоги).

Статтею 514 цього Кодексу передбачено, що до нового кредитора переходять права первісного кредитора у зобов'язанні в обсязі і на умовах, що існували на момент переходу цих прав, якщо інше не встановлено договором або законом.

Оскільки рішенням Староміського районного суду м. Вінниці від 07.11.2011 року по цивільній справі № 2-1256/11, яке набрало законної сили 18.11.2011р. з ТОВ «ВП РІЦА» і ОСОБА_1 на користь ПАТ «Кредитпромбанку», правонаступником якого є позивач , стягнуто 967100грн. заборгованості по тілу кредиту, відсутнє порушене право позивача у даних господарських відносинах, а тому позов у цій частині задоволенню не підлягає.

Крім суми боргу за тілом кредиту позивач пред'явив до стягнення 150166,23 грн. відсотків за користування кредитом без зазначення періоду їх нарахування, 106116,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 16477,14 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків.

Незважаючи на неодноразові вимоги суду по витребуванню обґрунтованого розрахунку відсотків на суму 150166,23 грн. із зазначенням періоду за який вони нараховані, відсоткової ставки, сум та дат платіжних документів про часткове погашення , пені за несвоєчасне погашення відсотків, (ухвали від 20.11.14, 25.12.14.,16.02.15), позивачем не було надано суду обґрунтованого розрахунку із зазначенням відомостей про те, за який період нарахована сума відсотків в розмірі 150166,23 грн. ( у поданому позивачем розрахунку не зазначено дати початку та закінчення періоду нарахування відсотків) , з чого вона складається, що не дає можливості суду перевірити правильність розрахунку відсотків, пред"явлених до стягнення у даному позові.

За таких обставин не є підтвердженим і розрахунок пені на відсотки, здійснений за період з 15.04.2014р. по 14.10.2014р., оскільки суд позбавлений можливості самостійно встановити правильність розрахунку суми відсотків станом на 15.04.2014р.

Відповідно до ст. 33, 34 ГПК України, кожна сторона належними і допустимими доказами повинна довести ті обставини, на які вона посилається, як на підставу своїх вимог та заперечень. Господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи. Обставини справи, які відповідно до законодавства повинні бути підтверджені певними засобами доказування, не можуть підтверджуватись іншими засобами доказування.

Позивач не довів суду наявність простроченої заборгованості з відсотків у сумі 150166,23 грн. та відповідно нарахованої на неї пені у сумі16477,14 грн.

Щодо позовних вимог про стягнення пені за порушення термінів повернення тіла кредиту, нарахованої за період з 15.04.2014р. по 14.10.2014р., суд дійшов висновку про відмову у їх задоволенні виходячи з наступного.

Відповідно до ч. 6 ст. 232 ГК України нарахування штрафних санкцій за прострочення виконання зобов'язання, якщо інше не встановлено законом або договором, припиняється через шість місяців від дня, коли зобов'язання мало бути виконано.

Оскільки термін виконання основного зобов'язання по поверненню кредитних коштів встановлений додатковою угодою № 1 від 29.09.2010р. до кредитного договору № 22/12/10-КЛТ від 29.09.2010р. визначений датою 28.09.2011 року, право на нарахування неустойки на суму неповернутого кредиту припинилось 28.03.2012р., а тому нарахування пені поза цим терміном є таким, що суперечить вимогам ст. 232 ГК України.

З урахуванням викладеного, позовні вимоги про стягнення 967100 грн. боргу за кредитом, 150166,23 грн. відсотків за користування кредитом, 106116,04 грн. пені за несвоєчасне повернення кредиту, 16477,14 грн. пені за несвоєчасне повернення відсотків задоволенню не підлягають.

Керуючись ст. ст. 33, 34, 44, 49, 82, 84, 85, 115 Господарського процесуального кодексу України

ВИРІШИВ :

В позові відмовити повністю.

Повне рішення складено 31 березня 2015 р.

Головуючий суддя Говор Н.Д.

Судді Банасько О.О.

Білоус В.В.

віддрук. 5 прим.:

1 - до справи

2 - позивачу (вул. Щорса, 36-Б, м. Київ, 01133)

3 - третій особі АДРЕСА_1