ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"01" квітня 2015 р.Справа № 922/488/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Кухар Н.М.

при секретарі судового засідання Цірук О.М.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Адепт", м.Харків,
до Харківської міської ради, м.Харків,
про визнання недійсним пункту рішення та визнання чинним договору
за участю представників:

позивача - Козуба О.І. (довіреність № 1/2015 від 21.01.2015р.);

Обраменко І.О. (довіреність б/н від 01.04.2015р.);

відповідача - Бахолдіної М.А. (довіреність № 08-11/4652/2-14 від 24.12.2014р.);

ВСТАНОВИВ:

Позивач, Товариство з обмеженою відповідальністю "Науково-виробниче підприємство "Адепт", м.Харків, звернувся до господарського суду з позовною заявою про визнання недійсним та скасування пункту 1.4 Додатку 1 до рішення сесії Харківської міської ради № 88/05 від 27.04.2005р., а також про визнання чинним Договору на право тимчасового користування землею № 2360, зареєстрованого 29.03.2001р., щодо користування земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51, площею 1,1422 га, строком до 04.01.2024р., для експлуатації виробничих та допоміжних будівель і споруд. Всі судові витрати позивач просить стягнути з відповідача.

Ухвалою господарського суду Харківської області від 26.01.2015р. за вищевказаним позовом було порушено провадження у справі № 922/488/15 та розгляд справи призначено на 10.02.2015р. о 12:00 год.

Ухвалою господарського суду від 10.02.2015р. розгляд справи було відкладено на 03.03.2015р. об 11:20 год.

Ухвалою від 03.03.2015р. за клопотанням позивача строк розгляду справи було продовжено на 15 днів - по 07.04.2015р.; розгляд справи відкладено на 26.03.2015р. об 11:00 год.

У судовому засіданні, яке відбулося 26.03.2015р., представник позивача підтримав заявлені позовні вимоги у повному обсязі.

Представник відповідача проти позову заперечувала, посилаючись на те, що спірне рішення прийнято у відповідності до вимог законодавства.

У судовому засіданні була оголошена перерва до 01.04.2015р. до 12:20 год., для надання сторонами додаткових доказів.

Після перерви представник позивача підтримав позовні вимоги у повному обсязі та надав суду для огляду лист Департаменту земельних відносин виконавчого комітету Харківської міської ради від 01.04.2015р. за № 2325/0/225-15, в якому позивачу пропонується звернутися до землевпорядної організації із залученням представника ТОВ "Науково-виробниче підприємство "Фактор" для встановлення та відновлення спірної межі, а також оформити право користування земельною ділянкою по вул.Саратовська, 51, що залишилася у користуванні, у встановленому порядку.

Представник відповідача проти позову заперечувала, наполягаючи на тому, що спірне рішення прийнято у відповідності до вимог законодавства, проте відзиву на позовну заяву не надала.

Розглянувши матеріали справи, вислухавши пояснення представників сторін, суд встановив наступне.

05.11.1998р. Товариство з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Адепт" (позивач) на підставі Договору купівлі-продажу та Акту прийому-передачі придбало у Акціонерного товариства Фірми "КЖБІ і К" об'єкти нерухомого майна, розташовані за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51, право власності на які було зареєстровано у КП "Харківське МіськБТІ" 15.01.1999р. за реєстровим № 2639.

На підставі листів Aкціонерного товариства Фірми "КЖБІ і К" та TOB НВП "Адепт" рішенням виконавчого комітету Харківської міської ради № 877 від 14.07.1999р. було припинено користування AT Фірми "КЖБІ і К" частиною земельної ділянки та передано її TOB НВП "Адепт", у зв'язку з чим 21.03.2001р. між сторонами у справі було укладено відповідний Договір на право тимчасового користування землею № 2360, зареєстрований 29.03.2001р., за умовами якого позивач прийняв у тимчасове користування земельну ділянку за адресою м.Харків, вул.Саратовська, 51, площею 1,1422 га, строком до 04.01.2024р. для експлуатації виробничих та допоміжних будівель і споруд.

