ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"06" квітня 2015 р.Справа № 922/1391/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Светлічного Ю.В.

при секретарі судового засідання Ліпчанської В.В.

розглянувши справу

за позовом Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугбудтехнагляд", м. Луганськ
до Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк
про стягнення 59817,47 грн.
за участю представників сторін:

позивача - Максимчука О.С. керівника;

відповідача - не з'явився;

ВСТАНОВИВ:

Товариство з обмеженою відповідальністю "Лугбудтехнагляд", м. Луганськ (позивач) звернувся до господарського суду Харківської області до відповідача - Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації, м. Сєвєродонецьк, в якій позивач просить стягнути з відповідача суму боргу у розмірі 59817,47 грн., посилаючись на неналежне виконання відповідачем своїх зобов'язань згідно договорів: №203 пт від 15.11.12 р.; №238 пт від 19.11.12 р.; №243 від 19.11.12 р.; №263 пт від 14.12.12 р., які були укладені між позивачем та відповідачем. Крім того, позивач просить стягнути на користь позивача судові витрати у розмірі 1827,00 грн., за подання даної позовної заяви до суду.

Присутній представник позивача у судовому засіданні позовні вимоги підтримував та просив позов задовольнити.

Представник відповідача у судове засідання не з'явився, свого повноважного представника не направив, про місце, дату та час судового розгляду був повідомлений належним чином, про що свідчить поштове повідомлення про вручення ухвали про порушення провадження у справі від 11.03.15 р. повноважному представнику відповідача 17 березня 2015 року.

Відповідно до п.3.9.1. Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 26 грудня 2011 року № 18 "Про деякі питання практики застосування Господарського процесуального кодексу України судами першої інстанції", особи, які беруть участь у справі, вважаються повідомленими про час і місце розгляду судом справи у разі виконання останнім вимог частини першої статті 64 та статті 87 ГПК України.

У разі присутності сторони або іншого учасника судового процесу в судовому засіданні протокол судового засідання, в якому відображені відомості про явку сторін (пункт 4 частини другої статті 811 ГПК України), є належним підтвердженням повідомлення такої сторони (іншого учасника судового процесу) про час і місце наступного судового засідання.

За змістом цієї норми, зокрема, в разі якщо ухвалу про порушення провадження у справі було надіслано за належною адресою (тобто повідомленою суду стороною, а в разі ненадання суду відповідної інформації - адресою, зазначеною в Єдиному державному реєстрі юридичних осіб та фізичних осіб - підприємців), і не повернуто підприємством зв'язку або повернуто з посиланням на відсутність (вибуття) адресата, відмову від одержання, закінчення строку зберігання поштового відправлення тощо, то вважається, що адресат повідомлений про час і місце розгляду справи судом.

Враховуючи вищенаведене та те, що відповідач був повідомлений належним чином, про дату та час розгляду справи, справа розглядається на підставі ст.75 ГПК України за наявними в ній матеріалами.

Розглянувши матеріали справи та вислухавши пояснення представника позивача господарським судом встановлено наступне.

Між Департаментом житлово-комунального господарства та будівництва Луганської обласної державної адміністрації (далі по тексту - відповідач) та товариством з обмеженою відповідальністю "Лугбудтехнагляд" (далі по тексту - позивач) було укладено договори на виконання робіт №203 пт від 15.11.2012р., №238 пт від 19.11.2012р., №240 пт від 19.11.2012р., №243 пт від 19.11.2012р., №263 пт від 14.12.2012р.

Частина 1 статті 626 Цивільного кодексу України визначає договір як домовленість двох або більше сторін, що спрямована на встановлення, зміну або припинення цивільних прав та обов'язків.

Відповідно ч.1 ст.628 Цивільного кодексу України встановлено, що зміст договору становлять умови (пункти), визначені на розсуд сторін і погоджені ними, та умови, які є обов'язковими відповідно до актів цивільного законодавства.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України договір є обов'язковим для виконання сторонами.

Статтею 318 Господарського кодексу України, ст. 875 Цивільного кодексу України передбачено, що за договором на капітальне будівництво одна сторона (підрядник) зобов'язується своїми силами і засобами на замовлення другої сторони (замовника) побудувати і здати замовникові у встановлений строк визначений договором об'єкт відповідно до проектно- кошторисної документації або виконати зумовлені договором будівельні та інші роботи, а замовник зобов'язується передати підряднику затверджену проектно-кошторисну документацію, надати йому будівельний майданчик, прийняти закінчені будівництвом об'єкти та оплатити їх.

