ВИЩИЙ ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД УКРАЇНИ
ПОСТАНОВА

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

01 квітня 2015 року Справа № 916/4696/14

Вищий господарський суд України у складі колегії суддів:

Іванової Л.Б. - головуючого, Акулової Н.В., Козир Т.П.,

за участю представників: позивачів - Бойко Н.І. дов. б/н від 27 березня 2015 року, ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" - Кобзаря В.А. дов. б/н від 9 липня 2014 року та Берєчкіної Я.В. дов. б/н від 9 липня 2014 року, третьої особи - Григоряна Г.Г. дов. б/н від 16 грудня 2014 року,

розглянувши у відкритому судовому засіданні в м. Києві касаційну скаргу DNS Trust Settlement на постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року у справі Господарського суду Одеської області за позовом ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" до Agrein Management Limited, Agrein Finance Limited, ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів", третя особа - DNS Trust Settlement, про визнання кредитного договору недійсним, розірвання договорів купівлі-продажу частки у статутному капіталі та скасування рішення загальних зборів,

ВСТАНОВИВ:

У листопаді 2014 року ТОВ "Вайз Коін" (далі - позивач-1), ТОВ "Голден Трідл" (далі - позивач-2), ТОВ "Каренсі Клік" (далі - позивач-3), ТОВ "Лід Лайн" (далі - позивач-4) та ТОВ "Уелс Хаус" (далі - позивач-5) звернулись до Agrein Management Limited (далі - відповідач-1), Agrein Finance Limited (далі - відповідач-2) та ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" (далі - відповідач-3) з позовом про розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача-3 від 29 серпня 2012 року, укладеного між позивачами та відповідачем-1; розірвання договору купівлі-продажу частки в статутному капіталі відповідача-3 від 29 серпня 2012 року, укладеного між позивачем-3 та відповідачем-2; скасування рішення загальних зборів учасників відповідача-3, оформленого протоколом № 8/2012 від 29 серпня 2012 року.

Позовні вимоги обгрунтовано порушенням відповідачами договірного зобов'язання з оплати вартості часток у статутному капіталі, що є істотним порушенням умов укладених сторонами договорів.

Ухвалою Господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року заяву представника DNS Trust Settlement про вступ у справу в якості третьої особи на стороні відповідачів задоволено (п. 1).

DNS Trust Settlement залучено до участі у справі в якості третьої особи, яка не заявляє самостійних вимог на предмет спору, на стороні відповідачів. Адреса для листування: 01033, м.Київ, вул. Шота Руставелі, 23, оф.3 (п. 2).

Провадження у справі зупинено до вручення відповідачам: Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited) позовної заяви з доданими до неї документами, ухвали Господарського суду Одеської області від 24 листопада 2014 року про порушення провадження у справі № 916/4696/14, а також ухвали Господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року про зупинення провадження у справі та призначення справи до розгляду (п. 3).

Призначено розгляд справи на 14 травня 2015 року на 12:00 год. у засіданні, що відбудеться у приміщенні господарського суду за адресою: м. Одеса, пр-т Шевченко, 29, у залі судового засідання № 14 (каб. 503) (п. 4).

Зобов'язано надати:

позивачів: до 31 грудня 2014 року нотаріально посвідчені, перекладені англійською мовою наступні документи: позовну заяву з доданими до неї документами, ухвалу Господарського суду Одеської області від 24 листопада 2014 року про порушення провадження у справі № 916/4696/14, ухвалу Господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року про зупинення провадження у справі та призначення справи до розгляду у двох примірниках для кожного з відповідачів - Компанії "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited) та Компанії "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited); докази направлення копії позовної заяви і доданих до неї документів третій особі;

відповідача - Компанію "Агрейн Менеджмент Лімітед" (Agrein Management Limited): відзив на позов з підтверджуючими документами по суті заявлених позовних вимог; належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів (статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідка ЄДРПОУ);

відповідача - Компанію "Агрейн Файненс Лімітед" (Agrein Finance Limited): відзив на позов з підтверджуючими документами по суті заявлених позовних вимог; належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів (статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідка ЄДРПОУ);

третю особу: письмові пояснення по суті позову; відомості щодо правового статусу третьої особи - нерезидента, належним чином засвідчені копії правовстановлюючих документів (статут, свідоцтво про державну реєстрацію, довідка ЄДРПОУ) (п. 5).

