ГОСПОДАРСЬКИЙ СУД ХАРКІВСЬКОЇ ОБЛАСТІ
________________________________________________________________________
РІШЕННЯ

ІМЕНЕМ УКРАЇНИ

"23" березня 2015 р.Справа № 922/496/15

Господарський суд Харківської області у складі:

судді Прохорова С.А.

при секретарі судового засідання П'ятак А.С.

розглянувши справу

за позовом ТОВ "Виробничо-переробний завод "Рекаст", м. Харків
до NFC Polska North Sp. z.o.o.
про стягнення коштів
за участю :

позивача - Гуляєв А.В. - за дов.;

відповідача - не з"явився

ВСТАНОВИВ:

Позивач, ТОВ "Виробничо-переробний завод "Рекаст" звернувся до суду з позовною заявою, в якій просить суд стягнути з відповідача, NFC Polska North Sp. z.o.o. суму в розмірі 95380,08 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2015 р. складає 1743277,746 грн. та суму судового збору в розмірі 34865,56 грн.

Відповідач в судове засідання не з"явився, але надав відзив на позов, в якому просить суд відмовити в задоволенні позовних вимог.

Відповідно до статті 33 ГПК України кожна сторона повинна довести ті обставини, на які вона посилається як на підставу своїх позовних вимог або заперечень на позов, в зв'язку з чим справа розглядається в порядку статті 75 ГПК України за наявними в ній матеріалами справи.

Суд, розглянувши надані учасниками судового процесу документи і матеріали, всебічно та повно з'ясувавши обставини, на яких ґрунтуються позовні вимоги, об'єктивно оцінивши в сукупності докази, які мають значення для розгляду справи і вирішення спору по суті, встановив наступне:

06.03.2014 р. між ТОВ "Виробничо-переробний завод "Рекаст" (продавцем) та NFC Polska North Sp. z.o.o. (покупцем) був укладений контракт № 060314/2, згідно якого продавець зобов"язується продати, а покупець - купити соняшникові жирні кислоти з соапстоку соняшникової олії для кормових цілей, митний код: (Україна) / (ЄС), країна походження товару: Україна. П. 1.2. контракту передбачено, що ціна, кількість товару, умови оплати, умови поставки та строки поставки узгоджуються сторонами в окремих додатках до контракту.

14.10.2014 р. між сторонами підписаний додаток № 5 до контракту, згідно якого сторони домовились про те, що продавець зобов"язується поставити товар у кількості 220 тон +/- 10% за ціною 467 євро за одну тону загальною вартістю 102740,00 євро +/- 10%, місце вивантаження у Словакії: база ТСС Polska Sp. z.o.o., вул. Гронец, 1, 41-260 Славков, Польща.

Ст. 526 Цивільного кодексу України передбачено, що зобов'язання має виконуватися належним чином відповідно до умов договору та вимог цього Кодексу, інших актів цивільного законодавства, а за відсутності таких умов та вимог - відповідно до звичаїв ділового обороту або інших вимог, що звичайно ставляться.

Позивач зазначає, що він виконав свої зобов"язання щодо поставки товару в повному обсязі у строки, передбачені контрактом та поставив товар в належному обсязі вагою 227240,00 кг і відповідної якості на суму 106121,08 євро. Згідно п. 7 додатку № 5 від 14.10.2014 р. покупець зобов"язаний оплатити поставлений товар протягом 21 календарного дня з дати поставки в м. Славков. Товар був поставлений з 28.10.2014 р. по 31.10.2014 р., а покупець зобов"язаний був оплатити товар в строк 18.11.2014 р. - 21.11.2014 р.

Позивач вказує на те, що відповідач 19.12.2014 р. сплатив лише 10741,00 євро. Отже, заборгованість відповідача складає 95380,08 євро.

Відповідно до ст. 530 Цивільного кодексу України, якщо у зобов'язанні встановлений строк (термін) його виконання, то воно підлягає виконанню у цей строк (термін). Зобов'язання, строк (термін) виконання якого визначений вказівкою на подію, яка неминуче має настати, підлягає виконанню з настанням цієї події. Якщо строк (термін) виконання боржником обов'язку не встановлений або визначений моментом пред'явлення вимоги, кредитор має право вимагати його виконання у будь-який час. Боржник повинен виконати такий обов'язок у семиденний строк від дня пред'явлення вимоги, якщо обов'язок негайного виконання не випливає із договору або актів цивільного законодавства.

Так, позивач на адресу відповідача направив вимогу про сплату боргу, яка отримана відповідачем 10.01.2015 р., але до теперішнього часу залишена без відповіді.

За загальним положенням цивільного законодавства, зобов'язання виникають з підстав, зазначених у статті 11 Цивільного кодексу України. За приписами частини 2 цієї статті підставами виникнення цивільних прав та обов'язків, зокрема, є договори та інші правочини, інші юридичні факти. Підставою виникнення цивільних прав та обов'язків є дії осіб, що передбачені актами цивільного законодавства, а також дії, що не передбачені цими актами, але за аналогією породжують цивільні права та обов'язки.