За ч. 4 ст. 882 Цивільного кодексу України, п. 91 Постанови Кабінету Міністрів України від 01.08.2005 року № 668 "Про затвердження Загальних умов укладення та виконання договорів підряду в капітальному будівництві" передання робіт підрядником і прийняття їх замовником оформляється актом, підписаним обома сторонами.

Відповідно до умов договору №203 пт від 15.11.2012р., відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт дороги по вул.Менделеєва у м.Сєвєродонецьку". Згідно п.2.1 вищезазначеного договору ціна договору становить 11119,50 грн.

27 листопада 2012 року між позивачем та відповідачем підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт № 1 згідно якого замовник прийняв виконані роботи на суму 10984,51 грн., але зазначену суму за виконані роботи не сплатив, у зв'язку із чим по вказаному договору виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 10984,51 грн.

Відповідно до умов договору №238 пт від 19.11.2012р., відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт проїзду між вул. Шевченко В.В. та вул. Владіслава Тітова напроти буд. №9".

Згідно п.2.1 ціна договору становить 10615,50грн.

20 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт №1 згідно якого замовник прийняв виконані роботи на суму 10201,31грн., але зазначену суму за виконані роботи не сплатив, у зв'язку із чим по вказаному договору виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 10201,31грн.

Відповідно до умов договору №240 пт від 19.11.2012р., відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт дороги по вул.50-річчя Оборони Луганська". Згідно п.2.1 ціна договору становить 14816,55грн.

20 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт № 1 згідно якого замовник прийняв виконані роботи на суму 14816,55 грн., але зазначену суму за виконані роботи не сплатив, у зв'язку із чим по вказаному договору виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 14816,55 грн.

Відповідно до умов договору №243 пт від 19.11.2012р., відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт дороги по вул. 3-я Донєцкая". Згідно п.2.1 ціна договору становить 11950,05 грн.

20 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт №1 згідно якого замовник прийняв виконані роботи на суму 11949,81грн., але зазначену суму за виконані роботи не сплатив, у зв'язку із чим по вказаному договору виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11979,81грн.

Відповідно до умов договору №263 пт від 14.12.2012р., відповідач доручив, а позивач взяв на себе зобов'язання виконати роботи із здійснення технічного нагляду за виконанням робіт по об'єкту "Капітальний ремонт вул. Чапаєва від вул. Кірова до вул. Західної м.Алчевськ". Згідно П.2.1 ціна договору становить 11953,20 грн.

24 грудня 2012 року між позивачем та відповідачем підписано та скріплено печатками акт виконаних робіт № 1 згідно якого замовник прийняв виконані роботи на суму 11865,29грн., але зазначену суму за виконані роботи не сплатив, у зв'язку із чим по вказаному договору виникла заборгованість перед позивачем у розмірі 11865,29грн.

По всім вказаним договорам тотожними є пункти 2.2.; 2.3. та 7.2. договору.

Згідно п. 2.2 договору, замовник оплачує виконавцю роботи за здійснення технічного нагляду пропорційно обсягу виконаних робіт по актам виконаних робіт форми КБ-2в, по будівництву відповідно діючих нормативних документів на підставі акту виконаних робіт з відповідним розрахунком. Згідно п. 2.3 договору оплата здійснюється в гривнях шляхом перерахування грошових коштів на розрахунковий рахунок виконавця не пізніше 5-денного терміну після підписання актів форми № КБ-2в.

Згідно п. 7.2. договір діє до 31.12.2012, а у фінансових зобов'язаннях до повного взаєморозрахунку.

Як вбачається з матеріалів справи, між позивачем та відповідачем підписаний акт звірки взаєморозрахунків станом на 01.05.2014 р., тобто наявність заборгованості відповідачем визнається.

Згідно ст. 509 Цивільного кодексу України, ст.173 Господарського кодексу України зобов'язання є правовідношення, в якому одна сторона (боржник) зобов`язана вчинити на користь другої сторони (кредитора) певну дію (передати майно, виконати роботу, надати послугу, сплатити гроші тощо) або утриматися від певної дії, а кредитор має право вимагати від боржника виконання його обов'язку.

Зобов'язання виникають з підстав, встановлених статтею 11 Цивільного кодексу України та ст. 174 Господарського кодексу України.

Названі норми передбачають, що господарські зобов'язання можуть виникати безпосередньо з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать.

За змістом ст. 193 Господарського кодексу України та ст. 525 Цивільного кодексу України одностороння відмова від виконання зобов'язань, крім випадків, передбачених законом не допускається.

Частиною 3 статті 509 Цивільного кодексу України встановлено, що зобов'язання має ґрунтуватися на засадах добросовісності, розумності та справедливості.