Листом від 12.06.2004р. № 40 позивач звернувся до міського голови м.Харкова Шумілкіна В.А. з проханням припинити право користування частиною земельної ділянки площею 27 кв.м., яка знаходиться у тимчасовому користуванні ТОВ НПП "Адепт" по вул.Саратовська, 51 (Договір № 2360 від 29.03.2001р.).

Проте даний лист адресату направлений не був, а був переданий позивачем Товариству з обмеженою відповідальністю "Фактор-Друк", розташованому за тією є адресою, що й позивач (м.Харків, вул.Саратівська, 51), саме на користь якого позивач відмовився від частини земельної ділянки, що перебувала у його тимчасовому користуванні.

Пізніше, з метою встановлення меж земельної ділянки в натурі (на місцевості) та отримання Витягу з Державного земельного кадастру про земельну ділянку, позивачем були замовлені відповідні роботи у ліцензованій організації - TOB "Харківземінформ".

Як вбачається з Технічної документації із землеустрою на земельну ділянку, складеної на замовлення позивача, рішенням сесії Харківської міської ради № 88/05 від 27.04.2005р. (п. 1.4 Додатку 1) припинено дію Договору на право тимчасового користування землею № 2360 від 21.03.2001р. за добровільною відмовою позивача з посиланням на лист TOB НВП "Адепт" № 40 від 12.06.2004р., хоча із тексту цього листа видно, що позивач просив припинити право користування лише частиною земельної ділянки площею 0,0027 га, а не всієї земельної ділянки, та не просив припиняти дію Договору на право тимчасового користування землею № 2360 від 21.03.2001р.

Крім того, у вищезазначеному рішенні зазначено про припинення права користування позивачем частиною земельної ділянки, площею 0,0027 га по вул.Саратовській, 51, а також про необхідність позивачу оформити право оренди земельної ділянки по вул.Саратовській, 51, яка залишається у його користуванні.

Як свідчать матеріали справи, з моменту укладення Договору на право тимчасового користування землею по теперішній час позивач безперервно користується вищезазначеною земельною ділянкою у відповідності з її цільовим призначенням, та, як платник єдиного податку, належним чином сплачує необхідні платежі. Про це, зокрема, свідчать Акт перевірки дотримання вимог земельного законодавства, складений 06.09.2010р. Управлінням Державної інспекції з контролю за використанням та охороною земель, Лист Аудиторської фірми "Фінансовий експерт" № 4 від 05.02.2014р. та Довідка позивача № 26 від 28.11.2014р.

Відповідно до листа Основ'янської об'єднаної державної податкової інспекції м.Харкова ГУ Міндоходів у Харківській області від 24.11.2014р. № 7168/9/20-38-15-03-16, ТОВ НВП "Адепт", платник земельного податку, відповідно до Договору на право тимчасового користування від 29.03.2001р. № 2360, займає земельну ділянку, загальною площею 11422,00 кв.м., за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51. Станом на 24.11.2014р. ТОВ НВП "Адепт" заборгованості зі сплати земельного податку не має.

Той факт, що відповідач зараховував плату згідно спірного Договору до територіальної громади міста, свідчить про те, що відповідач був достеменно обізнаний про відкрите користування земельною ділянкою позивачем та не заперечував проти цього, навіть з 2005 року - після прийняття ним оскаржуваного рішення.

Проте, не зважаючи на те, що позивач відкрито та безперервно користується земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51, загальною площею 1,1422 га, про існування спірного рішення відповідача йому стало відомо лише у вересні 2014 року, оскільки про прийняття даного рішення його не було повідомлено.

17.12.2014р. позивачем було направлено на адресу відповідача лист з проханням скасувати пункт 1.4. Додатку 1 сесії Харківської міської ради № 88/05 від 27.04.2005р., який, на думку позивача, був прийнятий безпідставно та з порушенням вимог чинного законодавства, однак лист позивача залишився без відповіді.

