УХВАЛА

30.03.2015Справа № 910/7512/15-г

За заявою Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі»

до Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси»

про вжиття запобіжних заходів

Суддя Бондарчук В.В.

Представники:

від позивача (заявника): Волковецький Д.С.

від відповідача: не з'явились.

ОБСТАВИНИ СПРАВИ :

Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» звернулося до господарського суду міста Києва із заявою про вжиття запобіжних заходів у вигляді накладення арешту на кукурудзу врожаю 2014 р., клас 3, ДСТУ 4525:20026, у кількості 5 932, 478 тон, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси», яка зберігається за адресою: 78100, Івано-Франківська обл., Городенківський район, м. Городенка, вул. Винниченка, буд. 92 В.

В обґрунтування поданої заяви Товариство з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» зазначає, що Товариство з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси» неналежним чином виконує свої зобов'язання щодо своєчасного розрахунку за надані послуги з приймання, зберігання, відвантаження зерна за договором складського зберігання зерна № 502/2015 від 09.02.2015 р.

Відповідно до довідки про автоматичний розподіл справ господарського суду міста Києва, заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» про вжиття запобіжних заходів передано на розгляд судді Бондарчук В.В.

Ухвалою господарського суду міста Києва від 27.03.2015 р. розгляд поданої заяви призначено на 30.03.2015 р.

У даному судовому засіданні представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» підтримав подану заяву про вжиття запобіжних заходів.

Представник Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси» у судове засідання не з'явився, причин неявки суду не повідомив.

Згідно ч.ч. 1, 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, заява про вжиття запобіжних заходів розглядається не пізніше двох днів з дня її подання господарським судом, в районі діяльності якого належить провести ці процесуальні дії, з повідомленням заінтересованих осіб. Однак неявка їх не перешкоджає розглядові заяви.

Розглянувши заяву Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» про вжиття запобіжних заходів, проаналізувавши норми господарського процесуального законодавства України, суд відзначає наступне.

Так, статтею 43-1 ГПК України передбачено, що особа, яка має підстави побоюватись, що подача потрібних для неї доказів стане згодом неможливою або утрудненою, а також підстави вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення, має право звернутися до господарського суду з заявою про вжиття передбачених статтею 43-2 цього Кодексу запобіжних заходів до подання позову.

Як вбачається з матеріалів заяви, 09.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» (далі - зерновий склад) та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси» (далі - поклажодавець) укладено договір складського зберігання зерна № 502/2015, умовами якого передбачено, що поклажодавець зобов'язується передати за фактичною вагою зерно згідно ДСТУ, кількість - 5 932, 478 тонн, культура кукурудза на зерновий склад, що знаходиться за адресою: 78100, Івано-Франківська обл., Городенківський р-н, м. Городенка, вул. Винниченка, 92-В, який зобов'язується прийняти таке зерно для зберігання на визначених даним договором умовах і у встановлений строк повернути його поклажодавцеві або особі, зазначеній ним як одержувач, у стані, передбаченому даним договором та законодавством.

Згідно п. 4.1. поклажодавець зобов'язаний, зокрема забезпечити доставку зерна за власний рахунок; на прохання поклажодавця зерновий склад може організувати доставку зерна з полів до місць зберігання, а поклажодавець зобов'язується компенсувати витрати зернового складу, пов'язані із доставкою зерна в обумовлений сторонами строк; своєчасно розрахуватися за надані послуги з приймання, зберігання, відвантаження, додаткові послуги; при відвантаженні - надати зерновому складу довіреність для ознайомлення, повернути оригінали складських документів.

Відповідно до п. 5.4 договору, вартість послуг із зберігання сплачується поклажодавцем на підставі підписних сторонами актів наданих послуг. Поклажодавець оплачує послуги зернового складу не пізніше 3 (трьох) банківських днів з дати підписання відповідного акту наданих послуг. Акт наданих послуг підписується сторонам щомісячно, не пізніше 25 числа місяця, що слідує за звітним. За письмовою згодою сторін сплата вартості послуг із зберігання може здійснюватися авансовим платежем за весь період зберігання чи за інший період.

Строк зберігання зерна становить по 01.06.2015 р. (п. 9.1. договору).

09.02.2015 р. між Товариством з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» та Товариством з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси» укладено додаток № 1 до договору складського зберігання зерна № 502/2015 від 09.02.2015 р.

За твердженням Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі», на адресу Товариства з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси» було направлено рахунок та акти наданих послуг, проте поклажодавець своїх зобов'язань за договором не виконав, за надані послуги не розрахувався.

Статтею 43-3 Господарського процесуального кодексу України передбачено, що запобіжні заходи вживаються до моменту звернення до суду з позовною заявою з метою попередження та збереження доказів правопорушення, а після подання відповідної заяви вжиті запобіжні заходи не припиняються, а діють вже як заходи забезпечення позову.