Явку представників сторін та третьої особи визнано обов'язковою (п. 6).

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року апеляційну скаргу позивачів задоволено частково.

Ухвалу Господарського суду Одеської області від 17 лютого 2014 року у справі скасовано частково (пункти 3,4,5 /абзац п. 5 стосовно зобов'язання позивачів надати нотаріально посвідчені переклади документів/ резолютивної частини ухвали).

Справу передано на розгляд Господарському суду Одеської області.

У касаційній скарзі заявник просить скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року та прийняти нове рішення про залишення апеляційної скарги без задоволення.

Посилається на порушення судом апеляційної інстанції норм ст. ст. 79, 86, 98, 101, 106 Господарського процесуального кодексу України, Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах від 15 листопада 1965 року.

У відзиві на касаційну скаргу ТОВ "Вайз Коін", ТОВ "Голден Трідл", ТОВ "Каренсі Клік", ТОВ "Лід Лайн", ТОВ "Уелс Хаус" посилаються на те, що у порушення норм ст. ст. 28, 33 Господарського процесуального кодексу України, господарським судом витребувано документи на підтвердження правосуб'єктності DNS Trust Settlement вже після залучення його до участі у справі в якості третьої особи.

Стверджує, що скарга на ухвалу місцевого господарського суду у відповідності до положень ст. 106 Господарського процесуального кодексу України могла бути прийнята до провадження і розглянута лише в частині зупинення провадження у справі.

Вважає, що місцевим господарським судом неправомірно, з порушенням норм процесуального права, зупинено провадження у справі.

У поясненнях заявник зазначає, що в особі трастового керуючого Margarita Sofokleоus є акціонером, який володіє 50 % акцій Agrein Holdings Limited - власника 100 % акцій Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited. Тому всі документи на представництво інтересів від імені трасту підписані трастовим керуючим, через якого діє та набуває юридичної суті траст, який є зацікавленою особою у даній справі як власник корпоративних прав та майна.

Представники Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited у судове засідання не з'явились.

Враховуючи, що про час та місце розгляду касаційної скарги Agrein Management Limited та Agrein Finance Limited повідомлені належним, чином суд вважає за можливе розглянути справу за їх відсутності.

Заслухавши пояснення представників позивачів, ТОВ "Савранський завод продовольчих товарів" та третьої особи, обговоривши доводи касаційної скарги та вивчивши матеріали справи, суд вважає, що касаційна скарга підлягає частковому задоволенню з наступних підстав.

Постановлюючи ухвалу в частині зупинення провадження у справі та призначення розгляду справи на 12 год. 00 хв. 14 травня 2015 року, місцевий господарський суд виходив з того, що відповідачам, які є нерезидентами, створені та зареєстровані згідно законодавства Республіки Кіпр (Agrein Management Limited) та законодавства Британських Віргінських островів, які входять до складу Великобританії (Agrein Finance Limited), необхідно вручити документи шляхом направлення судового доручення в порядку ст. 125 Господарського процесуального кодексу України, у зв'язку з чим розгляд справи підлягає зупиненню.

Постановою Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року вказану ухвалу скасовано в частині зупинення провадження у справі, призначення розгляду справи на 14 травня 2015 року та зобов'язання позивачів надати суду документи.

Постанова апеляційного господарського суду в частині скасування ухвали суду першої інстанції про зупинення провадження у справі мотивована тим, що ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України підставою зупинення провадження у справі визначає звернення господарського суду із судовим дорученням по надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу держави, у той час як судове рішення у формі висновку про звернення із судовим дорученням до компетентного органу іноземних держав (Кіпр, Британські Віргінські острови) в оскаржуваній ухвалі відсутнє. Більш того мотивувальна частина ухвали не визначає саму обставину (факт) звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги, а також компетентний орган іноземних держав, до якого звертається господарський суд із судовим дорученням.

Крім того, суд апеляційної інстанції зазначив, що місцевий господарський суд не обмежений у можливості надсилати судові документи відповідачам-нерезидентам у порядку п. "а" ст. 10 Конвенції про вручення судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах 1965 року, тобто, безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, враховуючи відсутність заперечень запитуваних у даному випадку держав.