Відповідно до ст. 7 Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на час укладення спірного договору), було передбачено можливість надання земельних ділянок у постійне або тимчасове користування. При цьому, постійним визнавалось землекористування без заздалегідь встановленого строку, а тимчасовим - землекористування із встановленим строком. Даною нормою була передбачена можливість передачі земельних ділянок із земель державної власності у тимчасове користування, у тому числі промисловим підприємствам, яким і є позивач.

Правовідносини, пов'язані з орендою землі, було врегульовано статтею 8 Земельного кодексу України.

При цьому, відповідно до ст. 19 Закону України "Про оренду землі" (у редакції, дійсній на момент укладення договору на право тимчасового користування землею), за користування земельною ділянкою орендар мав сплачувати платіж у вигляді орендної плати.

З огляду на зазначене, а також на те, що згідно п. 2.1. Договору № 2360, плата за користування земельною ділянкою по вул. Саратовська, 51 вноситься у вигляді земельного податку, позивачу було надано земельну ділянку саме у тимчасове користування, а не в оренду.

Таким чином, твердження відповідача про те, що на дані правовідносини поширюються вимоги законодавства, якими врегульовано питання оренди земельної ділянки, не відповідають дійсності. Це також стосується і статті 33 Закону України "Про оренду землі", на яку посилається відповідач, стверджуючи, що у разі припинення права користування частиною земельної ділянки (що зумовлює зміну меж земельної ділянки) договір оренди має поновлюватися у порядку одержання земельної ділянки на праві оренди. Даним абзацом статтю 33 зазначеного Закону було доповнено у 2011 році, тобто після того, як позивач отримав у користування земельну ділянку. Таким чином, дія цієї норми не може поширюватися на правовідносини, урегульовані Договором № 2360 від 21.03.2001р., а також не може використовуватися відповідачем для обґрунтування законності прийнятого ним рішення про припинення зазначеного договору.

Згідно п. 7 Перехідних положень Земельного кодексу України (у редакції, що діяла на час прийняття Харківською міською радою оскаржуваного рішення), юридичні особи, які одержали у тимчасове користування земельні ділянки у розмірах, що були передбачені раніше діючим законодавством, зберігають права на ці ділянки. Тобто, із прийняттям нового Земельного кодексу позивач не втратив право користування земельною ділянкою по вул. Саратівська, 51, набуте ним за Договором № 2360.

Відповідно до ст. 141 Земельного кодексу України (на час прийняття відповідачем оскаржуваного рішення), право користування земельною ділянкою припинялося у разі: добровільної відмови від права користування земельною ділянкою; вилучення земельної ділянки у випадках, передбачених цим кодексом; припинення діяльності державних чи комунальних підприємств, установ та організацій; використання земельної ділянки способами, які суперечать екологічним вимогам; використання земельної ділянки не за цільовим призначенням; систематична несплата земельного податку або орендної плати.

Позивач наполягає на тому, що заяву про добровільну відмову від права користування земельною ділянкою до Харківської міської ради він не подавав. Доказів отримання такої заяви саме від позивача відповідачем суду не надано.

Таким чином, жодна із зазначених підстав не могла бути використана відповідачем у якості обґрунтування прийнятого ним рішення від 27.04.2005р. № 88/05, так як земельна ділянка використовувалась позивачем без порушень земельного та екологічного законодавства, за користування нею систематично сплачувалась відповідна плата, земельна ділянка у встановленому порядку не вилучалась, позивач не відмовлявся від права користування земельною ділянкою по вул.Саратівській, 51.

Відмова позивача від права користування незначною частиною зазначеної земельної ділянки не може бути підставою для припинення права користування всією земельною ділянкою (що є наслідком прийняття оскаржуваного рішення та визнання припиненим договору на право тимчасового користування земельною ділянкою від 21.03.2001р.), адже TOB НВП "Адепт" від нього не відмовлявся.