У відповідності із ст. 173 Господарського кодексу України та ст. 509 Цивільного кодексу України, господарським визнається зобов'язання, що виникає між суб'єктом господарювання та іншим учасником (учасниками) відносин у сфері господарювання з підстав, передбачених цим кодексом, в силу якого один суб'єкт (зобов'язана сторона, у тому числі боржник) зобов'язаний вчинити певну дію господарського чи управлінсько-господарського характеру на користь іншого суб'єкта (виконати роботу, передати майно, сплатити гроші, надати інформацію тощо), або утримуватися від певних дій, а інший суб'єкт (управлена сторона, у тому числі кредитор) має право вимагати від зобов'язаної сторони виконання її обов'язку.

Господарські зобов'язання можуть виникати, зокрема, з господарського договору та інших угод, передбачених законом, а також з угод, не передбачених законом, але таких, які йому не суперечать (ст. 174 Господарського кодексу України).

Відповідно до ч. 7 ст. 179 Господарського кодексу України, господарські договори укладаються за правилами, встановленими Цивільним кодексом з урахуванням особливостей, передбачених цим кодексом.

Згідно ст. 629 Цивільного кодексу України, договір є обов'язковим для виконання сторонами. Згідно статті 525 Цивільного кодексу України, одностороння відмова від зобов'язання або одностороння зміна його умов не допускається, якщо інше не встановлено договором або законом. Частиною 1 статті 16 Цивільного кодексу України, частиною 2 статті 20 Господарського кодексу України, одним із способів захисту права є примусове виконання обов'язку в натурі (присудження до виконання обов'язку в натурі).

Відповідно до ст. 598 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється частково або у повному обсязі на підставах, встановлених договором або законом та припинення зобов'язання на вимогу однієї із сторін допускається лише у випадках, встановлених законом або договором, а згідно статті 599 Цивільного кодексу України, зобов'язання припиняється виконанням, проведеним належним чином.

Відповідно до ч.1 ст. 193 Господарського кодексу України, до виконання господарських договорів застосовуються відповідні положення Цивільного кодексу України з урахуванням особливостей, передбачених цим Кодексом.

У відповідності до ст. 712 Цивільного кодексу України, згідно з якою за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму. До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Відповідно до ч.1 ст. 692 ЦК України, покупець зобов'язаний оплатити товар після його прийняття або прийняття товаророзпорядчих документів на нього, якщо договором або актами цивільного законодавства не встановлений інший строк оплати товару.

Згідно ст.712 ЦК України за договором поставки продавець (постачальник), який здійснює підприємницьку діяльність, зобов'язується передати у встановлений строк (строки) товар у власність покупця для використання його у підприємницькій діяльності або в інших цілях, не пов'язаних з особистим, сімейним, домашнім або іншим подібним використанням, а покупець зобов'язується прийняти товар і сплатити за нього певну грошову суму.

До договору поставки застосовуються загальні положення про купівлю-продаж, якщо інше не встановлено договором, законом або не випливає з характеру відносин сторін.

Згідно з ч.1 ст. 612 Цивільного кодексу України, боржник вважається таким, що прострочив, якщо він не приступив до виконання зобов'язання або не виконав його у строк, встановлений договором або законом.

Як вбачається з матеріалів справи, станом на момент розгляду справи, відповідач заборгованості за поставлений товар не сплатив та не надав суду жодних доказів, які б спростовували суму заявленого боргу.

Крім того, п.8.1 контракту сторони визначили підсудним даний спір країні позивача.

Враховуючи, що сума основного боргу відповідачем не оспорена, відповідач не надав суду доказів про погашення заборгованості, а також, враховуючи, що відповідно ст. 526 ЦК України зобов'язання має виконуватися належним чином та у встановлений строк, позовні вимоги позивача в сумі 95380,08 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2015 р. складає 1743277,746 грн., суд вважає обґрунтованими та такими, що підтверджуються наданими суду доказами та підлягають задоволенню.

Відповідно до ст. 49 ГПК України, судові витрати покладаються на відповідача.

На підставі викладеного, керуючись ст.ст. 1,12,22,33,34,43,49,75,82-85 Господарського процесуального кодексу України, суд, -

ВИРІШИВ:

Позов задовольнити.

Стягнути з NFC Polska North Sp.z.o.o. (PL72-112. Poland, Stepnica, Boguslawie 1A, NIP:PL, REGON 811649632, KRS ) на користь ТОВ "Виробничо-переробний завод "РЕКАСТ" (61022, м. Харків, пров. Криничний,10, код 37878742) основний борг в сумі 95 380,08 євро, що за офіційним курсом НБУ станом на 22.01.2015 р. складає 1743277,746 грн., та 34 865,56 грн. судового збору.

Після набрання рішенням законної сили видати наказ.

Повне рішення складено 30.03.2015 р.

Суддя С.А. Прохоров

справа №922/496/15