Як вбачається з матеріалів справи та встановлено судом апеляційної інстанції, відповідач-1 - компанія Agrein Management Limited зареєстрована та діє у відповідності до законодавства Республіки Кіпр, за реєстраційним номером НЕ 306631, з місцезнаходженням за адресою: Maximou Michaіlidi, 6, MAXIMOS PLAZA, TOWER 3, 4th floor, Flat/Office 401, 3106, Limassol, Cyprus; відповідач-2 -Agrein Finance Limited, заснована та зареєстрована на території Британських Віргінських островів за реєстраційним номером 1708432, з місцезнаходженням за адресою: Geneva Place, Waterfront Drive, P.O. Box 3469, Road Town, Tortola, British Virgin Islands, тобто, названі відповідачі є іноземними суб'єктами господарювання.

Відповідно до ст. 123 Господарського процесуального кодексу України іноземні суб'єкти господарювання мають такі самі процесуальні права і обов'язки, що і суб'єкти господарювання України, крім винятків, встановлених законом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховної Радою України.

Згідно ст. 125 Господарського процесуального кодексу України у разі якщо в процесі розгляду справи господарському суду необхідно вручити документи, отримати докази, провести окремі процесуальні дії на території іншої держави, господарський суд може звернутися з відповідним судовим дорученням до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави (далі - іноземний суд) у порядку, встановленому цим Кодексом або міжнародним договором, згода на обов'язковість якого надана Верховною Радою України.

Порядок передачі судових та позасудових документів регулюється Конвенцією про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах 1965 року (далі - Конвенція), яка застосовується у цивільних та комерційних справах щодо всіх випадків, коли існує потреба в передачі судових та позасудових документів для вручення за кордоном.

Держава Україна приєдналася до Конвенції 19 жовтня 2000 року відповідно до Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах".

Кіпр підписав (приєднався) до Конвенції 26 жовтня 1982 року, ратифікація або приєднання 15 травня 1983 року, набрання чинності - 1 червня 1983 року.

Сполучене Королівство Великобританії та Північної Ірландії підписало Конвенцію 10 грудня 1965 року, ратифікація або приєднання 17 листопада 1967 року, набрання чинності - 10 лютого 1969 року.

Відповідно до ст. 3 Конвенції про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах орган влади чи судовий працівник, компетентний відповідно до права запитуючої Держави, направляють Центральному Органу запитуваної Держави прохання згідно з формуляром, що додається до цієї Конвенції, без потреби легалізації або виконання інших аналогічних формальностей. До прохання додається документ, що підлягає врученню, або його копія. Прохання і документ надаються в двох примірниках.

Відповідно до ст. 5 Конвенції про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах Центральний Орган запитуваної Держави власноручно вручає документ або забезпечує його вручення відповідним органом: a) у спосіб, визначений його внутрішнім правом для вручення документів, складених в цій державі, особам, що перебувають на її території, або b) в особливий спосіб, обумовлений запитуючим органом, якщо такий спосіб не є несумісним з законами запитуваної Держави. З урахуванням положень пункту (b) частини першої цієї статті документ може завжди бути вручений шляхом безпосередньої доставки одержувачу, який приймає його добровільно. Якщо документ має бути вручений відповідно до частини першої цієї статті, то Центральний Орган може вимагати, щоб документ був складений або перекладений офіційною мовою або однією з офіційних мов запитуваної Держави. Частина прохання, яка відповідає формуляру, доданому до цієї Конвенції, що містить короткий виклад суті документу, що підлягає врученню, вручається разом з документом.

В той же час, згідно ст. 10 Конвенції про вручення судових та позасудових документів у цивільних та комерційних справах якщо запитувана Держава не заперечує, то ця Конвенція не обмежує: a) можливості надсилати судові документи безпосередньо поштою особам, які перебувають за кордоном, b) можливості для судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуючої Держави здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави, c) можливості для будь-якої заінтересованої в судовому процесі особи здійснювати вручення судових документів безпосередньо через судових працівників, службовців або інших компетентних осіб запитуваної Держави.

Як вбачається з інформації, розміщеної на офіційному сайті Конвенції у мережі Інтернет нотою, датованою 5 січня 1984 року, уряд Кіпру заявив, що не заперечує проти способів передачі документів, передбачених ст. 10 Конвенції.

Великобританія (до складу якої входять Британські Віргінські острови) також не заперечує проти застосування п. (а) ст. 10 Конвенції.