Згідно зі ст. 610 Цивільного кодексу України, порушенням зобов'язання є його невиконання або виконання з порушенням умов, визначених змістом зобов`язання (неналежне виконання).

Згідно ст.193 Господарського кодексу України та ст. 526 Цивільного кодексу України, яка містить аналогічні положення, зобов`язання повинні виконуватися належним чином відповідно до закону, інших актів, договору, а за відсутності конкретних вимог щодо виконання зобов`язання - відповідно до вимог, що у певних умовах звичайно ставляться.

Частиною 1 статті 530 Цивільного кодексу України передбачено, якщо у зобов`язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно відлягає виконанню у цей строк (термін).

Також, Вищий господарський суд України в Оглядовому листі від 18.02.2013 р. №01-06/374/2013 "Про практику вирішення спорів, пов'язаних із виконанням договорів підряду (за матеріалами справ, розглянутих у касаційному порядку Вищим господарським судом України)" зазначив: "відсутність бюджетних коштів, передбачених V видатках державного бюджету України, не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання. Відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність замовника і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення договірного зобов'язання".

Враховуючи викладене, відсутність бюджетних коштів не виправдовує бездіяльність відповідача, і не є підставою для звільнення від відповідальності за порушення зобов'язання, передбаченого договором. Відповідна позиція відповідає практиці застосування статті 1 протоколу № 1 до Конвенції про захист прав людини та основних свобод. (Постанова Вищого господарського суду України від 23.08.2012 р. №15/5027/715/2011).

В силу ст. 33 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень.

Згідно ст. 43 Господарського процесуального кодексу України, господарський суд оцінює докази за своїм внутрішнім переконанням, що ґрунтується на всебічному, повному і об'єктивному розгляді в судовому процесі всіх обставин справи в їх сукупності, керуючись законом.

Відповідно до вимог ст. 32 Господарського процесуального кодексу України: доказами у справі є будь-які фактичні дані, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність обставин, на яких ґрунтуються вимоги і заперечення сторін, а також інші обставини, які мають значення для правильного вирішення господарського спору.

Враховуючи вказані обставини та те, що відповідач не надав суду жодного доказу, який би спростовував наявність заборгованості перед позивачем, хоча мав можливість скористуватись своїми процесуальними правами та надати документи в обґрунтування своєї позиції по справі, суд дійшов висновку про те, що позовні вимоги позивача в частині стягнення коштів в сумі 59817,47 грн. (сума основного боргу за договорами на виконання робіт №203 пт від 15.11.2012р., №238 пт від 19.11.2012р., №240 пт від 19.11.2012р., №243 пт від 19.11.2012р., №263 пт від 14.12.2012р.) правомірні та обґрунтовані, такі, що не спростовані відповідачем, тому підлягають задоволенню.

Вирішуючи питання розподілу судових витрат суд керується ст. 49 ГПК України. Судовий збір покладається: у спорах, що виникають при укладанні, зміні та розірванні договорів, - на сторону, яка безпідставно ухиляється від прийняття пропозицій іншої сторони, або на обидві сторони, якщо господарським судом відхилено частину пропозицій кожної із сторін. Суми, які підлягають сплаті за проведення судової експертизи, послуги перекладача, адвоката та інші витрати, пов'язані з розглядом справи, покладаються: при задоволенні позову - на відповідача; при відмові в позові - на позивача; при частковому задоволенні позову - на обидві сторони пропорційно розміру задоволених позовних вимог. Таким чином судові витрати у даній справі покладаються на відповідача, з вини якого спір доведено до суду.

Враховуючи викладене та керуючись статтями 6, 8, 19, 124, 129 Конституції України, ст.ст. 526, 530 Цивільного кодексу України, статтями 1, 4, 12, 22, 33, 43, 47, 49, 75, 82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд -

ВИРІШИВ:

1. Позов задовольнити.

2. Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, проспект Радянський, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугбудтехнагляд" (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, 2 г, ) суму боргу у розмірі 59817,47 грн.

3. Стягнути з Департаменту житлово-комунального господарства Луганської обласної державної адміністрації (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, проспект Радянський, 59, ) на користь Товариства з обмеженою відповідальністю "Лугбудтехнагляд" (93400, Луганська область, м.Сєвєродонецьк, проспект Космонавтів, 2 г, ) судовий збір у розмірі 1827,00 грн.

Видати накази після набрання рішенням законної сили.

Повне рішення складено 07.04.2015 р.

Суддя Ю.В. Светлічний