Крім того, відповідно до Технічної документації із землеустрою на земельну ділянку та Витягу з ДЗК від 22.09.2014р., земельна ділянка за кадастровим номером 63101388:16:001:0003 за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51, яка знаходиться у користуванні позивача, має площу 1,1422 га, тобто таку, що повністю відповідає умовам Договору на право тимчасового користування землею № 2360 від 21.03.2001р.

Таким чином, на даний час у користуванні позивача знаходиться земельна ділянка, площею 1,1422 га, без будь-якого вилучення її частин (у тому числі і площею 0,0027 га), про що свідчать Технічна документація із землеустрою на земельну ділянку від 22.09.2014р. з Актом погодження меж земельної ділянки від 03.09.2014р., Витягом з ДЗК про земельну ділянку від 22.09.2014р., в той час як Договір на право тимчасового користування землею № 2360 від 21.03.2001р. припинив дію за рішенням відповідача ще з 27.04.2005р.

Відтак, враховуючи, що заяви про припинення користування всією земельною ділянкою позивачем власнику землі не надавалось, розмір земельної ділянки після припинення права користування її частиною, згідно Акту обстеження та визначення меж від 18.12.2014р., відповідає розміру земельної ділянки, зазначеному у Договорі (1,1422 га), вбачається, що оскаржуване рішення прийнято відповідачем безпідставно та з порушенням вимог чинного на той час законодавства припинено право користування земельною ділянкою позивачем, у зв'язку з чим дане рішення підлягає скасуванню в частині пункту 1.4. Додатку 1, який стосується прав позивача.

З урахуванням викладеного, приймаючи до уваги, що рішення виконавчого комітету Харківської міської ради № 877 від 14.07.1999р., на підставі якого був укладений даний Договір, недійсним не визнано, весь час користування земельною ділянкою, починаючи з 1998 року і по теперішній час, позивач сплачує податок на землю, а відповідач зараховує плату до територіальної громади міста, розмір земельної ділянки, зазначений у спірному Договорі, відповідає розміру земельної ділянки, яка знаходиться на даний час у користуванні позивача, суд дійшов висновку, що Договір на право тимчасового користування землею № 2360 від 21.03.2001р. є чинним.

Відповідно до ст. 33 Господарського процесуального кодексу України, кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 34 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд приймає тільки ті докази, які мають значення для справи.

Відповідно до ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

На підставі викладеного, враховуючи, що відповідач не надав суду обґрунтованих заперечень проти позову, суд дійшов висновку, що позовні вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Адепт" обґрунтовані, підтверджуються наявними у матеріалах справи доказами та підлягають задоволенню у повному обсязі.

Відповідно до ст.ст. 44, 49 Господарського процесуального кодексу України, судові витрати покладаються на відповідача.

Враховуючи викладене та керуючись ст.ст. 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 141, 142 Земельного кодексу України, ст.ст. 4, 12, 33, 34, 43, 49, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

Позовні вимоги задовольнити повністю.

Визнати недійсним та скасувати пункт 1.4. Додатку 1 до Рішення ХХХV сесії Харківської міської ради ІV скликання "Про припинення та надання у користування земельних ділянок юридичним та фізичним особам" від 27.04.2005р. № 88/05.

Визнати чинним Договір на право тимчасового користування землею № 2360, зареєстрований 29.03.2001р., щодо користування земельною ділянкою за адресою: м.Харків, вул.Саратовська, 51, площею 1,1422 га, строком до 04.01.2024р. для експлуатації виробничих та допоміжних будівель і споруд.

Стягнути з Харківської міської ради (61003, м.Харків, пл.Конституції, 7; ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю Науково-виробниче підприємство "Адепт" (61030, м.Харків, вул.Саратовська, 51; ) - витрати з оплати судового збору в розмірі 2436,00 грн.

Видати наказ після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 03.04.2015 р.

Суддя Н.М. Кухар