Таким чином, суд, у провадженні якого перебуває справа, не обмежений у виборі способу передачі судових документів, що підлягають врученню за кордоном, з переліку способів, визначених Конвенцією. Оскарження способу повідомлення осіб та вручення документів за кордоном окремо від рішення не передбачено.

Статтею 15 Конвенції встановлено, що якщо документ про виклик до суду або аналогічний документ підлягав передачі за кордон з метою вручення відповідно до положень цієї Конвенції, і якщо відповідач не з'явився, то судове рішення не може бути винесено, поки не буде встановлено, що:

а) документ був вручений у спосіб, передбачений внутрішнім правом запитуваної Держави для вручення документів, складених у цій країні, особам, які перебувають на її території,

б) документ був дійсно доставлений особисто відповідачеві або за його місцем проживання в інший спосіб, передбачений цією Конвенцією,

і що, в кожному з цих випадків, вручення або безпосередня доставка були здійснені в належний строк, достатній для здійснення відповідачем захисту.

Кожна Договірна Держава може заявити, що суддя, незалежно від положень частини першої цієї статті, може постановити рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку, у разі, якщо виконані всі наступні умови:

а) документ було передано одним із способів, передбачених цією Конвенцією,

б) з дати направлення документа сплинув термін, який суддя визначив як достатній для даної справи і який становить щонайменше шість місяців,

с) не було отримано будь-якого підтвердження, незважаючи на всі розумні зусилля для отримання його через компетентні органи запитуваної держави.

Згідно п. 6 Закону України "Про приєднання України до Конвенції про вручення за кордоном судових та позасудових документів у цивільних або комерційних справах" якщо виконано всі умови, зазначені у частині другій статті 15 Конвенції, суддя незалежно від положень частини першої статті 15 Конвенції може винести рішення, навіть якщо не надійшло жодного підтвердження про вручення або безпосередню доставку документів.

Відповідно до ч. 1 ст. 6 Конвенції про захист прав людини і основоположних свобод від 4 листопада 1950 року кожен має право на справедливий і публічний розгляд його справи упродовж розумного строку...

Таким чином, розумний строк для розгляду справи у випадку, якщо необхідно вручити судові документи за кордоном відповідно до вимог Конвенції, повинен визначатися з урахуванням вимог Конвенції щодо порядку та термінів вручення та достатності для здійснення відповідачем захисту.

Відповідно до ч. 1 ст. 79 Господарського процесуального кодексу України господарський суд зупиняє провадження у справі в разі неможливості розгляду даної справи до вирішення пов'язаної з нею іншої справи, що розглядається іншим судом, а також у разі звернення господарського суду із судовим дорученням про надання правової допомоги до іноземного суду або іншого компетентного органу іноземної держави.

Враховуючи, що місцевий господарський суд в оскарженій ухвалі не визначив Орган запитуваної держави, до якого він звертається, резолютивна частина ухвали не містить відповідного висновку, Вищий господарський суд України погоджується з висновком суду апеляційної інстанції про необгрунтованість зупинення провадження у справі, оскільки виправити вказаний недолік ухвали під час зупинення провадження у справі неможливо.

Отже, в цій частині постанова Одеського апеляційного господарського суду скасуванню не підлягає.

Статтею 106 Господарського процесуального кодексу України визначено вичерпний перелік ухвал, що можуть бути оскаржені в апеляційному порядку окремо від рішення господарського суду.

Враховуючи, що ГПК України не допускається оскарження окремо від рішення суду ухвал про призначення розгляду справи та про витребування документів, висновок суду апеляційної інстанції про скасування ухвали суду в цій частині на законі не грунтується.

За таких обставин постанова Одеського апеляційного господарського суду підлягає скасуванню в частині скасування пунктів 4 і 5 ухвали господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року

Керуючись ст. ст. 111-5, 111-7- 111-11 Господарського процесуального кодексу України, суд

П О С Т А Н О В И В:

Касаційну скаргу задовольнити частково.

Скасувати постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року в частині скасування ухвали господарського суду Одеської області від 17 грудня 2014 року - пунктів 4, 5.

У решті постанову Одеського апеляційного господарського суду від 12 січня 2015 року залишити без зміни.

Головуючий Л. Іванова

Судді Н. Акулова

Т. Козир