Відповідно до ст. 43-2 Господарського процесуального кодексу України, запобіжні заходи включають: витребування доказів, огляд приміщень, в яких відбуваються дії, пов'язані з порушенням прав, накладення арешту на майно, що належить особі, щодо якої вжито запобіжні заходи, і знаходиться в неї або в інших осіб.

Відповідно до п. 15 Постанови Пленуму Вищого господарського суду України від 17.10.2012 р. № 12, у вирішенні питання про вжиття запобіжних заходів господарський суд має здійснити оцінку обґрунтованості доводів заявника щодо необхідності їх застосування з урахуванням такого: розумності, обґрунтованості і адекватності вимог заявника; забезпечення збалансованості інтересів заявника і особи, щодо якої просять вчинити запобіжні заходи; наявності зв'язку між конкретним видом запобіжних заходів і можливим предметом позовної вимоги, яку заявник повинен подати у строк, встановлений частиною третьою статті 433 ГПК; імовірності настання обставин, зазначених у статті 431 ГПК; запобігання порушенню у зв'язку із вжиттям таких заходів прав та охоронюваних законом інтересів третіх осіб.

Водночас, суд відзначає, що за приписами ст.ст. 32-34 Господарського процесуального кодексу України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх вимог і заперечень шляхом подання доказів, на підставі яких господарський суд у визначеному законом порядку встановлює наявність чи відсутність фактичних обставин, з якими закон пов'язує застосування певного запобіжного заходу.

Тобто, фактично метою вжиття запобіжних заходів є забезпечення вимоги, оформленої у вигляді позову та надання додаткових гарантій збереження доказів чи реальності виконання рішення суду у разі задоволення позову у разі наявності підтвердженої належними засобами доказування імовірності неможливості або утруднення подачі особою потрібних для неї доказів, а також наявності у особи підстав вважати, що її права порушені або існує реальна загроза їх порушення.

При цьому, суд відзначає, що про наявність вказаних обставин може свідчити, зокрема, вчинення відповідачем дій, спрямованих на ухилення від виконання зобов'язання та/або реалізація майна чи підготовчі дії до його реалізації, витрачання коштів не для здійснення розрахунків з позивачем, укладення договорів поруки чи застави за наявності невиконаного спірного зобов'язання тощо).

Тобто, саме лише посилання в заяві на потенційну можливість зникнення/знищення певних доказів або імовірність порушення прав особи без наведення відповідного обґрунтування не є достатньою підставою для задоволення відповідної заяви.

Разом з тим, суд звертає увагу, що за змістом вищенаведених норм, вжиття запобіжних засобів у будь-якому випадку не повинно мати наслідком повне припинення господарської діяльності суб'єкта господарювання щодо якого такі заходи вживаються, якщо така діяльність, у свою чергу, не призводитиме до погіршення стану належного відповідачеві майна чи зниження його вартості.

Наразі, заявником зазначається про наявність у відповідача перед позивачем заборгованості за надані послуги у розмірі 137 010, 08 грн., при цьому, останнім не наведено обґрунтувань щодо необхідності накладення арешту на кукурудзу у кількості 5 932, 478 тон, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси», а також інших підстав, які б свідчили про наявність обставин, з якими закон пов'язує можливість вжиття такого запобіжного заходу.

Також слід відзначити, що застосовуючи запобіжні заходи, суд зобов'язаний виходити із відповідності такого заходу фактичним обставинам, з якими закон пов'язує його застосування, тобто накладення арешту на майно особи, щодо якої вживаються заходи, має обмежуватись обсягом позовних вимог, передумовою яких є вжиття певних запобіжних заходів.

В силу положень ч. 6 ст. 43-4 Господарського процесуального кодексу України, у разі відсутності підстав, встановлених статтею 43-1 цього Кодексу, а також невиконання вимог, передбачених частиною третьою цієї статті, господарський суд виносить ухвалу про відмову в задоволенні заяви про вжиття запобіжних заходів.

За таких обставин, вимоги Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» про накладення арешту на кукурудзу врожаю 2014 р., клас 3, ДСТУ 4525:20026, у кількості 5 932, 478 тон, що належить Товариству з обмеженою відповідальністю «Українські ресурси», яка зберігається за адресою: 78100, Івано-Франківська обл., Городенківський район, м. Городенка, вул. Винниченка, буд. 92-В, суд вважає необґрунтованими, відповідно задоволенню судом не підлягають.

Керуючись ст.ст. 43-1, 43-4 та ст. 86 Господарського процесуального кодексу України України, господарський суд міста Києва, -

УХВАЛИВ:

У задоволенні заяви Товариства з обмеженою відповідальністю «Щедроти Землі» про вжиття запобіжних заходів - відмовити.

Ухвала може бути оскаржена у встановленому законодавством України порядку.

Суддя Бондарчук В.В.